Справа № 826/6282/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20 червня 2014 року 12 год. 30
хв. № 826/6282/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Данилишина В.М.,
суддів Качура І.А., Келеберди В.І.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Вінницького регіонального
відділення публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Хрещатик"
до державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни та державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, треті особи:
реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, приватне
підприємство "Вінтурпроектгруп" та
Державна реєстраційна служба України,
про визнання протиправним і скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 12 травня 2014 року надійшов
позов Вінницького регіонального
відділення публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Хрещатик"
(далі - позивач) до Державної
реєстраційної служби України (далі -
первинний відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення від
02 квітня 2014 року № 12099458 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень (далі - оскаржуване рішення), а
також зобов'язання реєстраційної
служби Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
здійснити запис про скасування
державної реєстрації права власності
приватного підприємства
"Вінтурпроектгруп" (далі - ПП
"Вінтурпроект-груп") на
адміністративно-учбовий корпус, який
розташований у місті Вінниці на вулиці
Червоноармійській, 1-А (далі - будівля).

В обґрунтування позову законний
представник позивача зазначив, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
оскаржуване рішення прийнято без
врахування підстав подання позивачем
відповідної заяви. Зокрема, позивачем
до органу реєстрації подано заяву про
скасування державної реєстрації права
власності ПП "Вінтурпроектгруп" на
будівлю, а державним реєстратором,
натомість, прийнято рішення про
відмову у державній реєстрації права
власності на будівлю за позивачем.

Ухвалою суду від 15 травня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до судового розгляду
колегією суддів у судовому засіданні,
відповідно до ст. 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), до участі у справі
як співвідповідача залучено
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області (далі -
відповідач-2), а, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС
України, як третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів -
реєстраційну службу Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області (далі - третя особа-1)
та ПП "Вінтурпроектгруп" (далі - третя
особа-2).

У судовому засіданні 28 травня 2014 року
судом, відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС
України, допущено заміну первинного
відповідача на належного - державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Нілову Ангеліну Олександрівну
(далі - відповідач-1), а також, згідно з
ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до участі у
справі як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів залучено
Державну реєстраційну службу України
(далі - третя особа-3).

Ухвалою суду від 28 травня 2014 року у
третьої особи-1 витребувано копії усіх,
без винятку, документів із відповідної
реєстраційної (облікової) справи, які
враховано (використано) при підготовці
та на підставі яких 02 квітня 2014 року
відповідачем-1 прийнято оскаржуване
рішення. Слід зазначити, що вимоги
вказаної ухвали третьою особою-1 не
виконано.

До суду 30 травня 2014 року через
канцелярію від представника позивача
надійшли письмові уточнення позовних
вимог із проханням визнати
протиправним і скасувати оскаржуване
рішення відповідача-1 та зобов'язати
відповідача-2 здійснити запис про
скасування державної реєстрації права
власності третьої особи-2 на будівлю.
Вказані уточнення судом долучено до
матеріалів справи для врахування при
прийнятті у справі судового рішення по
суті.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримав позов
та просив задовольнити його повністю.

Представник третьої особи-2
заперечував проти позову та просив
відмовити у його задоволенні повністю
з підстав, зазначених у письмових
запереченнях проти позову, наданих
суду у судовому засіданні 11 червня 2014
року.

Відповідач-1 та відповідача-2 (їх
уповноважені представники) у судові
засідання не прибули, хоча про дати, час
та місце судового розгляду справи
повідомлені належним чином, заяви про
розгляд справи за їх відсутності до
суду не надійшли.

Представники третьої особи-1 та третьої
особи-3 у судові засідання також не
прибули, хоча про дати, час та місце
судового розгляду справи третя особа-1
та третя особа-3 повідомлені належним
чином, заява про розгляд справи за
відсутності представника третьої
особи-1 до суду не надійшла. Поряд з цим,
28 травня 2014 року до суду через
канцелярію від представника третьої
особи-3 надійшли письмові заперечення
проти позову із проханням про розгляд
справи за його відсутності. Вказані
заперечення судом також долучено до
матеріалів справи для врахування при
прийнятті у справі судового рішення по
суті.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 11 червня 2014 року судом,
відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України,
прийнято рішення про подальший розгляд
та вирішення справи у порядку
письмового провадження, про що
відповідача-1, відповідача-2, третю
особу-1 та третю особу-3 повідомлено
письмово.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем-1 02 квітня 2014 року
прийнято оскаржуване рішення, яким
позивачу відмовлено у державній
реєстрації права приватної власності
на будівлю.

Суд погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу наступних
положень і обставин.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст.
9, ч. 1 ст. 19, ст. 26 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою.

Записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Тобто, з викладених положень
вбачається, що запис про скасування
державної реєстрації прав до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно вноситься на підставі
рішення суду про скасування рішення
про державну реєстрацію прав.

Як з'ясовано судом у ході розгляду
справи та не спростовано, у тому числі
відповідачем-1, 18 березня 2014 року
позивач звернувся до третьої особи-1 із
письмовою заявою про скасування
державної реєстрації права власності
третьої особи-2 на будівлю.

Однак, за результатами розгляду
вказаної заяви, 02 квітня 2014 року
відповідачем-1 прийнято оскаржуване
рішення про відмову у державній
реєстрації права приватної власності
на будівлю за позивачем.

Відповідно до пп. 10 п. 37 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868, документами,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення речових прав на нерухоме
майно, є: рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

З наявних у матеріалах справи доказів
вбачається, що постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12 лютого 2014 року у справі № 802/4438/13-а
скасовано державну реєстрацію права
власності ПП "Вінтурпроектгруп" на
адміністративно-учбовий корпус,
розташований у місті Вінниці на вулиці
Червоноармійській, 1-А, здійснену
комунальним підприємством "Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації"
07 листопада 2012 року (реєстраційний
номер 37754109, номер запису 1469).

В оскаржуваному рішенні відповідачем-1
зазначено, зокрема, що вказане судове
рішення не може бути підставою для
реєстрації права власності на будівлю
за позивачем.

Суд погоджується із таким твердженням
відповідача-1 та при цьому зазначає, що
на підставі постанови Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12 лютого 2014 року позивач
звертався до органу реєстрації із
письмовою заявою про скасування
державної реєстрації права власності
третьої особи-2 на будівлю, а не із
письмовою заявою про державну
реєстрацію права власності на будівлю
за позивачем.

Таким чином, враховуючи викладені
положення та обставини, зважаючи, що
відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України,
постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирають законної сили з моменту
проголошення, а якщо їх було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, суд прийшов до
висновку про наявність підстав для
визнання протиправним і скасування
оскаржуваного рішення відповідача-1 та
зобов'язання відповідача-2 здійснити
запис про скасування державної
реєстрації права власності третьої
особи-2 на будівлю.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2 ст.
71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Із системного аналізу викладених
положень та обставин вбачається, що
позов Вінницького регіонального
відділення публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Хрещатик"
до державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни та державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, треті особи:
реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області, приватне
підприємство "Вінтурпроектгруп" та
Державна реєстраційна служба України,
про визнання протиправним і скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). У зв'язку з тим, що
представниками позивача не заявлено
вимогу про стягнення судового збору за
рахунок бюджетних коштів, суд не
присуджує на користь позивача
здійснені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 267
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни від 02 квітня 2014
року № 12099458 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

3. Зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Вінницького міського
управління юстиції Вінницької області
здійснити запис про скасування
державної реєстрації права власності
приватного підприємства
"Вінтурпроектгруп" на
адміністративно-учбовий корпус, який
розташований у місті Вінниці на вулиці
Червоноармійській, 1-А.

Копії постанови направити сторонам та
третім особам (вручити їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя
В.М. Данилишин

Суддя
І.А.
Качур

Суддя
В.І.
Келеберда