Справа № 805/6523/14
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/6523/14

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 р. Справа № 805/6523/14

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді – Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

В С Т А Н О В И В:

Під час проведення перевірки групового конвеєрного похилу пласта к5 виявлено 11 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров’ю людей.

У зв’язку з виникненням загрози життю та здоров’ю людей, з метою недопущення спричинення такої шкоди, є підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом зупинення робіт з проведення групового конвеєрного похилу пласт к5 відокремленого підрозділу «Шахта № 22 «Комунарська» Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас».

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав клопотання, в якому зазначив, що порушення, вказані в акті перевірки № 025Р-2/142 від 20.05.2014 на теперішній час відповідачем не усунені. Просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження, та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 статті 38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Позивач – Територіальне управління Держгірпромнагляду у Донецькій області діє на підставі Положення про Територіальне управління Держгріпромнагляду України у Донецькій області, затвердженого наказом Держгірпромнагляду від 02.12.2011 року № 186-к.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальне управління Держгірпромнагляду України у Донецькій області, затвердженого наказом Держгірпромнагляду України від 02.12.2011 року № 186-к територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Донецькій області є територіальним органом, який діє у складі Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у та їй підпорядковується.

За приписом пункту 4 вказаного Положення територіальне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема здійснює у визначеному порядку державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю, у тому числі з питань:

будівництва, реконструкції та експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки, потенційно небезпечних об'єктів і виробництв;

видобування вуглеводнів, їх транспортування, переробки та використання на підприємствах, в установах та організаціях;

застосування технологій, технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва;

забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту;

виготовлення, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження, випробування і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва;

облаштування системами автоматичного контролю і управління технологічними процесами та станом виробничого середовища;

проведення робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також утилізації зброї, звичайних видів боєприпасів, виробів ракетної техніки та палива, вибухових матеріалів військового призначення, окрім вибухових матеріалів, призначених для військового та спеціального використання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарського діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

При цьому, згідно з Положенням про організацію та здійснення державного гірничого нагляду державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 року № 826, загроза життю та здоров’ю працівників – виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об’єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Приписами п. 2.26 зазначеного Положення передбачено, що право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об'єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об'єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Судом встановлено, що позивач є територіальним органом Держгірпромнагляду України, який входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Тобто, позивач є саме тим органом до компетенції якого входить нагляд (контроль) у сфері охорони праці.

20.05.2014 за результатами вказаної вище перевірки складено акт планової перевірки виробничого об’єкта № 025Р-2/142, згідно з яким зазначено, що в ході проведеної перевірки посадовими особами були виявлені порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці» з яких, 11 порушення створюють загрозу життю та здоров’ю людей, а саме:

1) на протязі ПК74-75, групового конвеєрного ухилу пл. к5 не встановлені металеві трапи, що є порушенням п. 1.3 р. V НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах;

2) на резервному спаренному ВМ-6 не встановлено металевий патрубок на з’єднанні з гнучким трубопроводом, що є порушенням п. 4.4 р.VI НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах;

3) на ПК 76 групового конвеєрного ухилу пл. к5 на ЦНС-60*125 не встановлено захисний кожух, що є порушенням п.1.10 р. VIІІ НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах;

4) на навантажувальному пункті з конвеєра СП-48 на 1Л-80П відсутнє зрошення пилу, що є порушенням п.1.7 р. VI НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах;

5) порушено паспорт кріплення скреперної лебідки БС-4П (не встановлено дві ремонтини), що є порушенням п. 1.3 р. V НПАОП 10.0-1.01-10 правил безпеки у вугільних шахтах;

6) на канаті скреперної лебідки БС-4П маються розриви прядок, «жучки» та інші пошкодження, що є порушення п. 26.12 р. VIІ НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних;

7) пожежно-зрошувальний трубопровід відстає від вибою на 52м, що є порушенням п.7.3. р.ІХ НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах;

8) вибій виробки на протязі 10 метрів підтоплено, що є порушенням п.1.3 р.V НПАОП 10.0-1.01.10 Правил безпеки у вугільних шахтах;

9) в виробці відсутній разгазуючий пристрій, що є порушенням п.1.4 р.V НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах;

10) в покровлі виробки не закладено порожнини, на протязі 8 метрів від вибою, що є порушенням п.1.3 р.V НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах;

11) не справна лебідка ЛМ-140, яка підтримує породонавантажувальну машину 2ПНБ-2, ухил виробки становить 16?, що є порушенням п.4.2. ІV НПАОП 10.0-1.01.10 Правил безпеки у вугільних шахтах.

20.05.2014 Донецько-Макіївською державною регіональною гірничотехнічною інспекцією у вугільній промисловості на підставі акту перевірки виробничого об’єкта видано припис № 025Р-2/142. Згідно з яким, Донецько-Макіївська державна регіональна гірничотехнічна інспекція у вугільній промисловості вимагає усунути вищезазначені порушення (а.с.21).

Станом на час розгляду справи, порушення, встановлені під час перевірки групового конвеєрного похилу пласта к5 у відокремленому підрозділі «Шахта №22 «Комунарська» Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» у встановлений законом спосіб та термін відповідачем не усунуті.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов’язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов’язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров’я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі – акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема: безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції; одержувати від роботодавця і посадових осіб письмові чи усні пояснення, висновки експертних обстежень, аудитів, матеріали та інформацію з відповідних питань, звіти про рівень і стан профілактичної роботи, причини порушень законодавства та вжиті заходи щодо їх усунення; видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов'язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки; забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих;

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки встановлені порушення норм чинного законодавства, які відповідачем не усунені.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення вимог, зазначених у частині 1 цієї статті.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо це загрожує життю та/або здоров’ю людей.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка є суб’єктом владних повноважень, питання про перерозподіл судових витрат не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-14, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-154, 158-163, 167, 183-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, –

П О С Т А Н О В И В:

Позов Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області – задовольнити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитрієв В.С.