Справа № 808/4612/13-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/11895/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 31
травня 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області про визнання протиправним та
скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області про визнання
протиправним та скасування наказ про
зміну підстав звільнення №188 від 11
квітня 2013 року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 травня 2013
року позов задоволено. Наказ Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області «
188 від 11 квітня 2013 року в частині
часткової зміни пункту наказу від 28
березня 2013 року №166 в частині пункту
звільнення з ОВС майора міліції ОСОБА_2
- старшого інспектора відділу
кадрового забезпечення Запорізького
міського управління - скасовано.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 жовтня 2013 року апеляційну скаргу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області залишено без задоволення, а
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 травня 2013
року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувані судові рішення та
постановити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення з наступних
підстав.

Судами встановлено, що позивач
проходив службу на посаді старшого
інспектора відділу кадрового
забезпечення Запорізького міського
управління. Наказом Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області
від 28 березня 2013 року №166 його
звільнено з органів внутрішніх справ
за пунктом 65 «а» Положення про
проходження про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (за
віком). Даному наказу передував рапорт
позивача від 07 березня про звільнення з
органів внутрішніх справ у відставку, у
зв'язку з необхідним віком та наявною
вислугою років, з 31 березня 2013 року.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області №188 від 11 квітня
2013 року змінено наказ від 28 березня 2013
року №166 в частині підстав звільнення
ОСОБА_2, а саме: з пункту 65 «а» (за віком)
на пункт 64 «ж» (за власним бажанням»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився суд апеляційної інстанції
зробив висновок про незаконність
оскаржуваного наказу відповідача
оскільки виданий він без належних на це
підстав.

Так відповідно до пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України Особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за віком - при
досягненні віку, встановленого для них
пунктом 7 цього Положення. Крім того, за
віком можуть бути звільнені особи
середнього начальницького складу, які
мають вислугу 20 і більше років (у
пільговому обчисленні), і яким до
досягнення встановленого віку
перебування на службі залишилося 3 роки
і менше, а за їх бажанням при досягненні
цього віку - незалежно від наявності
вислуги років;

Пунктом 7 Положення передбачено,
що особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу, залежно від
присвоєних їм спеціальних звань,
перебувають на службі в органах
внутрішніх справ до такого віку особи
середнього і старшого начальницького
складу, за винятком полковників
міліції та полковників внутрішньої
служби - 45 років.

Як встановили суди, на час
звільнення позивач досяг віку 43 роки,
мав спеціальне звання майор міліції,
яке відноситься до старшого
начальницького складу, а отже не набув
граничного віку перебування на службі.

Натомість, підпунктом «ж» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за власним бажанням -
при наявності поважних причин, що
перешкоджають виконанню службових
обов'язків.

Відповідно до пункту 68 Положення, особи
які виявили бажання звільнитися зі
служби за особистим проханням,
попереджають прямого начальника
органу внутрішніх справ про прийняте
ними рішення не пізніш як за три місяці
до дня звільнення, про що подають
рапорт за командою.

Отже, подача рапорту про звільнення є
добровільним волевиявленням
службовця, про яке відповідно до пункту
68 Положення він зобов'язаний
повідомити прямого начальника органу
внутрішніх справ не пізніше як за три
місяці до звільнення та скорочення
цього строку не передбачено.

Видаючи наказ про зміну підстав
звільнення відповідачем не враховано
особливість звільнення зі служби на
підставі підпункту «ж» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України, а
тому судами зроблено обґрунтований
висновок про скасування оскаржуваного
наказу.

Враховуючи те, що посилання
відповідача в касаційній скарзі на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної
справи, а ними повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішеннях, які
належним чином мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам
матеріального та процесуального
закону, касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 31
травня 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області про визнання протиправним та
скасування наказу- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

Ю.К. Черпак