Справа № 2а-11966/11/1270
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/61409/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Красному
Лучі Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Красному
Лучі Луганської області до публічного
акціонерного товариства
"Луганськшахтобудмонтаж" про стягнення
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком на пільгових
умовах,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року, позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ
«Луганськшахтобудмонтаж» витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списком № 1 в сумі 63 922,37 грн. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, управління
Пенсійного фонду України в м. Красному
Лучі Луганської області звернулось з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, управлінням Пенсійного
фонду України в м. Красному Лучі
Луганської області призначено та
виплачено пенсію громадянам, які були
зайняті на роботах у відповідача, що
дають їм право на призначення пенсійна
пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.
1 ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

За період з 01.06.2011 року по 30.11.2011 року
заборгованість ПАТ
«Луганськшахтобудмонтаж» по
фактичним витратам на виплату і
доставку пільгових пенсій перед УПФУ
складає 75 096,86 грн., з яких стягнуто 6 000
грн.

Відмовляючи в частині позовних вимог,
суди попередніх інстанцій вказали, що
працівниками відповідача, а саме:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право
на отримання пільгової пенсії,
отримано ще до набрання чинності
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відтак пенсії повинні
бути призначені за правилами статті 100
цього Закону.

Колегія суддів вказує на передчасність
вказаних висновків судів та вважає за
доцільне зазначити про таке.

Як вбачається із розрахунку суми
позову, за відповідачем існує
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в частині пенсій,
призначених відповідно до п. "а" т.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення сумі 63 922,37 грн.

Так, за змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-ІV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-ІV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в" -
"є" та "ж" статті 13 Закону № 1788-ХІІ,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону №
1058-ІV виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-ХІІ
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV у контексті
статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави
для висновку про те, що порядок за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України, стосується
лише витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених особам на підставі
статті 14 Закону № 1788-ХП.

При цьому, матеріалами справи
підтверджується, що гр.ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було призначено
пенсію на підставі ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», чого суди
попередніх інстанцій не врахували та
не застосували вищевказаних норм
чинного законодавства під час розгляду
справи.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Ухвалені у даній справі судові рішення
названим вимогам процесуального
закону не відповідають.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Красному
Лучі Луганської області задовольнити
частково.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: