Справа № 2а-13812/12/2070
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/24210/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбелполімір" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02 квітня 2013 року у справі №
2а-13812/12/2070 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю ТОВ
"Укрбелполімір" до Харківської
обласної митниці Державної митної
служби України, третя особа: Головне
управління Державного казначейства
України у Харківській області про
скасування рішення та картки відмови, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрбелполімір"
звернулось в суд з позовом до
Харківської обласної митниці
Державної митної служби України, в
якому просило: скасувати рішення №
807000003/2012/003688/2 від 13 листопада 2012 року
про визначення митної вартості
товарів; скасувати картку відмови №
807100000/2012/01981 від 13 листопада 2012 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем протиправно, на підставі
необґрунтованого висновку щодо
заниження позивачем митної вартості
товарів, що ввозилися на територію
України, прийнято рішення про
визначення іншої, відмінної від
заявленої декларантом, митної вартості
товарів.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02 квітня 2013
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, товариство з
обмеженою відповідальністю
"Укрбелполімір" звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 01 листопада 2012
року між позивачем та компанією "Сhesterholm
LLP" було укладено додаток №58 до
контракту №06-11 від 10 грудня 2010 року,
відповідно до якого компанія "Сhesterholm LLP"
(продавець) зобов'язувався поставити
позивачу товар - "поліетилен високого
тиску (LDPE) марки "Вилатерм". На виконання
Контракту згідно комерційного інвойсу
№06-11/58 від 01 листопада 2012 року надійшов
товар - LDPE "Вилатерм" вагою 22000,00 кг.

З метою митного оформлення товару
позивачем було оформлено та подано
відповідачу ВМД №807100000/2012/449803 від 13
листопада 2012 року.

При здійсненні контролю поданих до
митного оформлення документів
посадовими особами Харківської
обласної митниці були виявлені
наступні обставини: відповідно до
Методичних рекомендацій щодо роботи
посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби України від 13 липня 2012
року №362, при здійсненні аналізу,
виявлення та оцінки ризиків товарів,
які є об'єктом біржової торгівлі, ціну
договору щодо товару, який
імпортується (вартість операції), без
урахування витрат на доставку,
комісійних витрат, премії або знижки за
фактичну якість товару і премії
продавцю необхідно порівнювати з
середнім значенням біржових
котирувань за період 10 днів, що передує
даті складання рахунку-фактури
(інвойсу). В пакеті документів
інформація біржових організацій була
відсутня; в наданих документах, а саме
аукціонній пропозиції ОАО "Нафтан" від
29 жовтня 2012 року №753/1-377Р щодо
можливості реалізації полімеру,
відсутні назви підприємств яким
направлено цей лист, а тому встановити
чи був це дійсно аукціон неможливо.
Крім того в компанії "Wellsford System llp"», з
якою відповідно до листа ОАО "Нафтан"
від 05 листопада 2012 року №055/3-6810
укладений контракт №6666/826/055/3 від 31.10.2012
на поставку полімеру в Україну - не має
контракту з "Укрбелполімером". Крім
того в листі згадується ціна на полімер
800 та 805 євро за тону. Але в яких випадках
приймається відповідна ціна,
інформація в листі відсутня.; умови
поставки товару - СРТ м. Харків, при
цьому завод виробника відпускає товар
на умовах поставки FСА - Новополоцьк.
При наявності двох посередників та при
таких умовах поставки у митного органу
виникли сумніви щодо економічної
доцільності такої угоди для кінцевого
посередника "Сhesterholm LLP"; митна вартість
товару, заявлена декларантом, нижче,
ніж наявна у митного органу інформація
з ЄА1С ДМСУ; митна вартість, заявлена
декларантом, нижче за наявну у митного
органу інформацію; біржові котирування
ICIS від 26 жовтня 2012 року.

У зв'язку з наведеним, митним органом
проведена процедура консультації з
декларантом, що підтверджується
підписом декларанта на зворотному боці
Декларації митної вартості
№807100000/2012/449803 від 13 листопада 2012 року та
згідно вимог пункту 2 частини п'ятої
статті 54 Митного кодексу України -
митний орган витребував у декларанта
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів,
перелік, яких передбачений пунктами 1-8
частини третьої статті 53 Митного
кодексу України про що зроблено запис
на зворотному боці ДМВ №807100000/2012/449803
від 13 листопада 2012 року із зазначенням
чіткого переліку документів,
проставленням дати, посади та прізвища
посадової особи митного органу.
Декларантом, в свою чергу, було
зроблено відповідний запис про
ознайомлення з переліком витребуваних
документів 13 листопада 2012 року.

У графі "Для відміток митного органу"
Декларації митної вартості
№807100000/2012/449803 від 13 листопада 2012 року
зазначено, що для підтвердження
заявленої вартості позивачу необхідно
надати додаткові документи, а саме: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається (так як,
незрозуміло з наданих до митного
оформлення документів, яким чином
даний товар перейшов у право власності
продавця за зовнішньоекономічною
угодою №06-11 від 10 грудня 2010 року); 2)
виписку з бухгалтерської документації,
а саме у відповідності до підпункту 4.1
пункту 4 зовнішньоекономічної угоди
№06/11 від 10 грудня 2010 року передбачено
100% передплату за партію товару на
підставі рахунка продавця. Таким чином,
декларанту було необхідно надати
рахунок на передплату конкретної
партії товару та банківське платіжне
доручення на передплату відповідних
коштів за товар, на підставі
відповідного рахунку, що дає
можливість митному органу
ідентифікувати такі банківські
документи з конкретною партією товару;
3) інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини - біржові
котирування (відповідно до підпункту 3
пункту 3 Методичних рекомендацій щодо
роботи посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби України від 13 липня 2012
року №362 при здійсненні аналізу,
виявлення та оцінки ризиків товарів,
які є об'єктом біржової торгівлі, ціну
договору щодо товару, який
імпортується (вартість операції), без
урахування витрат на доставку,
комісійних витрат, премії або знижки за
фактичну якість товару і премії
продавцю необхідно порівнювати з
середнім значенням біржових
котирувань за період 10 днів, що передує
даті складання рахунку-фактури
(інвойсу). В пакеті наданих документів
інформація біржових організацій була
відсутня.

Також, декларанту запропоновано надати
документи на транспортне
обслуговування вантажу (договори,
замовлення, рахунки тощо) для
підтвердження заявленої митної
вартості, наявності всіх складових
митної вартості та обґрунтування
економічної доцільності даної
операції, умови поставки товару - СРТ м.
Харків. Завод відпускає товар на умовах
поставки РСА - Новополоцьк. При
наявності двох посередників та при
таких умовах поставки виникає сумніви
щодо економічної доцільності такої
угоди для кінцевого посередника -
"Сhesterholm LLP".

Також, декларанту було запропоновано
подати за власним бажанням інші
документи для підтвердження заявленої
у декларації митної вартості товарів.

13 листопада 2012 року декларантом
додатково надані такі документи: 1) Лист
ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 07
листопада 2012 року №4610; 2) Копія ТУ на
поліетилен. Крім того, декларантом
зроблено запис: "Прошу митний орган
визначити митну вартість товару за
наявною у нього інформацією".

Таким чином, в зв'язку з ненаданням
декларантом вичерпного пакету
документів, а також в зв'язку з тим, що
відповідно до наданого декларантом
листа ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від
07 листопада 2012 року №4610 вартість
поліетилену на той час коливалась в
межах 1025 - 1500 євро за 1 тонну,
відсутність у митного органу інших
даних про вартість товару, а також не
надання декларантом такої інформації,
митним органом було скориговано митну
вартість заявлену декларантом
відповідно до статті 64 Митного кодексу
України за резервним 6-м методом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що у митного
органу виникли обґрунтовані сумніви з
приводу заявленої позивачем митної
вартості товару та правомірно прийнято
оскаржуване рішення.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право:
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів та інше.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраною декларантом або уповноваженою
ним особо. Методу визначення митної
вартості умовам, наведеним у главі 9
цього Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 3 розділу 3
Методичних рекомендацій щодо роботи
посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби України від 13 липня 2012
року №362, посадова особа митного
органу, яка здійснює аналіз, виявлення
та оцінку ризиків, повинна враховувати
особливості формування вартості
товарів, які реалізуються в порядку
біржової торгівлі.

Таким чином, митний орган має виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості.

Згідно з частинами третьою ,четвертою,
п'ятою, шостою статті 53 Митного кодексу
України у разі якщо подані декларантом
документи містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 55
Митного кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Згідно частинами другою, третьою
статті 57 Митного кодексу України
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій дана процедура проведена з
декларантом, що підтверджується
записом на обороті 1-го аркушу ДМВ
№807100000/2012/449803 від 13 листопада 2012 року.

Відповідно до частин п'ятої, шостої,
восьмої статті 57 Митного кодексу
України у разі неможливості визначення
митної вартості товарів згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу
за основу для її визначення може
братися або ціна, за якою ідентичні або
подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному із
продавцем покупцю відповідно до статті
62 цього Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до статті 63 цього
Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною першою статті 64 Митного
кодексу України визначено, що у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість імпортних товарів не
визначається згідно із положеннями
цієї статті на підставі: 1) ціни товарів
українського походження на
внутрішньому ринку України; 2) системи,
яка передбачає прийняття для митних
цілей вищої з двох альтернативних
вартостей; 3) ціни товарів на
внутрішньому ринку країни-експортера;
4) вартості виробництва, іншої, ніж
обчислена вартість, визначена для
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів відповідно до положень статті
63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що
поставляються з країни-експортера до
третіх країн; 6) мінімальної митної
вартості; 7) довільної чи фіктивної
вартості.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що враховуючи
вищевикладене Харківською обласною
митницею прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 13 листопада 2012 року №807000003/2012/003688/2
за 6 методом.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що попередні методи не
були застосовані з таких причин: 1) 1-й
метод - невідповідність обраного
декларантом методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 Митною кодексу України, в
зв'язку з тим, що використані
декларантом відомості не підтверджені
в повній мірі документально, а також в
зв'язку з ненаданням декларантом
додаткових документів, передбачених
частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України; 2) 2-й метод - немає можливості
з'ясувати контрактні ціни на ідентичні
товари, з якими порівнюємо
задекларований товар (в базі ЄАІС
Держмитслужби України не має
можливості перегляду контракту,
рахунку тощо, які необхідні для
обчислення митної вартості), у митниці
та декларанта відсутня така
інформація; 3) 3-й метод - немає
можливості з'ясувати контрактні ціни
на подібні (аналогічні) товари, з якими
порівнюємо задекларований товар (в
базі ЄАІС Держмитслужби України не має
можливості перегляду контракту,
рахунку тощо, які необхідні для
обчислення митної вартості), у митниці
та декларанта відсутня така
інформація; 4) 4-й метод: у митного органу
відсутня інформація щодо ідентичних чи
подібних товарів, які продаються на
митній території України у незмінному
стані; відсутні дані щодо витрат на
виплату комісійних винагород,
звичайних надбавок на прибуток та
загальних витрат у зв'язку з продажем
на митній території України; відсутні
дані щодо витрат, понесених в Україні
на навантаження, вивантаження,
транспортування, страхування. Відносно
наявних в матеріалах справи договорів
на перевезення, суд не бере їх до уваги,
через ненадання вказаних документів до
Харківської обласної митниці під час
митних консультацій; 5) 5-й метод - через
відсутність даних та документів, які
мали вплив на процес формування ціни
товару: на матеріал та витрат,
понесених виробником в зв'язку з
виробництвом товарів; витрат на
завантаження, вивантаження,
страхування, транспортування до місця
перетинання митного кордону України;
прибутку, що одержує експортер у
результаті поставки в Україну.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрбелполімір" залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша