Справа № 2а/0107/196/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/54055/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Залізничної
районної ради м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим до
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції
Автономної Республіки Крим, Управління
Державної казначейської служби у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим про оскарження дій,

в с т а н о в и в :

У лютому 2012 року позивач звернуся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополя від 13 квітня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 7 серпня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідач під час
списання коштів на виконання
виконавчих листів діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
передбачений Законом України "Про
виконавче провадження".

Судами встановлено, що 14 квітня 2009 року
державним виконавцем Залізничного
відділу державної виконавчої служби
(далі - ВДВС) Сімферопольського
міського управління юстиції в АРК (далі
- МУЮ) відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2а-271/08,
виданого 31 березня 2009 року, про
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Залізничного району м. Сімферополя в
АРК (далі - Управління) на користь
ОСОБА_4 суми у розмірі 2100,00 грн.

20 травня 2009 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2а-343/08 від 28 квітня 2009 року про
стягнення з позивача на користь ОСОБА_5
суми у розмірі 2180,00 грн.

Залізничним районним судом м.
Сімферополя 16 червня 2009 року і 22 червня
2009 року винесено ухвали про відстрочку
виконання рішення за вказаними
виконавчими листами (строком на шість
місяців за виконавчим листом № 2а-343/08).

Вказані ухвали надіслано на адресу
Залізничного ВДВС Сімферопольського
МУЮ в АРК.

16 лютого 2011 року, 6 квітня 2011 року та 15
лютого 2012 року Залізничним ВДВС
Сімферопольського МУЮ в АРК на
виконання зазначених виконавчих
листів з рахунку позивача були списані
грошові кошти.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), які
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України і згідно
з ч.2 цієї статті здійснюється
державними виконавцями. Примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
"Про державну виконавчу службу".

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Згідно ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 17 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Згідно цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою ухвали, постанови судів у
цивільних, господарських,
адміністративних, кримінальних
справах та справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

У відповідності з ч. 1, ч. 2 ст. 25 Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ст. 35 Закону за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Статтею 76 Закону визначено порядок
виконання рішення судів про
зобов'язання виконати певні дії, у тому
числі про зобов'язання нарахувати та
виплатити певну суму, державним
виконавцем.

Ухвалу Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 16 червня 2009 року про
відстрочення виконання постанови
Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 28 квітня 2008 року
Залізничний ВДВС Сімферопольського
МУЮ в АРК отримав 7 липня 2009 року, однак,
в зазначеній ухвалі не визначено строк
на який відстрочено виконання
постанови.

Згідно положень статті 124 Конституції
України рішення судів ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
для виконання на всій території
України.

У зв'язку з тим, що грошові кошти за
виконавчим листом № 2а-343/08 про
стягнення коштів у сумі 2180,00 грн.
повинні бути стягнуті, а таке стягнення
було проведено більш як через рік після
винесення рішення про відстрочення,
колегія суддів, вважає правильними
висновки судів про правомірність дій
відповідачів щодо списання цих
грошових коштів.

Крім того, зідно платіжних доручень,
які містяться у матеріалах справи, не
вбачається яку саме суму переведено на
виконання виконавчих листів № 2а-343/08 та
№ 2а-271/08.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
які, врахувавши ту обставину, що у
справі відсутні докази отримання
Залізничним ВДВС Сімферопольського
МУЮ в АРК ухвали Залізничного
районного суду м. Сімферополя від 22
червня 2009 року про відстрочення
виконання постанови Залізничного
районного суду м. Сімферополя від 21
серпня2008 року, прийняли правильне
рішення щодо законності проведення
списання грошових коштів на виконання
виконавчого листа № 2а-271/08.

З урахуванням викладеного, судова
колегія вважає, що дії відповідачів не
суперечать вимогам діючого
законодавства і що не має підстав для
зобов'язання Залізничного ВДВС
Сімферопольського МУЮ в АРК та
Управління державної казначейської
служби України у м. Сімферополі
повернути на рахунок грошові кошти у
розмірі 2650 грн., списані 16 лютого 2011
року.

Зазначені висновки судів попередніх
інстанцій грунтуються на повно та
всебічно встановлених обставинах
справи, які підтверджені належним
чином перевіреними і наявними у справі
доказами.

Доводи касаційної скарги цих висновків
судів не спростовують і не дають
підстав вважати, що судами при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Залізничної районної ради м.
Сімферополя залишити без задоволення,
а постанову Залізничного районного
суду м. Сімферополь від 13 квітня 2012 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 7 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер