Справа № 826/7203/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17 червня 2014 року 16 год. 45
хв. № 826/7203/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Данилишин В.М.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Балкорм" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, третя особа: Головне
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві, про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 26 травня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Балкорм" (далі -
позивач, ТОВ "Балкорм") до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі - відповідач), третя особа: Головне
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві, про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, а саме підготувати висновок щодо
повернення позивачу надмірно
сплачених грошових коштів за митними
деклараціями від 06 квітня 2012 року
№100190000/2012/447957 та від 13 червня 2012 року
№100190000/2012/448534, визначений п. 7 Порядку
взаємодії територіальних органів
Міністерства доходів і зборів України,
місцевих фінансових органів та
територіальних органів Державної
казначейської служби України у процесі
повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, від 30 грудня 2013
року № 882/1188, п. 4 розділу ІІІ Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як переоплата,
і митних та інших платежів, помилково
та/або надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 20 липня 2007
року № 618, а також направити його до
Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві.

В обґрунтування позову законний
представник позивача зазначив, що
відповідачем необґрунтовано та
безпідставно відмовлено позивачу у
поверненні грошових коштів, сплачених
за митними деклараціями.

Ухвалою суду від 29 травня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні, та, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), до участі у
справі як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача допущено Головне
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві (далі -
третя особа).

До суду 05 червня 2014 року через
канцелярію від законного представника
позивача надійшло письмове клопотання
про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

У судове засідання 06 червня 2014 року
представники сторін та третьої особи
не прибули, хоча про дати, час та місце
судового розгляду справи сторони та
третя особа повідомлені належним
чином. На час проведення судового
засідання 06 червня 2014 року зави про
розгляд справи за відсутності
представників відповідача та третьої
особи до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 06 червня 2014 року судом,
відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України,
прийнято рішення про подальший розгляд
та вирішення справи у порядку
письмового провадження, про що сторін
та третю особу повідомлено письмово.

Разом з тим, 16 червня 2014 року до суду
через канцелярію від законного
представника третьої особи надійшли
письмові заперечення проти позову, які
судом долучено до матеріалів справи
для врахування при прийнятті у справі
судового рішення по суті. У
вказаних запереченнях зазначено
прохання про розгляд справи за
відсутності представника третьої
особи.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 16 березня 2012 року подано
відповідачу вантажну митну декларацію
№ 100190000/2012/457007 з метою здійснення
митного контролю та митного оформлення
товару "Rovabio Excel", 3000 кг. Вказаний товар
задекларовано за кодом згідно з УКТЗЕД
- "Ферментні препарати, не
включені до інших товарних позицій,
інші, інші" (ставка ввізного мита - 5 %).

За результатами здійснення митного
контролю відповідачем прийнято
рішення про визначення коду товару від
23 березня 2012 року № КТ-100-0434-2012,
відповідно до якого, зазначений товар
класифіковано за кодом згідно з УКТЗЕД
- "Продукти, що використовуються
для годівлі тварин - інші: інші,
включаючи попередні суміші (премікси) "
(ставка ввізного мита 10 %).

На підставі рішення № КТ-100-0434-2012
здійснено митне оформлення товару "Rovabio
Excel" за митними деклараціями від 06
квітня 2012 року № 100190000/2012/447957 та від 13
червня 2012 року № 100190000/2012/448534.

01 серпня 2012 року позивач звернувся до
департаменту класифікації товарів та
заходів регулювання ЗЕД Державної
митної служби України щодо надання
роз'яснень стосовно класифікації
препарату "Rovabio Excel АР".

Згідно з листом Держмитслужби від 04
вересня 2012 року № 16/2-16.2/1846, вказаний
препарат має розглядатись у товарній
позиції 3507, а рішення № КТ-100-0434-2012
підлягає відкликанню.

У зв'язку з цим та на підставі п. 20
Порядку роботи відділу номенклатури та
класифікації товарів регіональної
митниці, митниці, відділу контролю
митної вартості та номенклатури
регіональної митниці, митниці при
вирішенні питань класифікації товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, затвердженого наказом
Держмитслужби України від 07 серпня 2007
року № 667, рішення № КТ-100-0434-2012
відповідачем відкликано.

Зважаючи на викладене, позивач
звернувся до відповідача із письмовою
заявою від 04 липня 2013 року № БК-0238
щодо повернення грошових коштів у
загальному розмірі 85239,00 грн., надміру
сплачених на підставі рішення №
КТ-100-0434-2012 за митними деклараціями 06
квітня 2012 року № 100190000/2012/447957 та від 13
червня 2012 року № 100190000/2012/448534.

За результатом розгляду вказаної
заяви, відповідач листом від 27 серпня
2013 року № 14.1/4-11/3805 повідомив про
відсутність підстав для повернення
коштів, оскільки, за переконанням
відповідача, відповідно до абзацу 4 п. 5
ст. 301 Митного кодексу України (далі - МК
України), повернення сум митних
платежів здійснюється у разі, якщо
митну декларацію змінено або визнано
недійсною.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 листопада 2013 року у справі № 826/15254/13-а,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2014 року, позовні вимоги ТОВ
"Балкорм" задоволено частково, визнано
протиправною відмову Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
щодо повернення надмірно сплачених
митних платежів за митними
деклараціями від 06 квітня 12 року №
100190000/2012/447957 та від 13 червня 2012 року
№100190000/2012/448534. У задоволенні позовних
вимог про стягнення із Державного
бюджету України на користь ТОВ
"Балкорм" суми надмірно сплаченого
ввізного мита та податку на додану
вартість у загальному розмірі 85239,09 грн.
відмовлено.

У вказаних судових рішеннях наголошено
на тому, що вимоги позивача про
стягнення із Державного бюджету
України коштів є передчасними, адже
таке повернення здійснюється на
підставі відповідної заяви до митного
органу, як це передбачено Порядком
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках органу доходів і зборів як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами доходів і зборів,
затвердженим наказом Державної митної
служби України від 20 липня 2007 року № 618
(далі - Порядок № 618), та спільним
наказом Державної митної служби
України, Державного казначейства
України від 20 липня 2007 року № 611/147,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 25 вересня 2007 року за № 1095/14362.

Виходячи із зазначених обставин,
позивач звернувся до відповідача із
заявою від 21 лютого 2014 року № 0123
про повернення надмірно сплачених
коштів.

Листом від 11 березня 2014 року №
3099/1/26-70-52-04 відповідач повідомив
позивача про те, що у нього відсутні
правові підстави для повернення коштів
із Державного бюджету України, з
посиланням на факт касаційного
перегляду постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 листопада 2013 року та відсутності у
вказаному рішенні вимоги про стягнення
надмірно сплачених коштів.

Одночасно, листом від 09 квітня 2014 року
№ 44181/1/26-70-52-64 відповідач повідомив
позивача про те, що лист від 27 серпня 2013
року за № 14.1/4-11/3805 є таким, що втратив
чинність із 22 січня 2014 року.

Суд погоджується з доводами законного
представника позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу наступних
положень і обставин.

Так, процедура повернення платникам
податків коштів, надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митні органи, визначено
Порядком № 618, розділом III якого
передбачено, що для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум. Відділ перевіряє факт
перерахування митних та інших платежів
з відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - висновок про повернення),
керівництвом відділу, за потреби,
ініціюється проведення перевірки в
митному органі щодо правильності
митного оформлення із залученням
відповідних підрозділів митного
органу.

Спільним наказом Міністерства доходів
і зборів України, Міністерства
фінансів України від 30 грудня 2013 року №
882/1188 затверджено Порядок взаємодії
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України, місцевих
фінансових органів та територіальних
органів Державної казначейської
служби України у процесі повернення
платникам податків помилково та/або
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань (далі - Порядок № 882/1188).

Згідно з п.п. 5, 6 Порядку № 882/1188,
повернення помилково та/або надміру
сплачених сум грошових зобов'язань у
випадках, передбачених законодавством,
здійснюється виключно на підставі
заяви платника податку (за винятком
повернення надміру утриманих
(сплачених) сум податку на доходи
фізичних осіб, які розраховуються
органом Міндоходів на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку), яка може
бути подана протягом 1095 днів від дня
виникнення помилково та/або надміру
сплаченої суми.

Обов'язковим реквізитом заяви є
визначення платником податку напрямів
перерахування коштів, що повертаються
як помилково та/або надміру сплачені,
як варіант - на поточний рахунок
платника податку в банку.

Отже, за наслідком дослідження наявної
у матеріалах справи заяви позивача про
повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових коштів від 21 лютого
2014 року № 0123, суд прийшов до висновку
про її відповідність вище викладеним
положенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.п. 7, 8 Порядку № 882/1188, орган
Міндоходів на підставі даних особових
рахунків платників готує висновок за
формою згідно з додатком 1 до цього
Порядку, два примірники Реєстру
висновків за платежами, належними
державному бюджету, за формою згідно з
додатком 2 до цього Порядку, та три
примірники Реєстру висновків за
платежами, належними місцевим
бюджетам, та платежами, які підлягають
розподілу між державним та місцевими
бюджетами, за формою згідно з додатком 3
до цього Порядку. Контроль за
прийняттям/передаванням висновків
органи Міндоходів, місцеві фінансові
органи, органи Казначейства проводять
шляхом проставляння на відповідних
примірниках Реєстрів відміток про
надходження документів до установи у
порядку, визначеному Типовою
інструкцією з діловодства у
центральних органах виконавчої влади,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органах виконавчої
влади, затвердженою Постановою
Кабінету Міністрів України від 30
листопада 2011 року № 1242.

За платежами, належними державному
бюджету, орган Міндоходів у строк не
пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення двадцятиденного строку з
дня подання платником податків заяви
передає висновки згідно з Реєстром
висновків за платежами, належними
державному бюджету, для виконання
відповідному органу Казначейства.

Орган Міндоходів несе
відповідальність згідно із законом за
несвоєчасність передачі висновку
органу Казначейства для виконання.

Відповідно до п.п. 2-7 Порядку № 618, заява,
зареєстрована в загальному відділі,
після розгляду керівником (заступником
керівника) митного органу разом з
пакетом документів передається до
Відділу для перевірки обґрунтованості
повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
форма якого наведена в додатку 1 до
Порядку взаємодії митних органів з
органами Державного казначейства
України в процесі повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, затвердженого наказом
Державної митної служби України та
Державного казначейства України від 20
липня 2007 року № 611/147, керівництвом
Відділу за потреби ініціюється
проведення перевірки в митному органі
щодо правильності митного оформлення
із залученням відповідних підрозділів
митного органу. Порядок і форма
складання документа, у якому
відображатимуться результати
перевірки, визначаються наказом
Державної митної служби України.

Супровідний лист, адресований органу
Державного казначейства України,
Реєстр висновків про повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, підготовлений відповідно до п. 5
Порядку взаємодії митних органів з
органами Державного казначейства
України в процесі повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, затвердженого наказом
Державної митної служби України та
Державного казначейства України від
20 липня 2007 року № 611/147,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 вересня 2007 року за №
1095/14362 (далі - Реєстр висновків про
повернення), Висновок про повернення з
оригіналом заяви платника податків про
повернення коштів з Державного бюджету
України, підписаний начальником
(заступником начальника) Відділу та
зареєстрований у журналі реєстрації
висновків про повернення з Державного
бюджету України помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Журнал реєстрації
висновків про повернення коштів з
Держбюджету), форма якого наведена в
додатку 3 до цього Порядку, разом з
документом, у якому відображаються
результати перевірки, подаються
керівнику (заступнику керівника)
митного органу для прийняття
остаточного рішення про повернення
коштів.

Керівник (заступник керівника) митного
органу на підставі результатів
перевірки (у разі її проведення)
підписує Висновок про повернення,
Реєстр висновків про повернення та
супровідний лист, адресований органу
Державного казначейства України (далі -
пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів
передається до Загального відділу для
реєстрації та відправки до органу
Державного казначейства України.

Копія Висновку про повернення,
оригінал заяви платника податків про
повернення коштів з Державного бюджету
України та документ, у якому
відображаються результати перевірки
заяви платника, залишаються у Відділі
для контролю.

Висновок про повернення платникам
податків помилково та/або надмірно
сплачених митних та інших платежів
повинен бути прийнятий митним органом
не пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення 20-денного строку з дня
подання платниками податків заяви.

Виходячи із системного аналізу вище
викладених положень у контексті
правовідносин, які склались у межах
даної справи, суд прийшов до висновку,
що єдиним можливим рішенням, яке
відповідач має право прийняти за
наслідком розгляду заяви позивача про
повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових коштів, є висновок
про повернення коштів, який може
містити положення про необхідність
здійснення такого повернення коштів,
або відмову в цьому. У подальшому, такий
висновок має бути направлений
відповідному органу казначейства.

Отже, за переконанням суду,
неправомірною є бездіяльність
відповідача щодо не складення висновку
про повернення коштів та його
направлення до відповідного органу
казначейства, а тому обґрунтованими є
вимоги позивача про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

При цьому, з метою повного та
всебічного дослідження обставин
справи, керуючись ч. 2 ст. 11 КАС
України, суд вважає за необхідне
проаналізувати правомірність дій
відповідача щодо відмови позивачу у
поверненні надмірно сплачених ним
коштів, оформленою листом від 11 березня
2014 року № 3099/1/26-70-52-04.

Зокрема, із вказаною листа вбачається,
що підставою для такої відмови
позивачу стало те, що постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 листопада 2013 року
у справі № 826/15254/13-а, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року, відмовлено ТОВ "Балкорм" у
задоволенні позовних вимог про
стягнення із Державного бюджету
України на користь ТОВ "Балкорм"
надмірно сплачених коштів, а тому
відсутні правові підстави для
повернення коштів за заявою позивача.
Також відповідач наголошує на
оскарженні таких судових рішень у
касаційному порядку.

Між тим, суд зазначає, що відповідно до
уже вище викладених положень Порядку
№ 618 та Порядку № 882/1188, підставою для
повернення таких надмірно сплачених
коштів є відповідна заява особи, у
даному випадку позивача, а не
відповідне судове рішення.

До того ж, необхідно зазначити, що у
вказаних судових рішеннях підставою
для відмови у задоволенні позовних
вимог ТОВ "Балкорм" про стягнення із
Державного бюджету України на його
користь надмірно сплачених коштів
стало те, що суди визнали таку вимогу
передчасною, оскільки таке повернення
має здійснюватись на підставі заяви,
поданої у передбаченому
законодавством порядку до митного
органу.

Отже, підстави для відмови позивачу у
поверненні коштів визнаються судом
необґрунтованими.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи у сукупності усі вище
викладені положення та обставини, з
метою належного захисту прав і
інтересів позивача та, згідно з ч. 2 ст.
162, ч. 2 ст. 11 КАС України, суд вважає за
необхідне захистити порушені права
позивача шляхом визнання протиправною
відмови відповідача у поверненні
позивачу надмірно сплачених ним
коштів, оформленої листом від 11 березня
2014 року № 3099/1/26-70-52-04.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладених положень та
обставин суд прийшов до висновку, що
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Балкорм" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, третя особа: Головне
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві, про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). У зв'язку з тим, що
законним представником позивача не
заявлено вимогу про стягнення судового
збору за рахунок бюджетних коштів, суд
не присуджує на користь позивача
здійснені ним судові витрати
відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів у поверненні товариству з
обмеженою відповідальністю "Балкорм"
надмірно сплачених ним коштів,
оформлену листом від 11 березня 2014 року
№ 3099/1/26-70-52-04.

3. Зобов'язати Київську міжрегіональну
митницю Міндоходів підготувати
висновок щодо повернення надмірно
сплачених грошових коштів за митними
деклараціями від 06 квітня 2012 року
№100190000/2012/447957 та від 13 червня 2012 року
№100190000/2012/448534, який направити до
Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві.

Копії постанови направити сторонам та
третій особі (вручити їх уповноваженим
представникам) у порядку та строки,
встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин