Справа № 826/3391/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/3391/14 Головуючий у
1-й інстанції: Клочкова Н.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

при секретарі
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Акціонерного сільськогосподарського
риболовецько-промислового товариства
закритого типу «Вільшанка» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Акціонерного сільськогосподарського
риболовецько-промислового товариства
закритого типу «Вільшанка» до
Державної інспекції з контролю за
цінами України про скасування рішення,
-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 квітня 2014 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позов задовольнити.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, 19.02.2014
відповідачем винесено розпорядження
№69-ЦД-1-Е про усунення порушень
законодавства про цінні папери, згідно
якого встановлено порушення позивачем
вимог законодавства про цінні папери, а
саме: п. 5 розділу XVII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про акціонерні товариства».

Даним розпорядження позивача
зобов'язано у термін до 26.05.2014 усунути
такі порушення та до 26.05.2014 письмово
повідомити відповідача про виконання
цього розпорядження.

Вважаючи порушенням своїх прав з
відповідача та з метою їх відновлення
АСРПТЗТ «Вільшанка» звернулось за
захистом до суду.

Відмовляючи у задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
діяв виключно в межах повноважень, з
дотриманням вимог чинного
законодавства України та у відповідача
були підстави для винесення
розпорядження №69-ЦД-1-Е.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України
«Про державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні» Національна комісія
з цінних паперів та фондового ринку має
право, зокрема, надсилати емітентам,
особам, які здійснюють професійну
діяльність на ринку цінних паперів,
фондовим біржам та саморегулівним
організаціям обов'язкові для виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери та
вимагати надання необхідних
документів відповідно до чинного
законодавства.

Згідно п. 8 частини одинадцятої ст. 11
цього Закону за невиконання або
несвоєчасне виконання рішень
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку або розпоряджень,
постанов або рішень уповноважених осіб
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку щодо усунення
порушень законодавства на ринку цінних
паперів накладається штраф у розмірі
від тисячі до п'яти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до частини четвертої ст. 3
Закон України «Про акціонерні
товариства» повне найменування
акціонерного товариства українською
мовою повинне містити назву його типу
(публічне чи приватне) і
організаційно-правової форми
(акціонерне товариство).

Частиною першою статті 5 цього Закону
передбачено, що акціонерні товариства
за типом поділяються на публічні
акціонерні товариства та приватні
акціонерні товариства.

Пунктом 5 розділу XVII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про акціонерні товариства»
встановлено, що статути та внутрішні
положення акціонерних товариств,
створених до набрання чинності цим
Законом, підлягають приведенню у
відповідність із нормами цього Закону
не пізніше ніж протягом двох років з
дня набрання чинності цим Законом.

Приведенням діяльності акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом, у відповідність
із цим Законом є здійснення таких дій: 1)
внесення змін до статуту товариства,
які в тому числі передбачають зміну
найменування акціонерного товариства
з відкритого або закритого
акціонерного товариства на публічне
акціонерне товариство чи з відкритого
або закритого акціонерного товариства
на приватне акціонерне товариство за
умови, що кількість акціонерів на дату
внесення таких змін не перевищує 100
осіб, а також виконання всіх інших
вимог цього Закону у статуті
товариства; 2) приведення внутрішніх
положень товариства у відповідність із
вимогами цього Закону.

Датою приведення діяльності
акціонерних товариств, створених до
набрання чинності цим Законом, у
відповідність із вимогами цього Закону
є дата державної реєстрації змін до
статуту, які в тому числі передбачають
зміну найменування акціонерного
товариства з відкритого акціонерного
товариства на публічне або приватне
акціонерне товариство або закритого
акціонерного товариства на публічне
або приватне акціонерне товариство.

Приведення діяльності у відповідність
із нормами цього Закону, статутів та
внутрішніх положень акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом, у тому числі
зміна найменування акціонерних
товариств з відкритого або закритого
на публічне або приватне, не є
перетворенням та не потребує
застосування процедури припинення.

Отже, пунктом 5 розділу XVII «Прикінцеві
та перехідні положення» вказаного
Закону передбачено момент приведення
діяльності акціонерних товариств,
створених до набрання чинності цим
Законом, у відповідність із вимогами
цього Закону - це дата державної
реєстрації змін до статуту, які в тому
числі, передбачають зміну найменування
акціонерного товариства з відкритого
акціонерного товариства на публічне
або приватне акціонерне товариство або
закритого акціонерного товариства на
публічне або приватне акціонерне
товариство.

Закон України «Про акціонерні
товариства» набув чинності 30.04.2009, отже
вимоги п. 5 розд. XVII «Прикінцеві та
перехідні положення» цього Закону мали
бути виконані позивачем до 30.04.2011.

З урахуванням викладеного, після
детального з'ясування обставин справи
та аналізу законодавчих норм, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що оскільки позивачем не
виконано розпорядження про усунення
порушень пункту 5 розділу XVII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про акціонерні
товариства» в строк встановлений цим
Законом, то розпорядження відповідача
№69-ЦД-1-Е від 19.02.2014 є правомірним та
скасуванню не підлягає.

Разом з тим, судова колегія не приймає
до уваги посилання апелянта в
апеляційній скарзі на проведення
загальних зборів акціонерів
Товариства, як на обставину усунення
допущений порушень пункту 5 розділу XVII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про акціонерні
товариства», адже прийняття проектів
рішень не може вважатись виконанням
вимог розпорядження відповідача
№69-ЦД-1-Е, тоді як таким виконанням є
дата державної реєстрації змін до
статуту, яка не відбулась взагалі.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного
сільськогосподарського
риболовецько-промислового товариства
закритого типу «Вільшанка» - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.