Справа № 804/5936/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р. Справа № 804/5936/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луніна О.С.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ
"ПРО-СЕРВІС" до Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в якому
просить, а саме:

-визнати незаконними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області по
проведенню зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС», та складанню за
результатами вказаної зустрічної
звірки Акту від 17.04.2014 р. № 228/2204/37160402;

-визнати протиправними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
складання висновків в Акті зустрічної
звірки від 17.04.2014 р. № 228/2204/37160402, в яких
ТОВ «КОМПАНІЯ «ПРО-СЕРВІС» визнано
«транзитером»;

- визнати незаконними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
безпідставного коригування показників
податкових зобов'язань з ПДВ за січень
2014 р. в АС «Системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» по
особовій картці платника податків ТОВ
«КОМПАНІЯ «ПРО-СЕРВІС»;

- зобов'язати Дніпропетровську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
показники податкового кредиту за
січень 2014 р. у АС «Системі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» по
контрагентам-постачальникам на
загальну суму 1 248 394 грн. у т.ч.: ТОВ
«ДНЕПРТЕХНОКОМ» у сумі 721 610 грн. та ТОВ
«ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО» у сумі 526 784 грн.;

- зобов'язати Дніпропетровську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
показники податкових зобов'язань за
січень 2014 р. у АС «Системі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» по
контрагентам-покупцям на загальну суму
1 544 300 грн. у т.ч.: ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» у сумі
200 065 грн., ТОВ «Адвентіс» у сумі 151 423
грн., ТОВ «Омега» у сумі 159 670 грн., ТОВ
«РУШ» у сумі 401 272 грн., ТОВ «Суматра ЛТД»
у сумі 123 205 грн. та ТОВ «Фоззі- Фуд» у
сумі 463 961 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач під час проведення
зустрічної звірки провів також і
документальну позапланову невиїзну
перевірку, хоча зустрічні звірки не є
перевірками і проводяться в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. За результатами проведеної
звірки відповідач склав акт, а не
довідку, що не передбачено
законодавством України. Позивач також
зазначає, що відповідач на підставі
акту від 17.04.2014 р. № 228/2204/37160402 «Про
результати зустрічної звірки ТОВ
«КОМПАНІЯ «ПРО-СЕРВІС» (код за ) з питань господарських відносин з
платниками податків ТОВ «АТБ-МАРКЕТ»
(код 30487219), ТОВ «Адвентіс» (код 35275230), з
ТОВ «Омега» (код 30982361), ТОВ «РУШ» (код
32007740), ТОВ «Суматра ЛТД» (код 21591206), ТОВ
«Фоззі-Фуд» (код 32294926) за січень 2014 р.»
зробив висновки про відсутність
об'єкту оподаткування та протиправно
здійснив коригування показників
податкових зобов'язань позивача з ПДВ
за січень 2014 р. в АС «Системі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» по особовій картці
платника податків ТОВ «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС», зменшивши їх до нуля.

Відповідач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.
Надав до суду письмові пояснення (вх. №
33796/14 від 02.06.2014 р.) на позовну заяву, у
яких заперечує проти задоволення
позовних вимог у зв'язку із відсутністю
предмету спору, вказуючи на те, що
коригування, зміна тощо задекларованих
позивачем показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ по взаємовідносинам з відповідними
контрагентами за податковий період
«січень 2014 р.» на підставі акту
зустрічної звірки № 228/2204/37160402 від
17.04.2014 р. не здійснювалося.

Частиною 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У відповідності до ст. 128 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
вимоги позову, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Щодо підсудності справи
Дніпропетровському окружному
адміністративному суду, суд зазначає
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України,
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача, крім випадків,
передбачених цим Кодексом. Якщо така
особа не має місця проживання
(перебування, знаходження) в Україні,
тоді справу вирішує адміністративний
суд за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до довідки з ЄДРПОУ та
свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ,
які є у матеріалах справи, позивач має
зареєстроване місце знаходження у
Дніпропетровській області, смт.
Ювілейне, вул. Теплична, буд. 27-С.

На підставі викладеного, справа
підсудна Дніпропетровському окружному
адміністративному суду.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідачем
складено акт від 17.04.2014 р. № 228/2204/37160402
«Про результати зустрічної звірки ТОВ
«КОМПАНІЯ «ПРО-СЕРВІС» (код за ) з питань господарських відносин з
платниками податків ТОВ «АТБ-МАРКЕТ»
(код 30487219), ТОВ «Адвентіс» (код 35275230), з
ТОВ «Омега» (код 30982361), ТОВ «РУШ» (код
32007740), ТОВ «Суматра ЛТД» (код 21591206), ТОВ
«Фоззі-Фуд» (код 32294926) за січень 2014 р.»

Відповідач у акті від 17.04.2014 р. №
228/2204/37160402 зазначає про формування
позивачем податкових зобов'язань у
період січень 2014 року.

На підставі вказаного акту про
проведення зустрічної звірки,
податковий орган здійснив виключення
(корегування) податкового кредиту з ПДВ
позивача за січень 2014 р. в електронній
базі даних «Детальна інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
Автоматизованої системи «Податковий
блок» по контрагентам - постачальникам:
ТОВ «ДНЕПРТЕХНОКОМ» та ТОВ
«ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО», що
підтверджується роздруківками з
електронної бази, які надіслані на
вимогу суду відповідачем, що міститься
у матеріалах справи.

На підставі вказаної роздруківки з
електронної бази судом встановлено, що
виключення (коригування) податкових
зобов'язань позивача за січень 2014 р. в
електронній базі даних «Детальна
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» Автоматизованої системи
«Податковий блок» по контрагентам -
покупцям: ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», ТОВ
«Адвентіс», ТОВ «Омега», ТОВ «РУШ», ТОВ
«Суматра ЛТД» та ТОВ «Фоззі- Фуд» не
здійснювалося.

Проте, суд зазначає, що процес
співсталення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів,
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого, податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже, питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Сама по собі, здійснена відповідачем
кваліфікація операцій за відсутності
відмінності між задекларованими
показниками податкової звітності
контрагентів не може слугувати
підставою для внесення змін до
електронної бази даних «Детальна
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» Автоматизованої системи
«Податковий блок».

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку, як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Суд звертає увагу, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене,
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Аналогічну правову позицію займає і
Вищий адміністративний суд України в
ухвалі від 13.02.2013 року по справі №
К/9991/74156/12 (номер у ЄДРСР 29332909).

Правова позиція Верховного Суду
України у розглядуваній категорії
спорів, відображена, зокрема, у
постанові від 31.01.2011 року № 14/11 у справі
за позовом Закритого акціонерного
товариства «Мукачівський
лісокомбінат» до Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Закарпатській області про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення. Так, за тотожних
обставин та на підставі вказаних норм
Закону, Верховний Суд України дійшов
висновку про те, що «чинне
законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, зокрема, тим, який не
був постачальником товарів (послуг), на
вартість яких, нарахований ПДВ, що
включений платником податку до
податкового кредиту.

Верховний Суд України у вказаному
рішенні, також наголосив, що такий
висновок «узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі «БУЛВЕС»АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності».

Отже, відповідач, без достатніх на то
підстав, прийшов до висновків щодо
порушення позивачем податкового
законодавства.

Крім того, перелік інформаційних баз, а
також, форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом державної податкової служби.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань
(ч. 74.2 ст. 74 ПК України).

Податкова інформація, є різновидом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби (п. 62.1.2 ПК
України), який, у свою чергу, є способом
здійснення податкового контролю.
Відповідно до ч. 61.1 ст. 61 ПК України,
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також,
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого, покладено на контролюючі органи.

«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів», як спосіб податкового
контролю, введена в дію ДПА України з
метою проведення перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість, в якій по податковим періодам
відображаються показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
платників податків у розрізі
контрагентів на підставі поданої
платниками податків податкової
звітності з ПДВ, тобто, податкових
декларації з податку на додану
вартість з додатками № 5. Прийняття
податкової декларації, є обов'язком
контролюючого органу. Водночас,
обов'язок платника податків подати
декларацію з ПДВ узгоджується з
обов'язком податкового органу прийняти
таку декларацію та, при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності, а показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в базі співставлення,
формуються на підставі показників
поданих таким платником податків
податкових декларацій з ПДВ із
додатком № 5, і повинні їм відповідати.

Відповідно до ст. 74 ПК України,
податкова інформація, є власністю
держави і може використовуватись лише
для визначених Податковим кодексом
цілей. Для інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби створюються
відповідні інформаційні бази, перелік
яких, визначається Державною
податковою адміністрацією України.
Персональна інформація про платників
податків, яка знаходиться в
інформаційних базах даних
контролюючих органів, не може бути
розголошена. Порушення законодавства
України про інформацію тягне за собою
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну або кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством України.

Відповідальність за порушення
законодавства про інформацію несуть
особи, винні у вчиненні таких порушень,
як: необґрунтована відмова від надання
відповідної інформації; надання
інформації, що не відповідає дійсності;
поширення відомостей, що не
відповідають дійсності. Викладене
свідчить, що «Деталізована інформація
по платнику ПДВ щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів», є
одним із різновидів податкового
контролю, а відтак, ураховуючи приписи
Закону України «Про інформацію»,
вказана офіційна інформація державних
органів повинна відповідати дійсності.

Виходячи із змісту положень п. 1.1
Методичних рекомендацій, інформація,
викладена в базі «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» може бути використана
при перевірці ДПІ контрагента
постачальника платника податку.

При цьому, суд зазначає, що нормами
матеріального права, не передбачено
право податкового органу проводити
коригування задекларованих платником
податків показників, на підставі
висновків акту перевірки без винесення
податкових повідомлень-рішень.

Податок на додану вартість за своєю
економічною суттю, відноситься до
непрямих податків, тобто, його сума
включається у вартість товарів, що
поставляються продавцем. Одна операція
з продажу товару викликає відповідні
податкові наслідки у обох сторін такої
операції, які є платниками ПДВ, у
продавця - податкові зобов'язання, у
покупця - податковий кредит. Тобто, якщо
у продавця товару податкові
зобов'язання рівні нулю, то і покупця
товару податковий кредит більший бути
не може. За таких обставин, у разі зміни
в базі "Деталізована інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів",
податкового зобов'язання з ПДВ у
платника податку, автоматично виникає
питання щодо зміни податкового кредиту
і у контрагента - постачальника.

Самостійна зміна ДПІ в базі
"Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів" показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань
позивача без зміни цих показників
самим позивачем шляхом подання
уточнюючих декларацій (розрахунків),
буде порушувати його права та інтереси,
оскільки позивач, як платник податків,
має право розраховувати на те, що
задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності. Така невідповідність може
мати для позивача негативні наслідки,
як то: погіршення його ділової
репутації, як належного платника
податків, відмова його контрагентів
від подальших господарських відносин з
позивачем, з метою уникнення
негативних податкових наслідків для
себе від таких операцій, позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності, тощо.

Суд зауважує, що невідповідність
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, задекларованих
позивачем у деклараціях з ПДВ,
показникам відображеним в електронній
базі, може мати негативні наслідки, як
для самого платника податків, так і для
його контрагентів.

Таким чином, суд дійшов до висновку про
протиправність дій відповідача щодо
виключення (корегування) з електронної
бази даних «Детальна інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
Автоматизованої системи «Податковий
блок»» сум податкового кредиту з ПДВ по
контрагентам - постачальникам: ТОВ
«ДНЕПРТЕХНОКОМ» та ТОВ
«ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО», які визначені
Товариством з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС» () у
податковій декларації за період січень
2014 року без винесення податкового
повідомлення - рішення та його
узгодження на підставі акту від 17.04.2014
р. № 228/2204/37160402.

Отже, у зв'язку із встановленням судом
порушеного права позивача, останнє
підлягає відновленню, а тому суд
вважає за необхідне задовольнити
вимогу щодо зобов'язання
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
показники податкового кредиту за
січень 2014 р. в електронній базі даних
«Детальна інформація по платнику ПДВ
щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» Автоматизованої системи
«Податковий блок» по
контрагентам-постачальникам: ТОВ
«ДНЕПРТЕХНОКОМ» та ТОВ
«ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО».

Що стосується вимоги позивача про
зобов'язання Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити показники
податкових зобов'язань за січень 2014 р. в
електронній базі даних «Детальна
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» Автоматизованої системи
«Податковий блок» по
контрагентам-покупцям: ТОВ
«АТБ-МАРКЕТ», ТОВ «Адвентіс», ТОВ
«Омега», ТОВ «РУШ», ТОВ «Суматра ЛТД» та
ТОВ «Фоззі- Фуд», то вона не підлягає
задоволенню, так як виключення
(коригування) показників в електронній
базі не здійснювалося, а тому права
позивача цими діями відповідача не
порушувалися.

Що стосується позовної вимоги про
визнання незаконними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області по
проведенню зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС» та складанню за
результатами вказаної зустрічної
звірки Акта від 17.04.2014 р. № 228/2204/37160402
«Про результати зустрічної звірки ТОВ
«КОМПАНІЯ «ПРО-СЕРВІС» (код за ) з питань господарських відносин з
платниками податків ТОВ «АТБ-МАРКЕТ»
(код 30487219), ТОВ «Адвентіс» (код 35275230), з
ТОВ «Омега» (код 30982361), ТОВ «РУШ» (код
32007740), ТОВ «Суматра ЛТД» (код 21591206), ТОВ
«Фоззі-Фуд» (код 32294926) за січень 2014 р.»,
то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.2, п.1 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Таке рішення, дія або
бездіяльність у будь-якому випадку
повинні бути такими, які породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Виходячи зі змісту п.1.1. ст.1
Податкового кодексу України
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011
року, врегульовано положеннями
Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1
статті 62 Податкового кодексу України
податковий контроль здійснюється,
зокрема, шляхом перевірок та звірок
відповідно до вимог цього Кодексу, а
також перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого, покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Пунктом 73.5 ст.73 Податкового кодексу
України, органам державної податкової
служби з метою отримання податкової
інформації надано право проводити
зустрічні звірки даних суб'єктів
господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснюються між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Суд зазначає, що правовідносини з
приводу проведення податковими
органами зустрічних звірок платників
податків урегульовані нормами Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010р. №1232
(далі за текстом - Порядок №1232).

Згідно п.п.1, 2 Порядку №1232, зустрічна
звірка полягає у співставленні даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій, з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 3 Порядку № 1232 передбачено, що з
метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку, в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних. Зустрічна звірка може
бути проведена органом державної
податкової служби (ініціатором)
самостійно у разі, коли суб'єкт
господарювання перебуває на обліку в
тому ж органі державної податкової
служби, в якому перебуває платник
податків, або в межах одного населеного
пункту.

Підставами для проведення зустрічної
звірки є необхідність зіставлення
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання по господарським
операціям за наявності сумнівів
стосовно факту здійснення таких
операцій. При цьому визначено
процедуру проведення такої звірки, а
саме наявності обов'язкового
письмового запиту податкового органу,
яким здійснюється основна перевірка
суб'єкта господарювання, щодо
перевірки його контрагента за
виключенням, коли суб'єкт
господарювання перебуває на обліку в
тому ж органі державної податкової
служби.

Зі змісту Акту вбачається, що до
відповідача не надходило жодних
запитів від органів державної
податкової служби, які б проводили
основну перевірку інших суб'єктів
господарювання, що не знаходяться на
обліку у відповідача. Таким чином,
жодних підстав для проведення
зустрічної звірки, а саме запитів
ініціаторів зустрічної звірки, в яких
знаходяться на обліку контрагенти
позивача і отримання якого
відповідачем передує проведенню
зустрічної звірки, в Акті 17.04.2014 р. №
228/2204/37160402 не зазначено.

Судом встановлено та підтверджується
наявним в справі доказами, що суб'єкт
владних повноважень при проведенні
зустрічної звірки позивача з питань
господарських відносин з платниками
податків ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (код 30487219),
ТОВ «Адвентіс» (код 35275230), з ТОВ «Омега»
(код 30982361), ТОВ «РУШ» (код 32007740), ТОВ
«Суматра ЛТД» (код 21591206), ТОВ
«Фоззі-Фуд» (код 32294926) за січень 2014 р.,
провів також звірку з питань
господарських відносин позивача з ТОВ
«ДНЕПРТЕХНОКОМ» та ТОВ
«ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО».

Також, відповідно до пункту 7 Порядку
визначено, за результатами проведеної
зустрічної звірки складається довідка,
яка підписується суб'єктом
господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

Отже, суд вважає, що дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
проведення зустрічної звірки ТОВ
«КОМПАНІЯ «ПРО-СЕРВІС» здійснені не на
підставі та не у межах, визначених
Податковим кодексом України, а тому,
такі дії відповідача, є протиправними.

Що стосується вимог позивача щодо
визнання протиправними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
складання висновків в Акті зустрічної
звірки від 17.04.2014 р. № 228/2204/37160402, в яких
ТОВ «КОМПАНІЯ «ПРО-СЕРВІС» визнано
«транзитером», то вказані вимоги не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України закріплено, що
захисту підлягають порушені або
оспорюванні права особи.

Між тим, самі висновки
ревізорів-інспекторів, які викладено в
акті зустрічної звірки, не призводять
та не можуть призвести до порушення
прав та охоронюваних інтересів особи,
оскільки акт не є нормативним актом або
правовим актом індивідуальної дії,
отже не є рішенням в розумінні
процесуального законодавства.
Зроблені в акті зустрічної звірки
висновки можуть, в подальшому, стати
підставою для прийняття рішення
(вчинення дій) податковим органом, які,
в свою чергу, і можуть бути предметом
оскарження, і саме під час встановлення
правомірності та обґрунтованості
такого рішення (вчиненої дії) має бути
надано правову оцінку тим висновкам
(доводам), які стали підставою для
прийняття рішення (вчинення дій)
суб'єктом владних повноважень.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд повинен визначити
характер спірних правовідносин та
зміст правової вимоги, матеріальний
закон, який їх регулює, а також факти, що
підлягають встановленню і лежать в
основі вимог та заперечень; з'ясувати,
які є докази на підтвердження
зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих представником позивача та
представниками відповідача доказів
достатньо для вирішення справи по суті
та прийняття судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого, органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, підлягає стягненню з
Державного бюджету України на користь
ТОВ «КОМПАНІЯ «ПРО-СЕРВІС» сплачений
позивачем судовий збір пропорційно
задоволеним позовним вимогам у сумі 43,85
грн.

Керуючись ст. ст. 11, 69, 70, 71, 86, 94, 122,
128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС» до Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання дії протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області по
проведенню зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС» за результатами якої
складено Акт зустрічної звірки від
17.04.2014 р. № 228/2204/37160402;

Визнати протиправними дії
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
виключення (коригування) на підставі
акту від 17.04.2014 р. № 228/2204/37160402 з
електронної бази даних «Детальна
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» Автоматизованої системи
«Податковий блок» суми податкового
кредиту з ПДВ по контрагентам -
постачальникам: ТОВ «ДНЕПРТЕХНОКОМ» та
ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО», які
визначені Товариством з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС» у податковій декларації
за січень 2014 року.

Зобов'язати Дніпропетровську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
електронній базі даних «Детальна
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» Автоматизованої системи
«Податковий блок» показники
податкового кредиту, зазначені
Товариством з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС» у податковій декларації
за січень 2014 року.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ
«ПРО-СЕРВІС» судовий збір у розмірі 43,85
грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена відповідно до
ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя О.С. Луніна