Справа № 812/2559/14
Суддя: О.В. Солоніченко
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2559/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді:
Солоніченко О.В.,

при секретарі: Гаркуші
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Сніжне Донецької області
до Голови ліквідаційної комісії
Державного відкритого акціонерного
товариства «Шахта «Чорноморка» про
зобов'язання задоволення
кредиторських вимог у сумі 4235,47 грн., за
рахунок майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов Управління Пенсійного
фонду України в м. Сніжне Донецької
області до Голови ліквідаційної
комісії Державного відкритого
акціонерного товариства «Шахта
«Чорноморка», у якому позивачем
заявлено такі вимоги:

- спонукати Голову ліквідаційної
комісії Шахти «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» включити до
ліквідаційного балансу та забезпечити
погашення боргу згідно наказу
господарського суду № 3/361 від 23.10.2001 про
звернення стягнення на майно Шахти
«Чорноморка» ДХК «Лисичанськвугілля»
в сумі 4235,47 грн.;

- визнати незаконним та скасувати
рішення засновників про припинення
ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля».

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що рішенням
господарського суду від 23.10.2001 по
справі № 3/361 задоволено позовні вимоги
УПФУ в м. Сніжне про звернення
стягнення на майно Шахти «Чорноморка»
ДХК «Лисичанськвугілля» в сумі 4235,47
грн., на виконання якого 20.11.2001 до ДВС м.
Торез направлено наказ господарського
суду № 3/361 від 23.10.2001. постановою № 3/361
від 13.01.2002 відкрито виконавче
провадження за цим виконавчим
документом.

Наказом Міністерства палива та
енергетики № 711 від 29.12.2001 відповідно до
Законів України «Про підприємства в
Україні», «Про господарські
товариства», Гірничого закону прийнято
рішення про ліквідацію ДВАТ «Шахта
«Чорноморка» ДХК «Лисичанськвугілля»,
головою ліквідаційної комісії
призначено Кабанова Є.Л.

Листом голови ліквідаційної комісії,
що надійшов до УПФУ в м. Сніжне 17.06.2002,
повернуто наказ господарського суду №
3/361 від 23.10.2001 у зв'язку з тим, що
виконати цей наказ неможливо, оскільки
згідно проекту ліквідації шахти всі
основні фонди та матеріальні цінності
передані для ліквідації в Кіровську
дирекцію по ліквідації шахт, а
обладнання, яке залишилося в шахті,
затоплено та не підлягає виданню з
шахти. Також, листом № 16 від 16.12.2004
повідомлено УПФУ в м. Сніжне, що
заборгованість згідно наказу
господарського суду не може бути
погашена через відсутність грошових
коштів на розрахункових рахунках
підприємства.

З посиланням на ст.ст.59-61 ГК України та
ст.ст.110-112 ЦК України позивач вважає, що
головою ліквідаційної комісії не
здійснено заходи щодо повного
проведення ліквідаційних процедур у
справі про самоліквідацію боржника та
погашення у зв'язку з цим кредиторських
вимог УПФУ в м. Сніжне на суму 4235,47 грн.

На підставі вищевикладеного позивач
просив позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

На виконання вимог ухвали суду від
17.04.2014 про залишення позовної заяви без
руху позивачем подано заяву про
уточнення позовної заяви, у якій
заявлено вимогу про зобов'язання
Голови ліквідаційної комісії ДВАТ
«Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» задоволені
кредиторські вимоги в сумі 4235,47 грн.
погасити за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи та надати відомості щодо
внесення вказаного боргу до Реєстру
кредиторів (а.с.24-25).

У судове засідання позивач явку свого
повноважного представника не
забезпечив, надіслав до суду
клопотання про розгляд
адміністративного справи за
відсутності представника управління.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Так, до суду повернулося поштове
відправлення із повісткою із
зазначенням причини повернення - «за
зазначеною адресою не існує», що з
огляду на положення ч.11 ст.35 КАС
України, свідчить про вручення такої
повістки належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд
встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Луганської області від 23.10.2001 у справі
№ 3/361 звернено стягнення
заборгованості в сумі 4235,47 грн. на майно
ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» на користь
Сніжнянського міського управління
Пенсійного фонду України (а.с.5).

20.11.2001 Сніжнянським міським
управлінням Пенсійного фонду України
направлено до ДВС м. Лисичанська наказ
господарського суду Луганської
області № 3/361 від 23.10.2001 про звернення
стягнення на майно ДВАТ «Шахта
«Чорноморка» ДХК «Лисичанськвугілля»
на суму 4235,47 грн., що підтверджено
супровідним листом (а.с.6).

Постановою державного виконавця
Лисичанського ВДВС Лисичанського МУЮ
від 13.01.2002 відкрито виконавче
провадження з виконання наказу
господарського суду Луганської
області № 3/361 про стягнення з ДВАТ
«Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» на користь
Сніжнянського ПФУ 4235,47 грн. (а.с.11).

Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 29.12.2001 № 711
прийнято рішення про ліквідацію ДВАТ
«Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля», створено комісію
з ліквідації (а.с.7-8).

З листів ВДВС Лисичанського МУЮ б/н від
04.07.2002 та № 10694 від 16.10.2003 вбачається, що
у зв'язку з ліквідацією ДВАТ «Шахта
«Чорноморка» ДХК «Лисичанськвугілля»
всі виконавчі документи 18.02.2002
направлено Голові ліквідаційної
комісії товариства (а.с.10, 12).

Листом Голови ліквідаційної комісії
ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» № 293 від 11.06.2002
направлено Сніжнянському міському
відділу Пенсійного фонду наказ
господарського суду Луганської
області № 3/361 від 23.10.2001 про звернення
стягнення на 4235,47 грн. на майно боржника
через неможливість виконання цього
наказу у зв'язку з ліквідацією ДВАТ
«Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» та включенням її
до Кіровської дирекції по ліквідації
шахт. Також повідомлено, що згідно
проекту ліквідації ДВАТ «Шахта
«Чорноморка» ДХК «Лисичанськвугілля»
всі основні фонди та інші матеріальні
цінності передані для ліквідації до
Кіровської дирекції по ліквідації
шахт, а обладнання, яке залишилося у
шахті, затоплено та не підлягає виданню
з шахти (а.с.9).

Листом Голови ліквідаційної комісії
ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» № 16 від 06.12.2004
повідомлено УПФУ в м. Сніжне
повідомлено про ліквідацію ДВАТ «Шахта
«Чорноморка» ДХК «Лисичанськвугілля»
з 01.01.2002 та відсутність коштів на
розрахункових рахунках товариства, що
унеможливлює виконання наказу
господарського суду Луганської
області № 3/361 (а.с.14).

Із витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців вбачається, що 11.11.2011
за № 5001177 до Реєстру внесено запис
про державну реєстрацію припинення
ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» за рішенням
засновників (а.с.15-18).

Вирішуючи адміністративну справу по
суті заявлених позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (ст.2 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п.7 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України
передбачено, що позивачем у
адміністративній справі є особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.17 КАС України,
компетенція адміністративних судів
поширюється також на спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
законом.

Згідно з положеннями ст.50 КАС України
сторонами в адміністративному процесі
є позивач та відповідач. Громадяни
України, іноземці чи особи без
громадянства, їх об'єднання, юридичні
особи, які не є суб'єктами владних
повноважень, можуть бути відповідачами
лише за адміністративним позовом
суб'єкта владних повноважень: про
тимчасову заборону (зупинення) окремих
видів або всієї діяльності об'єднання
громадян; про примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян; про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства з України; про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); в інших випадках,
встановлених законом.

Отже, виходячи з приписів наведених
правових норм, суб'єкт владних
повноважень може звернутись з
адміністративним позовом до фізичної
особи чи юридичної особи виключно у
випадках, коли таке його повноваження
прямо встановлено законом.

Позивачем у порушення вимог ухвали
суду від 17.04.2014 про залишення позовної
заяви без руху не надано суду
нормативного обґрунтування наявності
в УПФУ в м. Сніжне повноважень щодо
звернення до адміністративного суду з
позовом до Голови ліквідаційної
комісії ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» про зобов'язання
вчинити певні дії.

Повноваження Пенсійного фонду України
та його територіальних органів
визначено у Положенні про Пенсійний
фонд України, затвердженому Указом
Президента України від 06.04.2011 № 384/2011,
Положенні про управління Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, Положенні про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, районах у містах, а також у
містах та районах, затвердженому
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованому
в Міністерстві юстиції України 21.05.2002
за № 442/6730.

Системним аналізом вищевказаних
Положень встановлено відсутність
повноважень позивача на звернення до
адміністративного суду з позовами до
фізичних чи юридичних осіб щодо
дотримання ними вимог діючого
законодавства, що регулює питання
ліквідації юридичної особи, а також
зобов'язання їх вчинити певні дії
відповідно до вимог Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України.

Відповідно, відсутність права
звернення до адміністративного суду з
такими позовними вимогами є підставою
для прийняття судового рішення про
відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.110 ЦК України
юридична особа ліквідується за
рішенням її учасників або органу
юридичної особи, уповноваженого на це
установчими документами, в тому числі у
зв'язку із закінченням строку, на який
було створено юридичну особу,
досягненням мети, для якої її створено,
а також в інших випадках, передбачених
установчими документами.

Згідно ч.9 ст.111 ЦК України виплата
грошових сум кредиторам юридичної
особи, що ліквідується, у тому числі за
податками, зборами, єдиним внеском на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та іншими
коштами, що належить сплатити до
державного або місцевого бюджету,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування, провадиться у
порядку черговості, встановленому
статтею 112 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.112 ЦК України у
разі ліквідації платоспроможної
юридичної особи вимоги її кредиторів
задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги
щодо відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, та вимоги кредиторів,
забезпечені заставою чи іншим
способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги
працівників, пов'язані з трудовими
відносинами, вимоги автора про плату за
використання результату його
інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги
щодо податків, зборів (обов'язкових
платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі
інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються
пропорційно сумі вимог, що належать
кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право до затвердження ліквідаційного
балансу юридичної особи звернутися до
суду із позовом до ліквідаційної
комісії. За рішенням суду вимоги
кредитора можуть бути задоволені за
рахунок майна, що залишилося після
ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після
спливу строку, встановленого
ліквідаційною комісією для їх
пред'явлення, задовольняються з майна
юридичної особи, яку ліквідовують, що
залишилося після задоволення вимог
кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані
ліквідаційною комісією, якщо кредитор
у місячний строк після одержання
повідомлення про повну або часткову
відмову у визнанні його вимог не
звертався до суду з позовом, вимоги, у
задоволенні яких за рішенням суду
кредиторові відмовлено, а також вимоги,
які не задоволені через відсутність
майна юридичної особи, що ліквідується,
вважаються погашеними.

УПФУ в м. Сніжне суду не надано доказів
на спростування відомостей, викладених
в листах Голови ліквідаційної комісії
ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» № 293 від 11.06.2002 та
№ 16 від 06.12.2004, щодо відсутності майна
та грошових коштів товариства за
рахунок яких можливо виконати наказ
господарського суду Луганської
області № 3/361.

Відповідно, з огляду на положення ч.5
ст.112 ЦК України, вимоги УПФУ в м. Сніжне
про звернення стягнення
заборгованості у розмірі 4235,47 грн. на
майно ДВАТ «Шахта «Чорноморка» ДХК
«Лисичанськвугілля» за рішенням
господарського суду Луганської
області від 23.10.2001 у справі № 3/361
вважаються погашеними, а, відтак, у суду
відсутні будь-які підстави для
зобов'язання відповідача - Голови
ліквідаційної комісії ДВАТ «Шахта
«Чорноморка» ДХК «Лисичанськвугілля»,
задоволені кредиторські вимоги в сумі
4235,47 грн. погасити за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи та надати відомості щодо
внесення вказаного боргу до Реєстру
кредиторів.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що адміністративний суд не
повноважний підміняти відповідача у
виконанні покладених на нього
обов'язків, а також не може змінити
установлену законодавством процедуру
задоволення вимог кредиторів під час
ліквідації юридичної особи.

Отже, суд не повноважний спонукати
відповідача до вчинення будь-яких дій з
порушенням порядку, встановленого
діючим законодавством.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими та у їх
задоволенні слід відмовити.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.94 КАС України, а
також те, що позивач відповідно до п.18
ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий
збір» від сплати судового збору
звільнений, судові витрати у цій справі
не підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в м. Сніжне Донецької області
до Голови ліквідаційної комісії
Державного відкритого акціонерного
товариства «Шахта «Чорноморка» про
зобов'язання задоволення
кредиторських вимог у сумі 4235,47 грн., за
рахунок майна боржника, - відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову в повному обсязі складено 26
червня 2014 року.

Суддя
О.В. Солоніченко