Справа № 2а-6591/11/2218
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-6591/11/2218
Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Ватаманюк Р.В.

судді: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В.
Ю.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення і охорони здоров"я
Хмельницької міської ради на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 01 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення і
охорони здоров"я Хмельницької міської
ради про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області з адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення і охорони здоров"я
Хмельницької міської ради про
стягнення допомоги на оздоровлення.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01.08.2011 року позов
задоволено частково: зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення і охорони здоров"я
Хмельницької міської ради здійснити
перерахунок та виплату одноразової
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік як учаснику ліквідації аварії на
ЧАЕС 1 категорії інваліду 2 групи,
згідно ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду I інстанції, з
підстав неповного з'ясування судом
першої інстанції обставин справи,
порушення судом норм матеріального
права та відсутністю бюджетних коштів
на проведення виплат допомоги на
оздоровлення особам з числа
ліквідаторів наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Пунктом 3 частиною 1 статті 197 КАС
України передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності субєктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообовязковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційноїскарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалід 2 групи.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інваліду 2 групи виплачується в розмірі
- п'ять мінімальних заробітних плат.

Всупереч зазначеному, нарахування та
виплата щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу здійснювалась
на підставі постанови Кабінету
Міністрів України №562 від 12.07.2005 року
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". У 2010 році,
щорічна допомога на оздоровлення
нарахована в сумі 100 грн. (а.с.3).

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на одноразову щорічну допомогу
на оздоровлення, у розмірі - пять
мінімальних заробітних плат.

Положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» містить
пряму вказівку, що під час визначення
розміру такої допомоги, за основу її
обчислення як розрахункова величина
береться мінімальна заробітна плата,
розмір якої визначається на момент
виплати.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 КАС
України, суд при вирішення справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов"язковість яких надана
Верховною Радою України.

Тому, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Закон України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік",
якими встановлено розмір мінімальної
заробітної плати на 2010 рік.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач при виплаті
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, діяв в порушення вимог
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та здійснив виплату суми
меншої, ніж встановлено Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік", що призвело до порушення
прав позивача.

Також безпідставним є посилання
відповідача на відсутність бюджетного
фінансування виплат на оздоровлення
осіб, які є ліквідаторами наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки
реалізація особою права, що повязане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань .

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення і
охорони здоров"я Хмельницької міської
ради, -залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 серпня 2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.