Справа № 826/6557/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6557/14
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

24 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Мельничука
В.П, Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою громадянина Сирії
ОСОБА_1 на ухвалу Окружного
адміністративного суду м.Києва від 20
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом громадянина
Сирії ОСОБА_1 до Управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування рішення від
09 квітня 2012 року,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 20 травня 2014 року
адміністративний позов громадянина
Сирії ОСОБА_1 до Управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування рішення від
09 квітня 2012 року - залишено без розгляду
з підстав, передбачених ст.ст.99, 100 КАС
України.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, а справу
направити для подальшого розгляду до
суду першої інстанції. Свої вимоги
апелянт обґрунтовує тим, що ухвала була
прийнята неправомірно, оскільки в
частині оскарження рішення про
примусове повернення у країну
походження, прийнятого відповідачем,
позивач не користувався правовою
допомогою, що і обумовило пропуск
процесуального строку на звернення до
суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника апелянта,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу
про залишення позову без розгляду,
зазначив, що позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
встановлений ч.2 ст.99 КАС України, з
огляду на те, що адміністративний позов
подано 16 травня 2014 року, а про порушення
його прав позивачу стало відомо з часу
прийняття оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
залишення позову без розгляду з
наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 13
травня 2014 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з адміністративним позовом до
Управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області, в
якому просив визнати поважними причини
пропуску та поновити процесуальний
строк на оскарження рішення, визнати
протиправним та скасувати рішення про
примусове повернення у країну
походження від 09 квітня 2012 року.

Суд першої інстанції залишивши позовну
заяву без розгляду, послався на
інформацію з бази «Діловодство
спеціалізованого суду (ДСС)», згідно
даних якої Окружним адміністративним
судом м.Києва 10 вересня 2012 року та 22
листопада 2013 року було розглянуто
справи №2а-11194/12/2670 та №826/14127/13-а за
позовом громадянина Сирії ОСОБА_1 за
участю представника позивача, що
підтверджується технічними
звукозаписами та постановами, а отже з
вищезазначених підстав позивач мав
можливість оскаржити рішення, проте
своїм правом не скористався.

Приймаючи до уваги зміст рішень у
зазначених справах, можна
стверджувати, що позивачем
отримувалась правова допомога при
оскарженні до суду рішень щодо
вирішення питання про надання статусу
біженця або особи, яка потребує
додаткового захисту, в порядку ст.12
Закону України «Про біженців та осіб,
які потребують додаткового або
тимчасового захисту».

За твердженням апелянта, рішення про
примусове повернення у країну
походження не стосувалося
безпосередньо справи про визнання
ОСОБА_1 біженцем або особою, яка
потребує додаткового захисту. Тому
неурядова організація, що надавала в
межах своєї компетенції безкоштовну
правову допомогу апелянту в зазначених
справах стосовно отримання захисту в
Україні, не надавала допомоги у
оскарженні рішення про його примусове
повернення.

Обґрунтовуючи пропуск строку для
звернення до суду, представник
позивача зазначає, що для того, щоб мати
змогу оскаржити дане рішення, позивачу
необхідно було звернутися за допомогою
спеціаліста у сфері права, щоб
зрозуміти зміст та правові наслідки
оскаржуваного рішення та ознайомитися
з його змістом. Так, позивач, який не
володіє достатньою мірою українською
мовою, потребував допомоги
кваліфікованого перекладача.
Враховуючи зазначене, вважає, що
отримав можливість ознайомитись зі
змістом оскаржуваного рішення лише 08
січня 2014 року, а саме з моменту
підписання договору про надання
правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» (в редакції, що була
чинною на час прийняття оскаржуваного
рішення) іноземець або особа без
громадянства можуть бути примусово
повернуті в країну походження або
третю країну, якщо їх дії порушують
законодавство про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства або
суперечать інтересам забезпечення
національної безпеки України чи
охорони громадського порядку, або якщо
це необхідно для охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України за рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органу
Служби безпеки України або органу
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України), з
подальшим повідомленням протягом 24
годин прокурору про підстави прийняття
такого рішення. У рішенні про примусове
повернення зазначається строк,
протягом якого іноземець або особа без
громадянства повинні виїхати з
України. Зазначений строк не повинен
перевищувати 30 днів з дня прийняття
рішення.

В силу ч.ч.3, 4 вищезазначеного Закону
один із примірників рішення про
примусове повернення іноземців та осіб
без громадянства видається іноземцю
або особі без громадянства, стосовно
яких воно прийнято. У рішенні
зазначаються підстави його прийняття,
порядок оскарження та наслідки
невиконання. Форма рішення про
примусове повернення іноземців та осіб
без громадянства затверджується
спільним наказом Міністерства
внутрішніх справ України, Служби
безпеки України та спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у справах охорони
державного кордону. Рішення про
примусове повернення може бути
оскаржено до суду.

Разом з тим, рішення про примусове
повернення у країну походження від 09
квітня 2012 року не містить позначок щодо
вручення його або ознайомлення з ним
громадянина Сирії ОСОБА_1, не надано
доказів на підтвердження зазначеної
обставини і відповідачем на вимогу
суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, враховуючи, що в силу
ч.2 ст.99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, колегія суддів доходить
висновку, що відповідачем не надано
доказів та не доведено виконання вимог
ч.3 ст.26 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» та видачу громадянину
Сирії ОСОБА_1 одного з примірників
рішення про примусове повернення в
країну походження від 09 квітня 2012 року,
щоб надавало останньому можливість
ознайомитись з його змістом та
правовими наслідками, в доданих до
матеріалів справи постановах
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 10 вересня 2012 року
№2а-11194/12/2670 та 22 листопада 2013 року
№826/14127/13-а відсутні посилання на
існування оскаржуваного рішення про
примусове повернення в країну
походження від 09 квітня 2012 року, а тому
колегія суддів дійшла до висновку, що
на даний час відсутні процесуальні
підстави, передбачені ст.ст.99, 100 КАС
України, для залишення позовної заяви
без розгляду, а винесена судом першої
інстанції ухвала від 20 травня 2014 року
на підставі ст.ст.99, 100 КАС України про
залишення без розгляду позовної заяви
громадянина Сирії ОСОБА_1 у зв'язку з
пропущенням строку звернення до суду є
передчасною та безпідставною.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
процесуального права призвели до
неправильного вирішення питання, тому
ухвала Окружного адміністративного
суду м.Києва від 20 травня 2014 року
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу громадянина Сирії
ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м.Києва від 20 травня 2014 року про
залишення без розгляду позовної заяви
громадянина Сирії ОСОБА_1 до Управління
Державної міграційної служби України у
Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування рішення від
09 квітня 2012 року - скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26
червня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
В.П.Мельничук

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.