Справа № 817/1164/14
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/1164/14

16 червня 2014 року 15 год. 00 хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Шарапи В.М. за участю
секретаря судового засідання Климчук
В.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Красовський
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
до Здолбунівської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції у Рівненській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 15.11.2013 року
№.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
надала суду пояснення, згідно яких
оспорюване податкове
повідомлення-рішення прийняте
відповідачем за наслідками
документальної позапланової
перевірки, предметом якої були
взаємовідносини з ТОВ "Будівельна
компанія АТР Груп" за період з 01.04.2010
року по 31.03.2013 року, під час якої
виявлено заниження підприємцем об'єкту
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб за 2011 рік на суму 17870,00
грн.

Позивач з такими висновками органу
доходів і зборів не згідний. Зокрема,
представник позивача зазначила, що на
момент перевірки у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 були відсутні
первинні та бухгалтерські документи на
підтвердження господарських операцій
із вказаним контрагентом внаслідок їх
вилучення правоохоронними органами у
встановленому законом порядку. Тому, на
думку представника позивача,
твердження відповідача щодо
безтоварності цих операцій, в силу
положень п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу
України, є безпідставними. Крім того,
представник позивача вважає, що
посилання відповідача на акт
неможливості проведення зустрічної
звірки ТОВ "Будівельна компанія АТР
Груп" є необґрунтованими. Представник
позивача також наголосила на невірному
визначенні органом доходів і зборів
розміру штрафних санкцій, застосовних
до платника податку. Просить позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив, надав суду пояснення, згідно
яких оспорюване податкове
повідомлення-рішення прийняте на
підставі висновків про порушення
позивачем вимог п. 138.1 ст. 138, п.п. 177.1-177.2,
п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу
України, яке полягало у завищенні ним
витрат за 2011 рік на суму 123170,19 грн. по
операціях з ТОВ "Будівельна компанія
АТР Груп", які орган доходів і зборів
вважає безтоварними.

Зокрема, представник відповідача
зазначив, що на момент проведення
перевірки у фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 були відсутні документи на
підтвердження факту взаємовідносин з
ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп"
протягом травня-червня 2011 року.
Представник відповідача наголошує, що
п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України
передбачено, що відсутність таких
документів на час перевірки означає їх
автоматичну відсутність на час
здійснення операцій. Крім того,
представник відповідача вказує, що з
наявного в органу доходів і зборів акту
неможливості проведення зустрічної
звірки ТОВ "Будівельна компанія АТР
Груп" вбачається неможливість
останнього фактично здійснювати
будь-яку господарську діяльність. З
огляду на це, представник відповідача
вважає, що в органу доходів і зборів
були достатні підстави для висновків
про безтоварність операцій позивача із
даним контрагентом у травні-червні 2011
року. Просить у задоволенні позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, повно і всебічно
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності на підставі чинного
законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
повністю.

Судом встановлено, що з 16.10.2013 року по
22.10.2013 року Острозьким відділенням
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області проведено невиїзну
позапланову документальну перевірку
дотримання вимог податкового
законодавства суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною
особою ОСОБА_4 при проведенні
взаємовідносин з ТОВ "Будівельна
компанія АТР Груп" за період з 01.04.2010
року по 31.03.2013 року. За наслідками
перевірки складено акт від 29.10.2013 року
№254/17-НОМЕР_1 (а.с. 11-17, 49-54).

На підставі акту перевірки Острозьким
відділенням Здолбунівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області прийнято
податкове повідомлення-рішення від
15.11.2013 року №, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 збільшено
грошове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на суму 26805,00 грн.,
в тому числі 17870,00 грн. за основним
платежем та 8935,00 грн. за штрафними
санкціями (а.с. 18).

Платником податку вказане податкове
повідомлення-рішення оскаржено в
адміністративному порядку. За
результатами розгляду скарги органом
доходів і зборів останню залишено без
задоволення, податкове
повідомлення-рішення від 15.11.2013 року
№ без змін, суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, визначену у податковому
повідомленні-рішенні від 15.11.2013 року
№, збільшено на загальну суму 1337,46
грн., в тому числі 891,64 грн. за основним
платежем та 445,82 грн. за штрафними
санкціями (а.с. 19-21, 83-86).

В основу прийняття податкового
повідомлення-рішення, в частині що
оспорюється, покладено висновки
відповідача про порушення позивачем
вимог п. 138.1 ст. 138, п.п. 177.1-177.2, п.177.4 ст. 177
Податкового кодексу України, яке
полягало у завищенні витрат за 2011 рік
на суму 123170,19 грн., що призвело до
заниження ним доходу за 2011 рік на суму
123170,19 грн. та заниження об'єкту
оподаткування з податку на доходи
фізичних осіб за 2011 рік на суму 17870,00
грн. внаслідок ненадання платником
податку документального підтвердження
товарності господарських операцій з
контрагентом ТОВ "Будівельна компанія
АТР Груп", які мали місце у
травні-червні 2011 року, а також
наявності в органу доходів і зборів
інформації щодо фактичної
неможливості даного контрагента
здійснювати господарську діяльність.

Суд не погоджується з наведеними
висновками відповідача, вважає їх
безпідставними і такими, що
ґрунтуються не на нормах закону та
обставинах справи, а на припущеннях
органу доходів і зборів.

Частина 2 статті 19 Конституції України
гарантує, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу вимог пп. 21.1.1, пп. 21.1.4 п. 21.1 ст. 21
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами, а також не
допускати порушень прав та
охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 Податкового
кодексу України, доходи фізичних
осіб-підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Абзацом 1 пункту 167.1 статті 167
Податкового кодексу України визначено,
що ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи
-підприємця.

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового
кодексу України (в редакції, що була
чинною до 06.08.2011 року) передбачено, що до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
виробництва (обігу) згідно з розділом III
цього Кодексу.

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового
кодексу України (в редакції, що є
чинною, починаючи з 06.08.2011 року)
встановлено, що до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу.

При цьому, як закріплено у пункті 1
підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні
положення" Податкового кодексу
України, розділ III цього Кодексу
застосовується під час розрахунків з
бюджетом починаючи з доходів і витрат,
що отримані і проведені з 1 квітня 2011
року, якщо інше не встановлено цим
підрозділом.

Як вбачається з акту перевірки від
29.10.2013 року №254/17-НОМЕР_1, завищення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
витрат за 2011 рік на суму 123170,19 грн., на
думку відповідача, мало місце за
результатами господарських операцій,
проведених у травні-червні 2011 року (ст.
акту 6, а.с. 14).

Таким чином, до спірних правовідносин
повинні застосовуватися норми розділу
III Податкового кодексу України, а не
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 28.12.1994 року
№334/94-ВР, що був чинним до 01.04.2011 року.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 розділу III
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, складаються із
витрат операційної діяльності, інших
витрат, крім витрат, визначених у
пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139
цього Кодексу.

Згідно з пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 розділу III
Податкового кодексу України, витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку та витрати
банківських установ.

Пунктом 138.2 статті 138 розділу III
Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Абзацами 1-2 пункту 44.1 статті 44 розділу
ІІ Податкового кодексу України
встановлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-ХІV визначено, що первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

В силу вимог пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу
III Податкового кодексу України, до
складу витрат не включаються витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Отже, витрати для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
доходи фізичних осіб, мають бути
фактично здійснені і підтверджені
платником податку належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування даних податкового обліку.

В акті перевірки від 29.10.2013 року
№254/17-НОМЕР_1 відповідачем зазначено, що
протягом періоду, який перевірявся,
фізична особа-підприємець ОСОБА_4
сформував витрати у сумі 123170,19 грн. за
результатами господарських операцій
із ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп",
на підтвердження яких не надав до
перевірки жодних пояснень та
документального підтвердження (ст.
акту 6, а.с. 14).

Водночас, відповідно до п. 44.3 ст. 44
Податкового кодексу України, платники
податків зобов'язані забезпечити
зберігання документів, визначених у
пункті 44.1 цієї статті, а також
документів, пов'язаних із виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, не менш як 1095 днів з
дня подання податкової звітності, для
складення якої використовуються
зазначені документи, а у разі її
неподання - з передбаченого цим
Кодексом граничного терміну подання
такої звітності.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу
України, у разі якщо до закінчення
перевірки або у терміни, визначені в
абзаці другому пункту 44.7 цієї статті
платник податків не надає посадовим
особам контролюючого органу, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується, що 21.10.2011 року на
підставі постанови Рівненського
міського суду від 19.10.2011 року по справі
№4-2799/11 посадовими особами
оперативно-розшукового відділу
відділу податкової міліції Державної
податкової інспекції у м. Рівне з метою
встановлення та вилучення документів
та предметів, які свідчать про
діяльність ТОВ "Торра", направлену на
прикриття незаконної діяльності,
проведено обшук житла, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, яке належить
ОСОБА_4 на праві приватної власності. За
результатами обшуку таких документів
та предметів не виявлено, що
відображено у протоколі обшуку від
21.10.2011 року (а.с. 157, 168-169).

21.10.2011 року на підставі постанови
Рівненського міського суду від 19.10.2011
року по справі №4-2796/11 посадовими
особами оперативно-розшукового
відділу відділу податкової міліції
Державної податкової інспекції у м.
Рівне з метою встановлення та
вилучення документів та предметів, які
свідчать про діяльність ТОВ "Торра",
направлену на прикриття незаконної
діяльності, проведено обшук
нежитлового приміщення, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що
належить ОСОБА_5 (дружині ОСОБА_4) на
праві приватної власності. За
результатами обшуку виявлено папки з
первинними та бухгалтерськими
документами, які стосуються
господарської діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, в тому числі
за травень-червень 2011 року, що
відображено у протоколі обшуку від
21.10.2011 року (а.с. 139, 158, 170-173).

Документи, вилучені під час вказаного
обшуку, долучено до кримінальної
справи №82/1084-11 по обвинуваченню ОСОБА_6
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3
ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.
28, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу
України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.
205 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_8 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.
205 Кримінального кодексу України, що
перебувала у провадженні слідчого
відділу Державної податкової служби у
Рівненській області.

Постановою слідчого від 28.02.2012 року з
матеріалів кримінальної справи №82/1084-11
виділено документи, серед яких
первинні та бухгалтерські документи по
господарських взаємовідносинах ТОВ
"Будівельна компанія АТР Груп" та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за
травень-червень 2011 року, вилучені під
час обшуку, проведеного 21.10.2011 року за
адресою: АДРЕСА_2, які направлено до
слідчого відділу податкової міліції
Державної податкової служби у
Хмельницькій області з метою долучення
до матеріалів кримінальної справи
№41/0279 по обвинуваченню ОСОБА_9 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.
27, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу
України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366
Кримінального кодексу України, ОСОБА_11
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст.205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 Кримінального
кодексу України (а.с. 140-143).

Постановою Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17.04.2014 року кримінальну
справу №41/0279 повернуто прокурору
Хмельницької області для організації
проведення додаткового розслідування.

Згідно листа Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30.05.2014 року №7117/14вих, станом
на зазначену дату матеріали
кримінальної справи №41/0279 направлено
до апеляційного суду Хмельницької
області для розгляду апеляційної
скарги прокурора Шепетівської
міськрайонної прокуратури
Хмельницької області на постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 17.04.2014 року
(а.с. 134).

Відтак, первинні та бухгалтерські
документи по господарських операціях з
ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп" за
травень-червень 2011 року були відсутні у
позивача на час проведення
документальної позапланової перевірки
внаслідок їх вилучення
правоохоронними органами у
встановленому законом порядку.

Суд також зазначає, що обставини
вилучення у фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 первинних та бухгалтерських
документів по господарських операціях
між ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп"
за травень-червень 2011 року
правоохоронними органами встановлені
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
по справі №817/4258/13-а, у якій Острозьке
відділення Здолбунівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області виступало
відповідачем та яка набрала законної
сили 26.05.2014 року (а.с. 145-147, 176-180).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Крім того, пунктом 85.9 статті 89
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі коли оригінали
первинних документів, облікових та
інших регістрів, фінансової та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів, а також
виконання вимог іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, були
вилучені правоохоронними та іншими
органами, зазначені органи зобов'язані
надати для проведення перевірки
контролюючому органу копії зазначених
документів або забезпечити доступ до
перевірки таких документів. Такі копії,
засвідчені печаткою та підписами
посадових (службових) осіб
правоохоронних та інших органів, якими
було здійснено вилучення оригіналів
документів, або яким було забезпечено
доступ до перевірки вилучених
документів, повинні бути надані
протягом трьох робочих днів з дня
отримання письмового запиту
контролюючого органу. У разі якщо
документи, зазначені в абзаці першому
цього пункту, було вилучено
правоохоронними та іншими органами,
терміни проведення такої перевірки, у
тому числі розпочатої, переносяться до
дати отримання вказаних копій
документів або забезпечення доступу до
них.

Судом досліджено, що про обставину
вилучення правоохоронними органами у
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
первинних та бухгалтерських
документів по господарських операціях
між ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп"
за травень-червень 2011 року
відповідачеві було відомо на час
проведення документальної
позапланової перевірки, що
підтверджується копією заперечень
платника податку від 18.07.2013 року,
поданими на висновки акту попередньої
документальної позапланової перевірки
від 08.07.2013 №175/17-НОМЕР_1, предметом
з'ясування якої були взаємовідносини
із ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп" за
травень-червень 2011 року (а.с.87-97, 174).

У матеріалах справи наявні листи
органу доходів і зборів вищого рівня -
Головного управління доходів і зборів
у Рівненській області, яке зверталося
до Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області та Міністерства
доходів і зборів України із запитами
про стан розгляду кримінальної справи
№41/0279 (а.с. 70-72).

Враховуючи наведене, застосування
відповідачем до спірних правовідносин
положень пункту 44.6 статті 44
Податкового кодексу України, в частині
можливості вважати, що первинні та
бухгалтерські документи були відсутні
у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
час складення податкової звітності, є
безпідставними.

Як зазначено у постанові Верховного
Суду України від 05.12. 2006 року по справі
№21-527во06, яка в силу вимог ч. 1 ст. 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України є обов'язковою для суду, суд не
може підміняти державний орган,
рішення якого оскаржується, приймаючи
замість рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до компетенції такого
суб'єкта владних повноважень.

Тому, суд приходить до висновку про
неможливість аналізу вилучених у
позивача правоохоронними органами
первинних та бухгалтерських
документів по господарських операціях
із ТОВ "Будівельна компанія АТР Груп" за
травень-червень 2011 року на предмет
підтвердження факту їх
товарності/безтоварності.

Суд відхиляє посилання відповідача на
акт Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Будівельна компанія АТР
Груп" щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.08.2010 року по 31.03.2013 року
№1707/22.8/37241554, оскільки останній
підтверджує лише факт неможливості
проведення перевірки даного платника
податків та не містить аналізу
господарських операцій із
контрагентами (а.с. 55-67).

Суд зазначає, що сама по собі
неможливість реалізації органом
доходів і зборів своєї компетенції
щодо проведення зустрічної звірки
контрагента платника податку не може
вважатися носієм доказової інформації
про факт існування або відсутності
порушень вимог податкового
законодавства з його боку, а також
підставою для висновків під час
проведення перевірки іншого платника
податку в розумінні статті 83
Податкового кодексу України

За таких обставин, висновки
відповідача про заниження фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 об'єкту
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб за 2011 рік на суму 17870,00
грн. є безпідставними і
необґрунтованими та спростовуються
належними і допустимими доказами.

Що стосується застосування до позивача
штрафних санкцій у сумі 8935,00 грн., то з
розрахунку відповідача вбачається, що
їх розмір визначено на рівні 50% від суми
нарахованого податкового зобов'язання
(а.с. 18).

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового
кодексу України, у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Згідно з п. 7 підрозділу 10 розділу ХХ
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України, штрафні санкції за
порушення податкового законодавства
за період з 1 січня по 30 червня 2011 року
застосовуються у розмірі не більше 1
гривні за кожне порушення.

Враховуючи ту обставину, що порушення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
вимог податкового законодавства, на
думку відповідача, мало місце у
травні-червні 2011 року, застосовуючи до
позивача штрафні санкції у сумі 8935,00
грн., орган доходів і зборів діяв у
спосіб, не передбачений законом.

З огляду на наведене, податкове
повідомлення-рішення від 15.11.2013 року
№ є неправомірним та підлягає
скасуванню, а позов слід задовольнити
повністю.

Як визначено частиною 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати присуджуються
на користь позивача із Державного
бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Острозького відділення Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
15.11.2013 року № про збільшення
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму
26805,00 грн., в тому числі 17870,00 грн. за
основним платежем та 8935,00 грн. за
штрафними санкціями.

Присудити на користь позивача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 (сімдесят)
коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Шарапа
В.М.