Справа № 2а-1048/11/1424
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року м. Київ
К/9991/25819/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області на
постанову Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 14
листопада 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2012 року у справі за
позовом Южноукраїнської міської
організації роботодавців,
промисловців та підприємців до
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області, третя особа -
відділ Державного комітету України із
земельних ресурсів в місті
Южноукраїнську Миколаївської області,
про визнання незаконним та скасування
рішення, -

в с т а н о в и л а:

Южноукраїнська міська організація
роботодавців, промисловців та
підприємців звернулась до суду з
позовом про визнання протиправними дій
та скасування рішення 4-ї сесії 6-ого
скликання Южноукраїнської міської
ради Миколаївської області №21 від
30.12.2010 «Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Южноукраїнська».

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем спірне рішення прийнято з
порушенням норм Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності», а саме з недотриманням
процедури оприлюднення регуляторного
акта.

Постановою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 14
листопада 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2012 року, позов задоволено: визнано
незаконним та скасовано рішення 4-ї
сесії 6-ого скликання Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області №21
від 30.12.2010 «Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Южноукраїнська».

У поданій касаційній скарзі
Южноукраїнська міська рада з
посиланням на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням 4-ї сесії 6-ого
скликання Южноукраїнської міської
ради Миколаївської області №21 від
30.12.2010 «Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Южноукраїнська»
затверджено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель
міста Южноукраїнська, визнано таким, що
втратило чинність рішення
Южноукраїнської міської ради від 14.04.2002
№343 «Про затвердження грошової оцінки
земель міста Южноукраїнська» та
введено в дію нормативну грошову
оцінку міста Южноукраїнська з 01.01.2011.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, мотивував
своє рішення тим, що спірне рішення, яке
є регуляторним актом, прийнято з
порушенням процедури його прийняття,
оскільки, за висновками судів
попередніх інстанцій, проект
регуляторного акта не був оприлюднений
у встановленому Законом України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» порядку.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, та вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» регуляторний акт - це
прийнятий уповноваженим регуляторним
органом нормативно-правовий акт, який
або окремі положення якого, спрямовані
на правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання; прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
інший офіційний письмовий документ,
який встановлює, змінює чи скасовує
норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» кожний проект
регуляторного акта оприлюднюється з
метою одержання зауважень і пропозицій
від фізичних та юридичних осіб, їх
об'єднань.

Про оприлюднення проекту
регуляторного акта з метою одержання
зауважень і пропозицій розробник цього
проекту повідомляє у спосіб,
передбачений статтею 13 цього Закону.

У випадках, встановлених цим Законом,
може здійснюватися повторне
оприлюднення проекту регуляторного
акта.

Так, згідно з частиною 2 статті 13 цього
Закону повідомлення про оприлюднення
проекту регуляторного акта з метою
одержання зауважень і пропозицій,
проект регуляторного акта та
відповідний аналіз регуляторного
впливу оприлюднюються шляхом
опублікування в друкованих засобах
масової інформації розробника цього
проекту, а у разі їх відсутності - у
друкованих засобах масової інформації,
визначених розробником цього проекту,
та/або шляхом розміщення на офіційній
сторінці розробника проекту
регуляторного акта в мережі Інтернет.

Тобто, Законом передбачена можливість
повідомлення про оприлюднення проекту
регуляторного акта, зокрема, шляхом
розміщення на офіційній сторінці
розробника проекту регуляторного акта
в мережі Інтернет, у разі відсутності у
розробника такого проекту друкованого
засобу масової інформації.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про порядок висвітлення діяльності
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування в Україні»
засобами масової інформації»
діяльність місцевих органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування висвітлюється в
друкованих засобах масової інформації
регіональної та місцевої сфери
розповсюдження.

З матеріалів справи вбачається, що
друкованим засобом масової інформації
Южноукраїнської міської ради є газета
«Контракт», однак у ній було
опубліковано лише повідомлення про
оприлюднення проекту регуляторного
акта із вказівкою на адресу сайту на
якому міститься сам проект рішення із
аналізом регуляторного впливу.

Відповідно до вимог статті 36 Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності»
регуляторний акт не може бути
прийнятий або схвалений уповноваженим
на це органом чи посадовою особою
місцевого самоврядування, якщо наявна
хоча б одна з таких обставин: відсутній
аналіз регуляторного впливу; проект
регуляторного акта не був
оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих
обставин орган чи посадова особа
місцевого самоврядування має право
вжити передбачених законодавством
заходів для припинення виявлених
порушень, у тому числі відповідно до
закону скасувати або зупинити дію
регуляторного акта, прийнятого з
порушеннями.

Оскільки проект регуляторного акта, в
порушення вимог статті 13 Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності» не був
оприлюднений у встановленому законом
порядку, тому колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про порушення
Южноукраїнською міською радою
Миколаївської області процедури
прийняття регуляторного акта.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області
відхилити, а постанову
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 14 листопада
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2012 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

З оригіналом згідно.

Помічник судді
О.С. Коломацька