Справа № 2а-1834/10/0370
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.
Справа № 9104/30317/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Левицької Н. Г., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Луцького міського центру
зайнятості на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 07
липня 2010 року по справі №2а - 1834/10/0370 за
позовом Луцького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
виплаченої матеріальної допомоги по
безробіттю,

УСТАНОВИВ:

Луцький міський центр зайнятості
звернувся до Волинського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 і
просив стягнути з відповідача в
користь Луцького міського центру
зайнятості 1351, 35 гривень, отриманих
обманним шляхом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27
квітня 2010 року спеціалістами центру
зайнятості було встановлено, що під час
реєстрації в Луцькому міському центрі
зайнятості 11 березня 2009 року ОСОБА_1
приховала факт попередньої реєстрації
в службі зайнятості 12 листопада 2007
року, що підтверджується її підписом у
картці особи. Оскільки ОСОБА_1 подала
щодо себе недостовірні дані, допомога
по безробіттю була призначена їй
невірно.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 07 липня 2010
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Позивач не погодився з постановою суду
першої інстанції і оскаржив її в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду.
Посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
судове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
посиланням на ті обставини, що у п. 10
картки особи вказуються відомості про
наявність попередньої реєстрації в
службі зайнятості, де відповідач
зазначила про відсутність попередньої
реєстрації, що підтверджується
особистим підписом відповідача. В
порушення ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» відповідач подала
недостовірні відомості про обставини,
що впливають на умови виплати їй
забезпечення та надання соціальних
послуг, приховавши факт попередньої
реєстрації в службі зайнятості в 2007
році, у зв'язку з чим їй призначено і
виплачено допомогу по безробіттю без
врахування попередньої реєстрації.

Позивач в судове засідання
представника не направив, а також не
прибув в судове засідання відповідач,
хоча сторони належним чином та у
встановленому законом порядку були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання. При цьому, від осіб,
які беруть участь у справі відсутні
клопотання про розгляд справи за
участі їх представників.

У зв'язку з цим справу розглянуто
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження на
основі наявних у ній доказів.

Дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та умотивовуючи свої висновки, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач подала всі відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їй забезпечення та надання
соціальних послуг, а умисного
невиконання нею своїх обов'язків та
зловживання ними у даному випадку
судом не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із таким висновком суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як було встановлено судом та
підтверджено матеріалами справи
відповідно до статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення» ОСОБА_1 було
надано статус безробітної та з 18
березня 2009 року призначено матеріальну
допомогу по безробіттю.

За період з 20 листопада 2009 року по 12
березня 2010 року Луцьким міським
центром зайнятості ОСОБА_1 була
нарахована та виплачена матеріальна
допомога по безробіттю в сумі 1 351
гривня 35 коп..

27 квітня 2010 року спеціалістами центру
зайнятості було встановлено, що під час
реєстрації в Луцькому міському центрі
зайнятості 11 березня 2009 року
відповідач приховала факт попередньої
реєстрації в службі зайнятості 12
листопада 2007 року. У зв'язку з цим
позивач прийшов до висновку, що
допомога по безробіттю позивачу була
призначена неправильно.

З урахуванням фактичних обставин
справи, колегія суддів апеляційного
суду звертає увагу на наступне.

Частиною 1 та 4 статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення», який діяв
до 01 січня 2013 року, визначено, що
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

У разі відсутності підходящої роботи
рішення про надання громадянам статусу
безробітних приймається державною
службою зайнятості за їх особистими
заявами з восьмого дня після
реєстрації у центрі зайнятості за
місцем проживання як таких, що шукають
роботу. Реєстрація громадян
провадиться при пред'явленні паспорта
і трудової книжки, а в разі потреби -
військового квитка, документа про
освіту або документів, які їх
замінюють.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин, особам, які шукають
роботу вперше, та іншим
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними,
допомога по безробіттю встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Згідно з ч. 2 ст. 36 цього ж Закону
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 цього ж Закону
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 3 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 року №219 визначено, що
реєстрація та облік громадян, які
звертаються за сприянням у
працевлаштуванні, проводяться
державною службою зайнятості за місцем
їх проживання за умови пред'явлення
паспорта, трудової книжки,
цивільно-правового договору, а в разі
потреби також військового квитка,
диплома або іншого документа про
освіту. Іноземці та особи без
громадянства, що постійно проживають в
Україні, подають посвідку на постійне
проживання.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
призначення виплати на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач 18 березня 2009 року подала до
Луцького міського центру зайнятості
заяву за встановленою формою, в якій
зазначено, що ОСОБА_1 не є найманим
працівником, не уклала договір
цивільно - правового характеру, не має
права на пенсію за віком, в тому числі
на пільгових умовах та за вислугу
років. Подання відомостей про
перебування на обліку в центрі
зайнятості в минулому при зверненні за
допомогою в працевлаштуванні
законодавством при поданні заяви не
передбачено. Крім цього сам бланк
заяви, який заповнюється особою, що
звертається за наданням статусу
безробітного і отриманням допомоги по
безробіттю не передбачає надання
заявником такої інформації.

Відповідно до підпункту «е» пункту 2.18
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерством
праці України, Міністерством юстиції
України, Міністерством соціального
захисту України від 29 липня 1993 року №58
до трудових книжок за місцем роботи
вносяться окремим рядком з посиланням
на дату, номер та найменування
відповідних документів запис
безробітним особам про період
одержання допомоги по безробіттю і
заноситься у трудову книжку органом
державної служби зайнятості населення.

Також, представлена суду трудова
книжка ОСОБА_1 не містить запису з
приводу реєстрації відповідача у 2007
році у службі зайнятості та отримання
допомоги по безробіттю, який міг би
свідчити про попередню реєстрацію
відповідача в Луцькому міському центрі
зайнятості.

Тобто, наявні у справі докази не
підтверджують факту умисного
невиконання відповідачем обов'язків та
зловживання ними при поданні заяви до
служби зайнятості

Тому, колегія суддів апеляційного суду
вважає висновок суду першої інстанції
про безпідставність позову про
стягнення виплаченої матеріальної
допомоги по безробіттю, обґрунтованим
і законним.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалює рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції, вирішуючи даний спір,
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для його скасування і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцького міського
центру зайнятості залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 07
липня 2010 року по справі №2а - 1834/10/0370 за
адміністративним позовом Луцького
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення виплаченої матеріальної
допомоги по безробіттю - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення особам,
які беруть участь у справі, копії
ухвали і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Н. Г. Левицька

І. О. Яворський