Справа № 812/3224/14
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3224/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Шембелян В.С.,

при секретарі - Стройній О.О.,

за участю:

представника відповідача: Годованюка
В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного відкритого акціонерного
товариства «Вуглеавтотранс» Дочірнє
підприємство Державної холдингової
компанії «Луганськвуглебуд» про
надання дозволу на погашення суми
податкового боргу за рахунок платника
податків, -

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Державного відкритого
акціонерного товариства
«Вуглеавтотранс» Дочірнє підприємство
Державної холдингової компанії
«Луганськвуглебуд» про надання
дозволу на погашення суми податкового
боргу за рахунок платника податків.

В обґрунтування позовних вимог
податковий орган зазначив, що за
відповідачем утворився податковий
борг з податку на додану вартість на
загальну суму 418106,48 грн., в тому числі
податкові зобов'язання - 405233,82 грн., пеня
- 12872,66 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 0.08.2012 року
по справі №2а/1270/5332012 за позовом
Алчевської ОДПІ до ДВАТ
«Вуглеавтотранс» ДП ДХК
«Луганськвуглебуд» про стягнення
податкового боргу, позовні вимоги
Алчевської ОДПІ задоволено у повному
обсязі, стягнуто суму податкового
боргу з податку на додану вартість в
розмірі 89138,93 грн. шляхом стягнення
коштів з рахунків у банках,
обслуговуючих боржника. На виконання
зазначеного рішення Алчевською ОДПІ
було направлено до АТ Ощадбанк
м.Луганська - інкасовані доручення, які
направлялися протягом 2012-2014 року. Але
останні залишались без виконання у
зв'язку з відсутністю грошових коштів
на розрахункових рахунках боржника.
Таким чином, виконати судове рішення в
спосіб, зазначений у постанові не
передбачається можливим.

У відповідача відсутні кошти, які
можливо спрямувати на погашення
податкового боргу, але актом опису від
05.02.2014 № 1720/250 Алчевськлю ОДПІ проведено
опис майна у податкову заставу, за
рахунок реалізації якого можливо
погашення податкового боргу. У зв'язку
з вищевикладеним просить надати дозвіл
на погашення податкового боргу у
розмірі 89138,93 грн. по сплаті з податку на
додану вартість на користь бюджету за
рахунок майна ДВАТ «Вуглеавтотранс»
ДП ДХК «Луганськвуглебуд» платника
податків, що перебуває у податковій
заставі, згідно акту опису 05.02.2014 №1720/250.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав суду
письмове заперечення на позовну заяву,
в якому просив відмовити у задоволенні
позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наявних у матеріалах
справи доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
необґрунтованість заявлених вимог з
огляду на таке.

Підпунктом 4.1.1. пункту 4.1 статті 4
Податкового кодексу України
передбачено, що кожна особа зобов'язана
сплачувати встановлені цим Кодексом,
законами з питань митної справи
податки та збори, платником яких вона є
згідно з положеннями цього Кодексу.

У відповідності зі статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 статті 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний: вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту
16.1 статті 16); подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів (підпункт
16.1.3 пункту 16.1 статті 16); сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи (підпункт 16.1.4
пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до ст.20 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо накладення арешту на кошти та інші
цінності, що знаходяться в банку,
платника податків, який має податковий
борг, у разі якщо у такого платника
податків відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу; (підпункт 20.1.33
пункту 20.1).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового
кодексу України, виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Згідно п. 49.16 ст. 49 Податкового кодексу
України, незалежно від наявності
відмови у прийнятті податкової
декларації платник податків
зобов'язаний погасити податкове
зобов'язання, самостійно визначене ним
у такій податковій декларації,
протягом строків, установлених цим
Кодексом.

Відповідно до підпункту 168.4.3. пункту 168.4
статті 168 Податкового кодексу України
контроль за правильністю та
своєчасністю сплати податку здійснює
орган державної податкової служби за
місцезнаходженням юридичної особи або
її відокремленого підрозділу.

Відповідно до ст.89 Податкового кодексу
України право податкової застави
виникає у разі, зокрема несплати у
строки, встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку.

З урахуванням положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених п.89.5 цієї
статті, а також на інше майно, на яке
платник податків набуде прав власності
у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису.

До акта опису включається ліквідне
майно, яке можливо використати як
джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, яке пред'являється платнику
податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом державної податкової служби.

Орган державної податкової служби
зобов'язаний безоплатно зареєструвати
податкову заставу у відповідному
державному реєстрі.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Таким чином Податковим кодексом
встановлено певний порядок
примусового стягнення податкової
заборгованості: спочатку шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а у разі неостаточності
коштів - продаж майна, яке перебуває у
податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що Державне
відкрите акціонерне товариство
«Вуглеавтотранс» Дочірнє підприємство
Державної холдингової компанії
«Луганськвуглебуд» зареєстроване
Первальською районною державною
адміністрацією Луганської області та
знаходиться на податкову обліку в
Перевальському відділенні Алчевської
ОДПІ Луганської області.

Відповідач має податковий борг з
податку на додану вартість на загальну
суму 418106,48 грн., в тому числі податкові
зобов'язання - 405233,82 грн., пеня - 12872,66 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 0.08.2012 року
по справі №2а/1270/5332012 за позовом
Алчевської ОДПІ до ДВАТ
«Вуглеавтотранс» ДП ДХК
«Луганськвуглебуд» про стягнення
податкового боргу, позовні вимоги
Алчевської ОДПІ задоволено у повному
обсязі, стягнуто суму податкового
боргу з податку на додану вартість в
розмірі 89138,93 грн. шляхом стягнення
коштів з рахунків у банках,
обслуговуючих боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
Алчевською ОДПІ було складено акт
опису майна №1720/250 від 05.02.2014 (а.с.15-17).

Позивачем вживалися заходи щодо
стягнення податкового боргу шляхом
направлення інкасового доручення на
розрахункові рахунки банку, які
обслуговують платника (а.с. 8-12), які
поверталися без виконання.

Згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України суд надає дозвіл на погашення
усієї суми податкового органу за
рахунок майна платника.

Однак у судовому засіданні було
встановлено, що Законом України від
29.11.2001 р. № 2864-III «Про введення мораторію
на примусову реалізацію майна»
встановлено мораторій саме на
застосування примусової реалізації
майна державних підприємств та
господарських товариств, у статутних
фондах яких частка держави становить
не менше 25 відсотків (далі -
підприємства), до вдосконалення
визначеного законами України
механізму примусової реалізації майна.

Для цілей цього Закону під примусовою
реалізацією майна підприємств
розуміється відчуження об'єктів
нерухомого майна та інших основних
засобів виробництва, що забезпечують
ведення виробничої діяльності цими
підприємствами, а також акцій (часток,
паїв), що належать державі в майні інших
господарських товариств і передані до
статутних фондів цих підприємств, якщо
таке відчуження здійснюється шляхом
звернення стягнення на майно боржника
за рішеннями, що підлягають виконанню
Державною виконавчою службою, крім
рішень щодо виплати заробітної плати
та інших виплат, що належать працівнику
у зв'язку із трудовими відносинами, та
рішень щодо зобов'язань боржника з
перерахування фондам
загальнообов'язкового державного
соціального страхування
заборгованості із сплати внесків до
цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011
року, та з перерахування органам
Пенсійного фонду України
заборгованості із сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

У статутному фонді ДВАТ
«Вуглеавтотранс» частка держави
становить 51 відсоток, що
підтверджується копією витягу з
Реєстру акціонерів товариства (а.с.44).

Також, згідно п.4 ст.12 ЗУ «Про
приватизацію державного майна» від
04.03.1992 року з моменту прийняття рішення
про приватизацію майна державного
підприємства: стосовно цього
підприємства припиняється дія норм
Господарського кодексу України в
частині купівлі, продажу, передачі,
обміну, здачі в оренду, надання
безоплатно, списання майна, випуску та
придбання цінних паперів, надання та
одержання кредитів у розмірах, що
перевищують середньорічний рівень
таких операцій за останні три роки з
урахуванням рівня інфляції, а також
забороняється передача майна в
іпотеку. Якщо ці дії необхідні для
ефективного функціонування державного
підприємства, майно якого
приватизується, вони здійснюються
підприємством з дозволу державних
органів приватизації (абзац 3 частини 4
ст.12 із змінами, внесеними згідно із
Законом № 3201-IV від 15.12.2005 року).

Відповідно листа Міністерства
вугільної промисловості України за №
32/02/02-02 від 29.03.2010 року рішення про
подальшу приватизацію ДВАТ
«Вуглеавтотранс» було прийнято згідно
розпорядження КМУ №1517-р від 03.12.2008 року,
Наказів Фонду державного майна України
№2065 «Про затвердження Переліку
об'єктів груп В., Г. та об'єктів
агропромислового комплексу, які
підлягають продажу в 2010 році» від
25.12.2009 року та № 158 «Про затвердження
«Помісячного пооб'єктивного
плану-графіка виставлення на продаж у
2010 році пакетів акцій господарських
товариств і холдингових компаній» від
05.02.2010 року.

Генеральна Прокуратура України
звернулась до Окружного
адміністративного суду м.Києва з
позовом №05/1/2-8754-09 від 29.07.2009 до КМУ про
визнання незаконним та нечинним
розпорядження КМУ № 1517-р від 03.12.2008 року
«Про затвердження переліків
господарських товариств і холдингових
компаній, державні пакети акцій
(частки) яких підлягають продажу…». У
зв'язку з тим, що рішення суду до
теперішнього часу прийняте не було,
державний пакет акцій (51%) відповідача
на продаж у жовтні 2010 року не
виставлявся (а.с.45-59).

З урахуванням вищевикладеного,
відсутні підстави для надання дозволу
на погашення усієї суми боргу за
рахунок майна, яке перебуває у
податковій заставі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Державного відкритого
акціонерного товариства
"Вуглеавтотранс" Дочірнє підприємство
Державної холдингової компанії
"Луганськвуглебуд" про надання дозволу
на погашення суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків -
відмовити повністю за
необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 23 червня 2014 року.

Суддя
В.С. Шембелян