Справа № 2а/2506/1456/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/62422/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління юстиції
у Чернігівській області про визнання
дій незаконними, зобов'язання вчинити
дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2012 року позивач звернуся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 23 липня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року, адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність
відповідача щодо ненадіслання ОСОБА_4
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 12 червня 2012 року у
строки, передбачені Законом України
«Про виконавче провадження». Визнано
незаконною та скасовано постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області Курильця В.І. про
закінчення виконавчого провадження №
32385237 від 12 червня 2012 року. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що 26 квітня 2012 року
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області (далі - УДВС ГУЮ)
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-а-427/10,
виданого 20 квітня 2012 року, про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові провести
перерахунок державної та додаткової
пенсії по інвалідності ОСОБА_4 з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком та 75% мінімальної пенсії за віком
відповідно, що розраховується з
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого для відповідної
категорії населення, відповідно до ст.
ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з 19.05.2010 року і здійснити відповідні
виплати на користь позивача за
відрахуванням вже сплаченої суми.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС ГУЮ у Чернігівській
області від 12 червня 2012 року у зв'язку з
неможливістю виконання рішення без
участі боржника та на підставі п. 11 ч. 1
ст. 49, ст. 50 Закону України "Про
виконавче провадження" закінчено
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-а-427/10,
виданого 20 квітня 2012 року Деснянським
районним судом м. Чернігова.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), які
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України і згідно
з ч.2 цієї статті здійснюється
державними виконавцями. Примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
"Про державну виконавчу службу".

У відповідності з ч. 1 ст. 5 Закону вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону, особи,
які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Частиною 11 статті 49 Закону передбачено,
що виконавче провадження підлягає
закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 цієї статті у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

В силу положень частини 1 статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

У відповідності з ч. 2 ст. 89 Закону у разі
повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно i в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок судів першої і
апеляційної інстанцій про те, що,
приймаючи рішення про закінчення
виконавчого провадження, старший
державний виконавець ВДВС ГУЮ діяв
всупереч вимог Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки ним
не виконані усі дії, що передбачені цим
законом і передують винесенню такої
постанови.

Зазначений висновок грунтується на
повно та всебічно встановлених
обставинах справи, які підтверджені
належним чином перевіреними і наявними
у справі доказами.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 23 липня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер