Справа № 822/4601/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/14590/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Розваляєвої Т.С.; Черпіцької Л.Т.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Волочиської міжгосподарської
дитячо-юнацької спортивної школи
"Колос" до Виконавчої дирекції
Хмельницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
визнання протиправним та скасування
рішення, що переглядається за
касаційною скаргою Виконавчої
дирекції Хмельницького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 лютого 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Волочиська
міжгосподарська дитячо-юнацька
спортивна школа «Колос» (ДЮСШ)
звернулася до суду з позовом до
Виконавчої дирекції Хмельницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (Фонд) про
визнання протиправним та скасування
рішення.

Зазначали, що оскаржуваним рішенням
позивача зобов'язано повернути кошти
Фонду у розмірі 13 676,91 грн, використані
на оплату праці тренера- викладача, а
також сплатити штрафні санкції у
розмірі 50 % вказаної суми. Рішення
мотивоване відсутністю у працівника
належної освіти, що позбавляє ДЮСШ
можливості використовувати кошти
Фонду на оплату його праці.

Посилаючись на те, що працівник
прийнятий на роботу ще до появи
законодавчої вимоги щодо відповідної
освіти, просили визнати протиправним
та скасувати рішення Фонду № 19-ц від 18
листопада 2013 року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Фонд, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
просить оскаржувані рішення скасувати,
а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку матеріалів справи в межах
доводів касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що за результатами
перевірки ДЮСШ, проведеної Фондом,
складено акт від 8 листопада 2013 року.
Актом зафіксовано, що протягом січня -
вересня 2013 року ДЮСШ витратила 13 676,91
грн коштів Фонду на оплату праці
тренера-викладача з футболу ОСОБА_4,
який не має вищої освіти з фізичного
виховання.

Також встановлено, що ОСОБА_4 працює у
ДЮСШ з 1992 року.

Рішенням Фонду № 19-ц від 18 листопада 2013
року позивача зобов'язано повернути
вказані кошти та сплатити 6 838,45 грн
штрафу.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції, а апеляційний суд
погодившись з таким висновком,
виходили з того, що використання коштів
Фонду на оплату праці тренера ДЮСШ не
може вважатися нецільовим
використанням коштів.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що доводи касаційної скарги остаточних
висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 30
Закону України від 18 січня 2001
року № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням»
страхувальники та інші отримувачі
страхових коштів у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми.

Відповідно до підпункту 2.5.1 Порядку
часткового фінансування
дитячо-юнацьких спортивних шкіл за
рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 31 липня 2012
року № 44, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 23 серпня
2012 року під № 1429/21741, за рахунок коштів
Фонду передбачаються витрати (часткове
фінансування) на оплату праці
працівників ДЮСШ, які відповідають
вимогам, наведеним у Положенні про
дитячо-юнацьку спортивну школу,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 5 листопада 2008
року № 993, згідно з укомплектованим
штатом відповідно до спеціалізації
ДЮСШ та наявних власних споруд.

Відповідно до пункту 31 Положення про
дитячо-юнацьку спортивну школу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 5 листопада 2008
року № 993, тренером-викладачем
спортивної школи може бути особа, що
має високі моральні якості, вищу освіту
з фізичного виховання і спорту
освітньо-кваліфікаційного рівня
«бакалавр», «спеціаліст» чи «магістр».

За обставин, коли ОСОБА_4 прийнятий на
роботу у 1992 році, тобто до появи
законодавчої вимоги про наявність
спеціальної освіти, висновки судів про
правомірність витрачання коштів Фонду
на оплату його праці є правильними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
висновків судів не спростовують та не
дають підстав вважати оскаржувані
рішення такими, що ухвалені з
порушенням норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Виконавчої дирекції
Хмельницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

Т.С.Розваляєва

Л.Т.Черпіцька