Справа № 2а/1017/3/12
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Рудик Ю.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області та ОСОБА_3
на постанову Миронівського районного
суду Київської області від 13 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області про
визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Київській області про здійснення
перерахунку та виплати пенсії у
відповідності до ст. ст. 39, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Миронівського районного
суду Київської області від 13 червня 2012
року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Головного управління Пенсійного фонду
України у Київській області у
нарахуванні та виплаті ОСОБА_3
додаткової пенсії як особі, віднесеній
до категорії 1 згідно положень ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України у Київській
області провести перерахунок з
урахуванням проведених виплат та
виплачувати ОСОБА_3 додаткову пенсію
по інвалідності на підставі ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком,
яка визначається в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з 23 вересня 2010
року по 22 липня 2011 року з урахуванням
фактично виплачених в цей термін сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Також, не погоджуючись з постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
повністю.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційниї скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1-ї категорії, інвалідом 2-ї групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
наслідками Чорнобильської АЕС.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" непрацюючі
пенсіонери, що проживають на території
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю підвищуються у розмірі однієї
мінімальної зарплати.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у редакції,
що діяла, на момент виникнення спірних
правовідносин, особам, віднесеним до
категорії 1, які є інвалідами 2 групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у редакції,
що діяла, на момент виникнення спірних
правовідносин, в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії на підставі ст. ст. 39, 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з огляду на наступне.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562
та від 28.05.2008 року № 530, позивачу не
правомірно виплачували додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними.

Матеріали справи свідчать, що позивач
звернувся з позовом до суду 22 березня
2011 року.

Разом з тим, згідно Закону України №
3491-У1 від 14 червня 2011 року, яким внесені
зміни до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», яким
доповнено прикінцеві положення
пунктом 4 такого змісту; установити, що
у 2011 році норми і положення статей
39,50,51,52,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених КМ України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України,
зокрема, постановою КМУ № 745 від
06.07.2011р., яка набула чинності 23.07.2011 року.

За таких обставин, перерахунок та
доплата до пенсії, передбачена ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
підлягала виплаті лише по 22 липня 2011
року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову в частині
зобов'язання провести позивачу
перерахунок та здійснити виплату
додаткової пенсії по інвалідності на
підставі ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
23 вересня 2010 року по 22 липня 2011 року.

Судом також встановлено, що позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та згідно довідки
Державного реєстратора Миронівської
районної державної адміністрації
Київської області № 371 від 02 листопада
2011 року, перебуває в стані припинення
підприємницької діяльності.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виплата пенсії здійснюється
непрацюючим пенсіонерам, вірним є
висновок суду першої інстанції про те,
що позивач на даний час не має права на
отримання вищевказаного виду
пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особі, яка має одночасно
право на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором.

З огляду на те, що позивач отримує
пенсію, відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність у нього
права на отримання пенсії відповідно
до ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

За наведених обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи викладені в
апеляційних скаргах позивача та
відповідача не знайшли свого
підтвердження, постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому скасуванню не підлягає

Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України,
судове рішення апеляційної інстанції
є остаточним та оскарженню не підлягає,
як таке, що постановлене за наслідками
апеляційного перегляду рішення суду
першої інстанції в справах, розгляд
яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Головного
управління Пенсійного фонду України у
Київській області та ОСОБА_3 - залишити
без задоволення.

Постанову Миронівського районного
суду Київської області від 13 червня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.