Справа № 2а-13306/11/2670
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Власенкова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.09.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
судді Вищого спеціалізованого суду
України з питань цивільних та
кримінальних справ Кафідової Олени
Василівни про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до судді Вищого
спеціалізованого суду України з питань
цивільних та кримінальних справ
Кафідової Олени Василівни (далі -
Відповідач, суддя ВСС України) про:
визнання завідомо недійсними та
незаконними не процесуальні дії та
рішення Відповідача при винесенні
ухвали від 16 березня 2011 року за
касаційної скаргою Позивача від 09
лютого 2011 року на ухвалу Жовтневого
районного суду м. Луганська від 21
жовтня 2010 року про відмову у відкритті
провадження у справі та на ухвалу
Судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Луганської області
від 20 січня 2011 року про залишення без
змін ухвали Жовтневого районного суду
м. Луганська від 21 жовтня 2010 року;
зобов'язання Відповідача відмінити
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Луганська від 21 жовтня 2010 року та
ухвалу Судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Луганської
області від 20 січня 2011 року та винести
ухвалу про відкриття провадження у
справі за позовом Позивача від 04 жовтня
2010 року; стягнення з Відповідача
грошового відшкодування в розмірі 5 100,00
грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.09.2011 року у відкритті
провадження відмовлено. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
позовну заяву не належить розглядати у
порядку адміністративного
судочинства.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нову,
якою відкрити провадження у справі. При
цьому посилається на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач звертався до Жовтневого
районного суду м. Луганська з позовом
до Луганського слідчого ізолятора № 17
Управління МВС України в Луганській
області, Управління Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань, Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань, Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії пов'язані з
нарахуванням та виплатою пенсії.

Ухвалою від 21.10.2010 року, залишеною без
змін ухвалою від 20.01.2011 року, Жовтневим
районним судом м. Луганська відмовлено
у відкритті провадження у даній
цивільній справі.

Позивач звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з питань
цивільних та кримінальних справ із
касаційною скаргою на ухвали від 21.10.2010
року та від 20.01.2011 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з питань цивільних та
кримінальних справ від 16.03.2011 року у
відкритті касаційного провадження
відмовлено.

У вересні 2011 року Позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з з даним позовом.

Виходячи з вищевстановлених обставин
та системного аналізу приписів ст. ст. 2,
17, 50, 107, 109 КАС України, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для відкриття
провадження у справі, оскільки дії
судів і суддів під час розгляду ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є діями суб'єктів
владних повноважень, які виконують
управлінські функції, відповідні спори
не є публічно-правовими, а тому не
можуть вирішуватися у порядку
адміністративного судочинства.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише у разі, якщо заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Цивільне судочинство - це
процесуальний порядок здійснення
справедливого, неупередженого та
своєчасного розгляду і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Главою 31-А ЦПК України врегульовано:
право на звернення громадян із скаргою
до суду; предмет судового оскарження;
порядок звернення із скаргою і розгляд
загальними судами України скарг
громадян на рішення, дії або
бездіяльність державних органів,
юридичних чи службових осіб у сфері
управлінської діяльності як окремої
групи адміністративно-правових
відносин. Відповідно до частини
третьої статті 248-1 цієї глави до
суб'єктів, рішення, дії або
бездіяльність яких може бути оскаржено
до суду (суб'єкти оскарження), належать:
"органи державної виконавчої влади та
їх службові особи; органи місцевого
самоврядування та їх службові особи;
керівники установ, організацій,
підприємств і їх об'єднань незалежно
від форм власності; керівні органи і
керівники об'єднань громадян, а також
службові особи, які виконують
організаційно-розпорядчі,
адміністративно-господарські
обов'язки або виконують такі обов'язки
за спеціальними повноваженнями".

Колегією суддів враховується, що з
приводу подібних спірних
правовідносин свою позицію у рішенні
від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 висловив
Конституційний Суд України, який
зазначив, що процесуальні акти і дії
суддів, які стосуються вирішення
питань підвідомчості судам спорів,
порушення і відкриття справ,
підготовки їх до розгляду, судовий
розгляд справ у першій інстанції, в
касаційному і наглядовому порядку та
прийняття по них судових рішень
належать до сфери правосуддя і можуть
бути оскаржені лише в судовому порядку
відповідно до процесуального
законодавства України. Позасудовий
порядок оскарження актів і дій суддів,
які стосуються здійснення правосуддя,
неможливий.

Отже, діяльність суду, має свої
особливості, не належить до сфери
управлінської і не може бути предметом
оскарження в порядку, визначеному
главою 31-А ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, за
своїм змістом позовні вимоги ОСОБА_2 до
судді Вищого спеціалізованого суду
України з питань цивільних та
кримінальних справ Кафідової О.В. є
оскарженням процесуальних рішень, дій
та бездіяльності судді, що
здійснюються останньою у ході розгляду
цивільної справи.

З огляду на викладене, рішення, дії чи
бездіяльність судді ВСС України можуть
бути оскаржені за правилами того ж
самого судочинства, яке застосовується
при розгляді справи.

Крім того, Окружним адміністративним
судом м. Києва вірно зазначено, що
оскаржувані дії судді згаданого суду
не пов'язані із здійсненням владних
управлінських функцій, а тому даний
спір не є публічно-правовим і не
підпадає під визначення справи
адміністративної юрисдикції.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про необґрунтованість
вимог апелянта та вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Приписи ч. 1 ст. 200 КАС України
визначають, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 167, 195, 197, 199, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від
22.09.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
судді Вищого спеціалізованого суду
України з питань цивільних та
кримінальних справ Кафідової Олени
Василівни про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається в порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.