Справа № 233/2073/14-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Янюк Ю.Б.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
справа №233/2073/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Гайдара А.В.

суддів:
Жаботинської С.В.,

Чебанова О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 06 травня 2014 року
по адміністративній справі № 233/2073/14-а
за позовом ОСОБА_3 до Управління
пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області про визнання
дій неправомірним, зобов'язання
вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (позивач у справі) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області (надалі
управління, відповідач у справі) про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії (арк.
справи 1-2).

Постановою суду першої інстанції від 06
травня 2014 року позові вимоги
задоволені, визнані неправомірними дії
управління щодо нарахування та виплати
позивачу з 1 січня 2014 року державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, всупереч положень
статей 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язано управління
провести перерахунок та виплатити з 1
січня 2014 року позивачу державну пенсію
на підставі статті 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в обсязі не
нижче від 8-ми розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
статті 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі 75% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум (арк. справи 23,24).

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення у
справі, суд першої інстанції виходив з
наявності на момент звернення
позивача із заявою до управління та
вирішення справи по суті правових
підстав для виплати основної та
додаткової пенсії відповідно до вимог
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Управління в апеляційній скарзі
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права
просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі (арк. справи 27-28).

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІ
групи безстроково, призначеної згідно
з Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ в редакції Закону України від 19
грудня 1991 року № 2001-ХІІ (далі Закон №
796-ХІІ), має статус ліквідатора
наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії,
перебуває на обліку в управлінні та
одержує пенсію по інвалідності ІІ
групи згідно Закону № 796-ХІІ. З 1 січня
2014 року управління здійснювало
нарахування та виплату позивачу пенсії
в розмірі 2135 грн. 25 коп. (арк. справи 5-9).

Позивач 18 лютого 2014 року звернувся до
управління із заявою про перерахунок
основної та додаткової пенсій
відповідно до вимог статей 50, 54 Закону
№ 796-ХІІ. В задоволені заяви про
перерахунок та виплату позивачу
основної та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю згідно статей 50, 54
Закону № 796-ХІІ, листом управління від 03
березня 2014 року № 24/К-10-01-03 відмовлено
(арк. справи 3-4).

Спірні правовідносини врегульовані
Законом № 796-ХІІ та Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року №1210 «Про затвердження порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Закон № 796-ХІІ визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до 1
категорії встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Частиною першою статті 50 вказаного
Закону визначено, що особам, віднесеним
до 1 категорії, інвалідам III групи,
дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Частиною четвертою статті 54 вказаного
Закону передбачено, що розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими, по ІІІ групі
інвалідності, - 6-ти мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно до статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» затверджено Порядок
обчислення пенсій особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи з 1 січня 2012 року (далі
Порядок № 1210).

Пунктом 4 Порядку № 1210 встановлено, що у
разі коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за ї бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1210
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІІ групи
з числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії виплачується в розмірі 30%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Статтею 63 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Проте, Закон України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014
року не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
статей 50, 54 вказаного Закону, яким
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю.

Зі змісту вимог частини другої статті 19
Конституції України вбачається, що
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями частини четвертої статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 1 січня 2014
року застосуванню підлягає не
постанова Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а норми
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції, що
позивач з 1 січня 2014 року має право на
державну пенсію відповідно до статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі не нижче 6-ти
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в обсязі 50% розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла до висновку, що судом
першої інстанції постанову прийнято з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, що обумовлює
залишення апеляційної скарги
відповідача без задоволення.

Керуючись статтями 24, 160, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
м.Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області на постанову
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 06 травня 2014 року
по адміністративній справі № 233/2073/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 06 травня 2014 року по
адміністративній справі № 233/2073/14-а-
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
А.В.Гайдар

Судді:

С.В.Жаботинська

О.О.Чебанов