Справа № 2а-2874/08/2170
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/33304/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

за участю:

секретаря
Гончар Н.О.

представника позивача
Бондар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги Державної
податкової інспекції у м. Нова Каховка
Херсонської області та Комунального
підприємства «Міський водоканал»

на постанову Херсонського окружного
адміністративного від 01.04.2009

та постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011

у справі №2а-2846/10/1870

за позовом Комунального
підприємства «Міський водоканал»

до Державної податкової інспекції
у м. Нова Каховка Херсонської області

про визнання неправомірними дій
та скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Міський
водоканал» (далі по тексту - позивач, КП
«Міський водоканал») звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Нова Каховка Херсонської області (далі
по тексту - відповідач, ДПІ у м. Нова
Каховка Херсонської області), в якому, з
урахуванням уточнень, просив визнати
недійсним податкове
повідомлення-рішення №/0 від
25.04.2007 про застосування штрафу в сумі
547689,76 грн. за затримку сплати
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на додану вартість.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 01.04.2009 позов
задоволено частково. Визнано нечинним
податкове повідомлення-рішення від
25.04.2007 №/0 про застосування штрафу
в розмірі 547689,76 грн. В частині вимог
щодо визнання неправомірними дій суд
першої інстанції закрив провадження у
зв'язку з відмовою позивача від позову.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове рішення,
яким позов задоволено частково.
Визнано неправомірним податкове
повідомлення-рішення від 25.04.2007
№/0 в частині застосування
штрафних санкцій за несвоєчасну сплату
податкових зобов'язань за договорами
розстрочення в розмірі 65201,04 грн. В
іншій частині позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права. Відповідач
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції в частині
задоволення позовних вимог, ухвалити
нове рішення в цій частині про відмову
у позові, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга відповідача не
підлягає задоволенню, а касаційну
скаргу позивача слід задовольнити з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що згідно акту перевірки встановлено
порушення позивачем граничного строку
сплати узгодженого податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, передбаченого пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

На підставі пп.17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податковим органом 25.04.2007
прийнято повідомлення-рішення, яким
позивачу визначено сплату штрафних
санкцій в розмірі 547689,76 грн. за
несвоєчасну сплату узгодженого
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість. Штрафні санкції
нараховані відповідачем за
несвоєчасну сплату податкових
зобов'язань, узгоджених платником ПДВ
шляхом подання відповідних декларацій
за травень 2005 року - вересень 2006 року, а
також за несвоєчасну сплату
розстрочених та відстрочених згідно
відповідних рішень податкових
зобов'язань на загальну суму 161981,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Згідно із пп. 14.3.1 п. 14.3 ст. 14 вказаного
Закону розстрочення податкових
зобов'язань надається на умовах
податкового кредиту, за якими основна
сума кредиту та нараховані на неї
проценти погашаються рівними частками,
починаючи з податкового періоду,
наступного за періодом надання такого
кредиту.

Таким чином, за договором розстрочення
податкових зобов'язань, не сплачених у
встановлений строк, у платника
податків виникає зобов'язання сплатити
узгоджені податкові зобов'язання на
умовах податкового кредиту, а саме:
основну суму кредиту та проценти.

Відповідно до п. 14.6 ст. 14 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» порядок
реалізації цієї статті встановлюється
центральним податковим органом.

Згідно із п. 3.10 Порядку розстрочення та
відстрочення податкових зобов'язань
платників податків, затвердженого ДПА
України від 18.09.2001 №378, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 29.10.2001 за
№ 912/6103, на розстрочені (відстрочені)
суми пеня не нараховується з дати
підписання договору.

Відповідно до абз. 2 преамбули Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» цей Закон не регулює питання
погашення та обслуговування кредитів,
наданих за рахунок бюджетних коштів
або позик, залучених державою чи під
державні гарантії, інших зобов'язань,
що випливають з угод, укладених
державними органами та/або від імені
держави, які регулюються нормами
цивільного законодавства та іншими
законами з питань державного боргу та
його обслуговування.

Отже, визначені у Законі України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
процедури погашення платником
податків податкового боргу не можуть
застосовуватися у період дії договору
розстрочення податкових зобов'язань
(податкового боргу) і пеня на
розстрочені суми не нараховується.

Пунктом 7.7 ст. 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фонами»
визначена рівність бюджетних
інтересів. З цією метою визначено, що
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

У разі невикористання платником
податків порядку погашення
податкового боргу, передбаченого п. 7.7
ст. 7 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», податковий орган
не наділений правом чи обов'язком
змінювати призначення платежу,
визначене платником податків.

Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначені заходи, які
вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу, і серед таких
заходів немає зміни призначення
платежу, самостійно визначеного
платником податків.

Підпунктом 16.3.3 п. 16.3 ст. 16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено: якщо платник
податків не сплачує пеню разом зі
сплатою податкового боргу (його
частини) або не визначає її окремо у
платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеної пропорції), то
податковий орган самостійно здійснює
розподіл такої сплаченої суми на суму,
що спрямовується на погашення такого
податкового боргу (його частини), та
суму, що спрямовується на погашення
пені, нарахованої на суму такого
погашеного податкового боргу (його
частини), та надсилає такому платнику
податків повідомлення, в якому
міститься зазначена інформація.

Зі змісту наведеної норми Закону
випливає, що за таких умов як несплата
платником податків пені разом зі
сплатою податкового боргу (його
частини) або невизначення її окремо у
платіжному документі (чи визначення з
порушенням зазначеної пропорції),
податковий орган самостійно здійснює
розподіл сплаченої таким платником
суми на суму, що спрямовується на
погашення такого податкового боргу
(його частини), та суму, що
спрямовується на погашення пені,
нарахованої на суму такого погашеного
податкового боргу (його частини).

Таким чином, тільки за умови
встановлення обставини щодо сплати
платником податків конкретного
податкового боргу без сплати ним пені,
нарахованої саме на такий борг, або
невизначення окремо такої пені у
платіжному документі (чи визначення з
порушенням зазначеної пропорції), може
бути визнано правомірним розподіл
сплаченої таким платником суми на суму
визначеного у платіжному дорученні
податкового боргу та пені.

Відповідачем були використані
здійснені позивачем платежі як джерела
погашення податкового боргу та пені
за інший податковий період, незважаючи
на те, що у платіжних дорученнях
позивачем вказано призначення
платежу, а саме: сплата розстроченого
податку на додану вартість відповідно
до рішення про розстрочення сплати
податкових зобов'язань та періоди за
які сплачуються суми.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України вважає,
що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Отже, постанова Херсонського окружного
адміністративного суду від 01.04.2009
прийнята відповідно до вимог чинного
законодавства і скасована постановою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011
помилково.

Відповідно до ст. 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалене
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

За вказаних обставин, колегія суддів
дійшла висновку про скасування
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011 та
залишення в силі постанови
Херсонського окружного
адміністративного суду від 01.04.2009.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Нова Каховка Херсонської
області залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Комунального
підприємства «Міський водоканал»
задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011
скасувати та залишити в силі постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 01.04.2009.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
ФедоровЗ оригіналом згідно Помічник
судді
О.Я. Меньшикова