Справа № 2а/2470/372/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/46659/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Ліпського Д.В., Пасічник
С.С.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_4 до Державної митної
служби України, Чернівецької обласної
митниці про визнання звільнення
незаконним та поновлення на роботі,

за касаційною скаргою Чернівецької
митниці Міндоходів на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2013
року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2013 року,

встановив:

В лютому 2012 року ОСОБА_4 пред'явив позов
до Державної митної служби України про
визнання звільнення незаконним,
скасування наказу Державної митної
служби України від 25.01.2012 р. № 107-к в
частині припинення його перебування на
державній службі в митних органах та
поновлення на посаді старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 2 митного поста "Вадул-Сірет"
Чернівецької обласної митниці з 26.01.2012
р. з виплатою середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Ухвалою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 5 березня 2012
року для участі у справі в якості
другого відповідача залучено
Чернівецьку обласну митницю.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2013
року позов задоволено: визнано
протиправним звільнення ОСОБА_4 та
скасовано наказ Державної митної
служби України від 25.01.2012 р. № 107-к в
частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
ОСОБА_4; поновлено ОСОБА_4 на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 2 митного поста
"Вадул-Сірет" Чернівецької обласної
митниці з 26.01.2012 р.; стягнуто з
Чернівецької обласної митниці на
користь ОСОБА_4 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з
26.01.2012 р. за виключенням заробітної
плати за один місяць.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2013
року змінено постанову суду першої
інстанції в частині стягнення з
Чернівецької обласної митниці на
користь ОСОБА_4 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за період з
26.01.2012 р. по 15.08.2013 р. в розмірі 67534,72 грн. В
решті постанову окружного суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі Чернівецька
митниця Міндоходів, яка є
правонаступником Чернівецької
обласної митниці, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

В запереченні на касаційну скаргу
ОСОБА_4 вважає її доводи
необґрунтованими та просить залишити
судові рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працював
в митних органах з жовтня 1995 року. 19
жовтня 1995 року позивач прийняв Присягу
державного службовця. В Чернівецькій
обласній митниці ОСОБА_4 проходив
службу з 10 квітня 2009 року, з 20 січня 2012
року - на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 2 митного
поста "Вадул-Сірет" Чернівецької
обласної митниці.

Наказом Державної митної служби
України від 25.01.2012 р. № 107-к припинено з 26
січня 2012 року перебування позивача на
державній службі в митних органах за
порушення Присяги державних
службовців відповідно до пункту 6
частини першої статті 30 Закону України
"Про державну службу".

Як зазначено в наказі, підставою для
його видання стали результати роботи
комісії, відрядженої до зони
діяльності Чернівецької обласної
митниці відповідно до наказу Державної
митної служби України від 13.01.2012 р. № 35,
що викладені в доповідній записці від
25.01.2012 р.

Зокрема, комісією встановлено 59
випадків незаконного пропуску
позивачем на митну територію України
вантажних і вантажно-пасажирських
транспортних засобів (мікроавтобусів)
по окремій смузі руху "Зелений коридор",
що є порушенням вимог пункту 1.4
Технології прикордонного та митного
контролю у пунктах пропуску через
державний кордон для автомобільного
сполучення, затвердженої наказом
Адміністрації Державної прикордонної
служби України, Державної митної
служби України від 11.06.2008 р. № 505/642,
підпункту 3.1 пункту 3 Технологічної
схеми пропуску через державний кордон
осіб, їх особистих речей, транспортних
засобів та товарів у пункті пропуску
для міжнародного автомобільного
сполучення "Порубне-Сірет",
затвердженої наказом Чернівецького
прикордонного загону та Чернівецької
обласної митниці від 11.09.2009 р. № 1150/705.
Вказані порушення сприяли незаконному
звільненню від сплати єдиного збору,
справляння якого передбачено вимогами
Закону України "Про єдиний збір, який
справляється у пунктах пропуску через
державний кордон України" та Порядку
справляння єдиного збору у пунктах
пропуску через державний кордон,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.10.2002 р. № 1569, що
призвело до несплати до Державного
бюджету України коштів у сумі 1575,18 грн.

Окрім того, комісією виявлено, що при
здійсненні митних процедур відносно
транспортних засобів, тимчасово
ввезених на митну територію України
громадянами, ОСОБА_4 не забезпечив
виконання вимог Митного кодексу
України та Закону України від 13.09.2001 р.
№ 2681-III "Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України", в результаті чого сталося 2
випадки переміщення з митної території
України транспортних засобів іншими
громадянами, ніж ті, які переміщували
їх на митну територію України
(декларантами). За висновком комісії,
такі випадки можуть свідчити про
передачу у володіння або користування
тимчасово ввезених транспортних
засобів іншим особам без сплати
відповідних податків і зборів, що
передбачено вимогами статті 11 Закону
України № 2681-III.

Зазначені порушення розцінені
Державною митною службою України як
недбале ставлення позивача до
виконання своїх службових обов'язків,
визначених посадовою інструкцією,
основних обов'язків державного
службовця, що дискредитує митний орган
як державний орган, в якому він працює.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу
України від 11 липня 2002 року (чинного на
час виникнення спірних відносин)
правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України, цим
Кодексом, а в частині, що не регулюється
ним, - Законом України "Про державну
службу".

Саме на підставі норм цього Закону
ОСОБА_4 прийняв Присягу державного
службовця, яка зобов'язує його суворо
дотримуватись Конституції та законів
України, сприяти втіленню їх у життя,
зміцнювати їх авторитет, охороняти
права, свободи і законні інтереси
громадян, з гідністю нести високе
звання державного службовця, сумлінно
виконувати свої обов'язки (стаття 17
Закону України "Про державну службу").

В силу пункту 6 статті 30 Закону України
"Про державну службу" підставою
припинення державної служби є
порушення Присяги, передбаченої
статтею 17 цього Закону.

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

У статті 23 Дисциплінарного статуту
митної служби України, затвердженого
Законом України від 06.09.2005 р. № 2805-IV,
частині другій статті 14 Закону України
"Про державну службу" передбачені види
дисциплінарних стягнень, які можуть
бути застосовані до посадових осіб
митної служби за порушення службової
дисципліни (дисциплінарні
правопорушення), в тому числі й у
вигляді звільнення з митного органу.

Окрім того, розділом 4 Дисциплінарного
статуту врегульований порядок
застосування дисциплінарних стягнень,
внаслідок чого забезпечується
належний захист законних прав та
інтересів працівників при вирішенні
питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за вчинення діяння, несумісного з
посадою, що виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, тому
неможливість застосування до
посадової особи митної служби України
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу має бути
мотивовано, а рівень юридичних
гарантій захисту прав зазначеної особи
в процедурах вирішення питань
застосування такої відповідальності
має бути не меншим, ніж під час
звільнення з митного органу за
вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Наслідками вчинення дисциплінарного
правопорушення можуть бути припинення
державної служби за порушення Присяги
або звільнення з митного органу, які є
санкціями різних рівнів
відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків.

Підставою припинення перебування
ОСОБА_4 на державній службі стало
незабезпечення ним руху вантажних і
вантажно-пасажирських транспортних
засобів по смузі руху "Червоний
коридор" та незабезпечення митного
контролю за транспортними засобами,
які були тимчасово ввезені на митну
територію України.

Проте, як правильно зазначили при
новому розгляді справи суди попередніх
інстанцій, відповідачами не доведено
порушення позивачем митних процедур
відносно транспортних засобів,
тимчасово ввезених на митну територію
України громадянами-нерезидентами,
оскільки дані транспортні засоби були
вивезені з території України протягом
доби, що свідчить про досягнення мети і
завдання Закону України "Про порядок
ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування
особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України" щодо вивезення
тимчасово ввезених
громадянами-нерезидентами на
територію України транспортних
засобів протягом одного року, а доводи
відповідачів про можливу передачу
тимчасово ввезених транспортних
засобів у володіння або користування
інших осіб без сплати відповідних
податків та зборів є нічим не
підтвердженими припущеннями.

Водночас неумисне порушення позивачем
пункту 1.4 Технології прикордонного та
митного контролю у пунктах пропуску
через державний кордон для
автомобільного сполучення щодо
пропуску вантажних і
вантажно-пасажирських транспортних
засобів по смузі руху "Зелений коридор"
замість "Червоний коридор" не призвело
до будь-яких негативних наслідків та не
завдало шкоди державному бюджету.

За наведених обставин суди дійшли
обґрунтованого висновку, що
Держмитслужбою України не мотивовано,
чому діяння, яке на її думку вчинив
позивач, є несумісним з подальшим його
перебуванням на державній службі та не
може бути кваліфіковане як
дисциплінарний проступок,
відповідальність за який передбачена
Дисциплінарним статутом.

У зв'язку з цим колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про незаконність
оскаржуваного наказу про припинення
перебування позивача на державній
службі в митних органах, що в силу
статті 235 Кодексу законів про працю
України є підставою для поновлення
його на займаній посаді з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
допущені судом першої інстанції
недоліки усунуті судом апеляційної
інстанції, тому відсутні підстави для
скасування або зміни прийнятих судових
рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Касаційну скаргу Чернівецької митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2013
року та постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 21
червня 2013 року в незміненій частині -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Ліпський Д.В. Пасічник
С.С.