Справа № 2-а/1970/2824/11
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2824/11

"09" листопада 2011 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання
Порплиці Т.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1;

представників відповідача:
Лукащука В.М.;

Островської О.Н.;

Семчишин
В.А.;

Дубас Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1

до Тернопільської обласної ради

про зобов'язання вчинити дії, виплату
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та виплату моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з позовною заявою до
Тернопільської обласної ради про
зобов'язання змінити дату звільнення з
27.05.2011 на 13.09.2011, виплату середнього
заробітку за час затримки розрахунку
за період з 27.05.2011 по 13.09.2011 та стягнення
моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень.

В судовому засіданні позивач уточнив
позовні вимоги в частині зміни дати
звільнення та виплати середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
вказавши, що остаточний розрахунок з
ним було проведено 06.09.2011, проте в
позовній заяві ним помилково зазначено
дату 13.09.2011. Позовні вимоги підтримав з
мотивів викладених в позовній заяві.
Просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечили з
мотивів викладених в письмовому
запереченні, просили в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення позивача та представників
відповідача, оцінивши представлені у
справі докази у їх сукупності, на
підставі чинного законодавства, судом
встановлені наступні обставини, які
мають значення для справи.

17 березня 2011 року ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду у
справі №35420/10/9104 за апеляційною скаргою
Тернопільської обласної ради на
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 04.10.2010 у справі за позовом
ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради
про скасування розпорядження голови,
поновлення на роботі, виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди в задоволенні апеляційної скарги
Тернопільської обласної ради було
відмовлено, постанову Тернопільського
міськрайонного суду у справі №2а-3752/10
від 04.10.2010 залишено без змін.

Як вбачається з пояснень позивача та
підтверджується відповідачем 18.03.2011
ОСОБА_1 прибув в Тернопільську обласну
раду для продовження трудових
відносин.

Розпорядженням голови Тернопільської
обласної ради №85-К від 14.04.2011 ОСОБА_1
поновлено з 12.02.2010 на роботі у
виконавчому апараті Тернопільської
обласної ради, призначено з 12.02.2010 на
посаду головного спеціаліста відділу
забезпечення діяльності керівництва
Тернопільської обласної ради (на
правах патронатної служби) виконавчого
апарату Тернопільської обласної ради з
посадовим окладом 1015,00 гривень.

Розпорядженням голови Тернопільської
обласної ради №86-К від 15.04.2011 ОСОБА_1
звільнено з посади головного
спеціаліста відділу забезпечення
діяльності керівництва Тернопільської
обласної ради (на правах патронатної
служби) виконавчого апарату
Тернопільської обласної ради з 18.04.2011 у
зв'язку з досягненням граничного
відділу перебування на службі в
органах місцевого самоврядування
згідно з статтями 18, 20 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування». Доручено відділу
фінансово-господарського обліку
виконавчого апарату Тернопільської
обласної ради провести з ОСОБА_1 повний
розрахунок з 18.03.2011 по 18.04.2011 включно і
відповідно до частини першої статті 83
Кодексу законів про працю України,
статті 24 Закону України «Про
відпустки»виплатити йому грошову
компенсацію за 37,08 невикористаних
календарних днів щорічної основної та
додаткової відпусток.

Розпорядженням голови Тернопільської
обласної ради №89-К від 18.04.2011 частково
змінено розпорядження голови
Тернопільської обласної ради №86-К від
15.04.2011, зокрема відповідно до ст. ст. 3, 9
Закону України «Про відпустки», ст. 21
Законуц України «Про службу в органах
місцевого самоврядування»надано
ОСОБА_1:

- невикористану частину основної
щорічної відпустки за період роботи з
липня 2009 року по липень 2010 року
тривалістю 12 календарних днів з 18 по 30
квітня 2011 року включно (без врахування
святкового і неробочого дня 24 квітня
-Пасхи (Великодня) та виплатити
допомогу на оздоровлення в розмірі
посадового окладу.

- основну щорічну відпустку за
фактично відпрацьований час з 01.07.2010 по
18.04.2010 тривалістю 24 календарних дні з 1
по 27 травня 2011 року включно (без
врахування святкових і неробочих днів 1
і 2 травня -Дня міжнародної
солідарності трудящих, 9 травня -Дня
Перемоги) та виплатити допомогу на
оздоровлення в розмірі посадового
окладу.

Пунктом 2 Розпорядження голови
Тернопільської обласної ради №89-К від
18.04.2011 передбачено, що відповідно до ст.
3 Закону України «Про відпустки» датою
звільнення ОСОБА_1 з роботи є останній
день відпустки 27.05.2011.

Також викладено абзац другий пункту 2
розпорядження голови Тернопільської
обласної ради №86-К від 15.04.2011 в
наступній редакції: «У зв'язку з цим
відділу фінансово-господарського
обліку виконавчого апарату
Тернопільської обласної ради провести
з ОСОБА_1 повний розрахунок з 18 березня
по 27 травня 2011 року включно і
відповідно до частини першої статті 83
Кодексу законів про працю України,
статті 24 Закону України «Про
відпустки»виплатити йому грошову
компенсацію за невикористаних 15
календарних днів додаткової відпустки.

Як вбачається з пояснень позивача та
підтверджено матеріалами справи 27
травня 2011 року ОСОБА_1 з'явився в
Тернопільську обласну раду з метою
отримати повний розрахунок при
звільнені, як це передбачено нормами
трудового законодавства, однак кошти
йому виплатити не змогли.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_6, заступник начальника
відділу фінансово-господарського
обліку виконавчого апарату
Тернопільської обласної ради,
пояснила, що ОСОБА_1 з'явився у
бухгалтерії Тернопільської обласної
ради 27.05.2011 приблизно між 11:00 та 12:00 та
запитався чи готові гроші для виплати
йому розрахункових при звільненні.
Вона пояснила, що гроші ще не готові,
оскільки їх тільки зранку замовили в
Головному управління державного
казначейства в Тернопільській області
та зможуть виплатити пізніше після
отримання готівки. Про нараховані суми,
належні ОСОБА_1 при звільнені його
письмово не повідомляли.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відпустки»за бажанням працівника у
разі його звільнення (крім звільнення
за порушення трудової дисципліни) йому
має бути надано невикористану
відпустку з наступним звільненням.
Датою звільнення в цьому разі є
останній день відпустки.

Статтею 116 Кодексу законів про працю
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджено представниками
відповідача та свідком в судовому
засіданні готівкові кошти в сумі 1397,54
гривень для проведення повного
розрахунку при звільненні з позивачем
були отримані лише 30.05.2011, що
підтверджується корінцем чека на
отримання готівкових коштів серії АД
№147188 (а.с. 106).

За наведених обставин, судом критично
оцінюються посилання представників
відповідача на акт від 27 травня 2011 року,
який складений о 16:00 год., в якому
зафіксовано, що ОСОБА_1 було здійснено
телефонний дзвінок з проханням
з'явитись в бухгалтерію Тернопільської
обласної ради для отримання повного
розрахунку, оскільки доказами,
дослідженими в судовому засіданні
доведено, що такий розрахунок 27.05.2011 не
міг бути проведений через відсутність
готівкових коштів для виплати.

Також з матеріалів справи вбачається,
що готівкові кошти для здійснення
повного розрахунку з ОСОБА_1 в розмірі
1397,54 гривень були депоновані на рахунку
Тернопільської обласної ради 31.05.2011, що
підтверджується квитанцією №143 від
31.05.2011 (а.с. 66).

Таким чином, суд приходить до
переконання, що матеріалами справи
доведено, а відповідачем не
спростовано ту обставину, що 27.05.2011 в
день звільнення ОСОБА_1 з роботи
Тернопільська обласна рада не виконала
свого обов'язку щодо проведення
виплати всіх належних ОСОБА_1 сум при
звільненні, чим порушено права та
охоронювані законом інтереси позивача,
передбачені ст. 116 Кодексу законів про
працю України.

Статтею 117 Кодексу законів про працю
України В разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Отже, суд приходить до переконання що з
відповідача слід стягнути на користь
позивача середній заробіток за час
затримки розрахунку, однак при
визначенні строку за який слід
провести стягнення суд виходить з
наступних обставин.

27 травня 2011 року Тернопільською
обласною радою на адресу позивача було
направлено лист, в якому ОСОБА_1 було
запропоновано прибути у виконавчий
апарат Тернопільської обласної ради
для одержання трудової книжки та
розрахункових коштів. Даний лист було
отримано батьками позивача 28.05.2011, що не
заперечується сторонами у справі та
підтверджується копією повідомлення
поштового відправлення (а.с. 69).

Після отримання готівкових коштів на
проведення повного розрахунку із
ОСОБА_1 Тернопільською обласною радою
було депоновано зазначені кошти на
рахунку відповідача 31.05.2011, оскільки
позивач не з'явився для отримання
повного розрахунку ні 30, ні 31 травня 2011
року.

Посилання позивача на ту обставину, що
про отримання батьками листа 28.05.2011
йому стало відомо лише в серпні місяці
після повернення в м. Тернопіль та, що в
період з 28.05.2011 по серпень 2011 року він
перебував за межами м. Тернополя і саме
тому звернувся до відповідача з
повторною заявою про виплату належних
при звільненні коштів лише 05.09.2011 судом
оцінюються критично, оскільки не
підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні та наявними в
справі доказами. Подані позивачем на
підтвердження вказаних обставин
докази, а саме копія наряду -замовлення
№СС0002198 від 19.07.2011 (а.с. 101), копія
санітарно-лікувальної книжки
санаторію «Лівадія»зі строком
лікування 04.08.2011 -15.08.2011 (а.с. 102)
підтверджують лише перебування
позивача за межами м. Тернополя у
вказані дати, проте не доводять, що
позивач не міг з'явитися до
Тернопільської обласної ради в будь
який інший день починаючи з 30.05.2011.

За таких обставин суд приходить до
переконання, що наявними в матеріалах
справи доказами підтверджується
невиплата позивачу належних сум при
звільненні 27.05.2011 з вини
Терноопільської обласної ради, проте
після повідомлення ОСОБА_1 про
можливість отримати належні йому кошти
та трудову книжку, а також депонування
31.05.2011 належних до виплати коштів, до
дати фактичного розрахунку -06.09.2011 вина
Тернопільської обласної ради в
невиплаті позивачу коштів не доведена.

Отже позов ОСОБА_1 в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні підлягає до
часткового задоволення шляхом
зобов'язання Тернопільської обласної
ради нарахувати і виплатити ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені за період з 27
травня 2011 року по 31 травня 2011 року з
утриманням прибуткового податку та
всіх інших обов'язкових платежів.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
щодо зобов'язання відповідача змінити
дату звільнення, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Позивач в судовому засіданні пояснив, і
це підтверджується поясненнями
представників відповідача та наявними
в справі доказами, 27.05.2011 йому
пропонували отримати трудову книжку,
проте від отримання трудової книжки
він відмовився, оскільки йому не були
виплачені кошти належні при
звільненні.

Разом з тим, ст. 117 Кодексу законів про
працю України не передбачено такого
виду відповідальності в разі затримки
розрахунку при звільнені як зміна дати
звільнення.

За наведених обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині зобов'язання
відповідача змінити дату звільнення до
задоволення не підлягають, оскільки
матеріалами справи не доведено вини
відповідача у невидачі ОСОБА_1 трудової
книжки.

Також не підлягають до задоволення
позовні вимоги і щодо стягнення
моральної шкоди, оскільки позивачем та
матеріалами справи не доведено, що
ОСОБА_1 неправомірними діями
відповідача завдано моральних
страждань чи такі дії призвели до
порушення звичного способу та ритму
життя.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що у
зв'язку з неправомірними діями
відповідача у позивача погіршився
стан здоров'я та він змушений був
витрачати додаткові кошти на лікування
суд оцінює критично, оскільки наявні у
справі докази не доводять
причинно-наслідкового зв'язку
лікування позивача із неправомірними
діями відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись
Кодексом законів про працю України,
ст.ст. 11,35,70,71,79,86,128,153,158-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Зобов'язати Тернопільську
обласну раду нарахувати і виплатити
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільнені за
період з 27 травня 2011 року по 31 травня 2011
року з утриманням прибуткового податку
та всіх інших обов'язкових платежів.

3. В решті позовних вимог
-відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги у порядку
і строки, передбачені статтями 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

(постанова в повному обсязі
виготовлена 14.11.2011)

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.