Справа № 826/8226/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8226/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

м. Київ

23 червня 2014 року 12:46 № 826/8226/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клочкової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві

про визнання протиправною та скасування постанови від 21.05.2014 року №33222043,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - позивач) звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (далі – відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення з боржника виконавчого збору від 21 травня 2014 року ВП № 33222043.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2014 року відкрито провадження у адміністративній справі та закінчено підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті на 19.06.2014 року.

В судовому засіданні 19.06.2014 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти переходу у письмове провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд ухвалою від 19.06.2014 року перейшов в письмове провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.03.2012 р. у справі № 5011-65/810-2012 стягнуто з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ДП з постачання скрапленого газу «Газпостач» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 609,50 грн.

В провадженні ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходилось виконавче провадження ВП № 33222043 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 19.03.2012 р. № 5011-65/810, яке постановою про поновлення виконавчого провадження від 23.01.2014 р. було поновлено.

12.05.2014 р. ПАТ «Укргазвидобування» платіжними дорученнями № 1094 сплатило на депозитний рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві кошти в сумі 1 609,50 грн.

14.05.2014 р. ПАТ «Укргазвидобування» заявою № 2/1-163 повідомило ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про повне виконання рішення боржником з наданням документального підтвердження.

Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову від 21 травня 2014 року ВП № 33222043про стягнення з боржника виконавчого збору.

Не погоджуючись з вище зазначеною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Загальні умови та порядок виконання рішень встановлені Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV вiд 21.04.1999 року (із змінами та доповненнями) та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п.п. 4.1.1. п.4.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Зазначеними нормами покладено обов'язок на державного виконавця пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження.

Підставою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, за умови обізнаності боржника про таку постанову та про строк в який він може добровільно сплатити борг.

Крім того, згідно з пунктом 4.16.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, постанова про стягнення виконавчого збору, зокрема, виноситься після завершення добровільного строку та встановлення, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано.

Враховуючи вищенаведене, можна зробити висновок, що державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору після пересвідчення в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснення ним дій, спрямованих на добровільне виконання рішення та закінчення добровільного строку виконання рішення, але до початку здійснення примусового заходу, зокрема звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Закон надає право на винесення постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій за умови наявності одночасно двох підстав: 1) невиконання рішення суду у строк, установлений для добровільного його виконання; 2) фактичне виконання рішення суду органом ДВС в примусовому порядку з застосуванням заходів примусового впливу до боржника, передбачених ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 13.12.2010року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" (із змінами та доповненнями) зазначено, що cудам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою державного виконавця від 23.01.2014 р було поновлення виконавче провадження, ПАТ «Укргазвидобування» платіжними дорученнями № 1094 сплатило на депозитний рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві кошти в сумі 1 609,50 грн. лише 12.05.2014 р., тобто із пропуском строку на добровільне виконання рішення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» не підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова прийнята відповідачем прийнята в межах повноважень і в спосіб, передбачені діючим законодавством України .

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 97, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» у задоволенні позову повністю.

Судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо постанова не оскаржена в апеляційному порядку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Клочкова