Справа № 369/2552/14-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Медвідь Н.О.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
Міщука М.С. суддів:
Бєлової Л.В., Гром Л.М. при
секретарі
Коток А.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області у справі за позовом
ОСОБА_2 до Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області із позовом до
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати
рішення Білогородської сільської ради
№ 427/107 від 18.12.2013 року, прийняте на 27-й
сесії 6-го скликання, щодо відмови у
задоволенні його клопотання про
надання йому безоплатно у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,25 га для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд у межах села Білогородка
Київської області;

- зобов'язати Білогородську сільську
раду винести на пленарне засідання
сесії Білогородської сільської ради та
розглянути клопотання позивача про
надання йому безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
межах села Білогородка Київської
області орієнтовною площею 0,25 га у
порядку і в строки, встановлені чинним
законодавством України, та надати
мотивовану відповідь згідно частини 7
статті 118 Земельного Кодексу України за
результатами розгляду цього
клопотання у формі рішення.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
квітня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови ОСОБА_2 посилається на те, що
відповідач розглянув клопотання
позивача із порушенням порядку
розгляду клопотань про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, що
передбачений чинним законодавством
України та вийшов за межі своїх
повноважень, чим порушив вимоги
Конституції України, ЗК України, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та порушив вимоги статті 14 КАС
України, не розглянувши клопотання
позивача у відповідності до норм
чинного законодавства, як цього
вимагала постанова
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 27.08.2013 року по
справі № 369/7201/13-а.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до Білогородської
сільської ради із клопотанням від
29.04.2013 року та доданими до нього
графічними матеріалами для отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки, а саме: надання йому
безоплатно у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 0,25 га в
межах села Білогородка Київської
області з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

Рішенням 22 сесії 6-го скликання
Білогородської сільської ради № 351/27
від 29.05.2013 року у задоволенні
клопотання відмовлено.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
27.08.2013 року по справі № 369/7201/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Білогородської
сільської ради позовні вимоги
задоволено частково:

- скасовано рішення Білогородської
сільської ради від 29.05.2013 року, прийняте
на 22-й сесії 6-го скликання, щодо відмови
у задоволенні клопотання позивача про
надання йому безоплатно у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,25 га із цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд у межах села Білогородка
Київської області;

- зобов'язано Білогородську сільську
раду винести на пленарне засідання
сесії Білогородської сільської ради та
розглянути клопотання позивача про
надання йому безоплатно у власність
земельної ділянки із цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
межах села Білогородка Київської
області орієнтовною площею 0,25 га у
відповідності до норм чинного
законодавства.

На виконання зазначеної постанови суду
відповідачем на 27-й сесії 6-го скликання
прийнято рішення № 427/107 від 18.12.2013 року
«Про розгляд звернення ОСОБА_2», яким
вирішено залишити без задоволення
звернення позивача щодо виділення
земельної ділянки у власність для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в межах села Білогородка, у
зв'язку із тим, що позивачем відповідно
до частини 7 статті 118 Земельного
кодексу України на доданих ним до
клопотання графічних матеріалах не
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржувані дії та рішення відповідача
відповідають вимогам статей 116, 118, 121
Земельного кодексу України, та вимогам
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що при
зверненні позивача до Білогородської
сільської ради з клопотанням в порядку
статті 118 Земельного кодексу України
про виділення земельної ділянки
орієнтованим розміром до 0,25 га в межах
с. Білогородка з цільовим призначенням
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд до вказаного клопотання
позивачем було додано графічні
матеріали без визначення конкретної
земельної ділянки, яку заявник бажає
отримати у власність.

Не зазначення земельної ділянки, яку
позивач бажає отримати у власність
остання мотивувала тим, що «відповідно
до положень частини 6 статті 118
Земельного кодексу України до
клопотання додаються графічні
матеріали, на яких повинно бути
зображено, де розташована земельна
ділянка, а саме: конкретний населений
пункт, в якому особа бажає отримати
земельну ділянку, а не конкретні межі
земельної ділянки, тому він додав до
клопотання графічні матеріали села
Білогородка Київської області, тобто,
саме того місця (населеного пункту), де
він бажає отримати земельну ділянку».

Як вбачається з оскаржуваного рішення
відповідача, його прийняття обумовлене
невідповідністю місця розташування
об'єкта.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
№ 280/97-ВР від 21 травня 1997 року до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить
відповідно до закону вирішення питань
регулювання земельних відносин.
Зазначені питання вирішуються
відповідно до закону на пленарних
засіданнях ради.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
визначений статтею 118 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до частини 6 статті 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного
кодексу України Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Оскільки позивачем не було додано до
заяви про надання земельної ділянки
графічні матеріали із зазначенням
конкретного бажаного місця
розташування земельної ділянки,
колегія суддів вважає, що було порушено
порядок звернення із клопотанням про
одержання безоплатно у власність
земельної ділянки із земель
комунальної власності, визначений в
статті 118 Земельного кодексу України, а
тому відповідач, відмовляючи позивачу
у наданні земельної ділянки з цих
підстав, діяв законно та правомірно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09 квітня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст судового рішення складено
23.06.2014

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.