Справа № 817/736/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" червня 2014 р.
Справа № 817/736/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"14" квітня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області про скасування постанов ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач) звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області (далі - відповідач) про
скасування постанов № 009353 від 06.02.2014, №
009354 від 06.02.2014 та № 009355 від 06.02.2014 про
застосування
адміністративно-господарських
штрафів.

Позовні вимоги обґрунтовав тим, що
17.12.2013 посадовими особами управління
Укртрансінспекції у Волинській
області проведено рейдову перевірку
автомобіля марки Фольксваген номерний
знак НОМЕР_1. За наслідками перевірки
складено Акт перевірки №031156 від 17.12.2013.
В ході перевірки встановлено, що
відсутні документи, передбачені ст. 39
Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме відстутня тахокарта
за 17.12.2013, та за період з 15.12.2013 по 16.12.2013;
ліцензійна картка;договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг; протокол
перевірки та адаптації тахографа до ТЗ;
договір обов'язкового особистого
страхування пасажирів від нещасних
випадків на транспорті. 06.02.2014
начальником Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області Кравчуком М.В. винесено дві
постанови №009354, якою до позивача
застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 340,00 грн. та постанову № 009353,
якою до ОСОБА_3 застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700,00 грн.

12.12.2013 була проведена аналогічна
рейдова перевірка, яка відбулась в тому
самому транспортному засобі марки
Фольксваген номерний знак НОМЕР_1 . За
наслідками проведення перевірки,
складено акт № 031132 від 12.12.2013. В
подальшому на його підставі
начальником Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області була винесена постанова про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
у розмірі 1700,00 грн.

Позивач вважав, що постанови № 009353 від
06.02.2014, № 009354 від 06.02.2014 та № 009355 від
06.02.2014 про застосування
адміністративно-господарських штрафів
винесені всупереч чинного
законодавства та підлягають
скасуванню. При цьому зазначив, що
відповідачем невірно встановлено
особу перевізника, який надавав
послуги з перевезення пасажирів за
маршрутом Ковель-Київ. Вказує, що не
являється перевізником на
нерегулярному маршруті Ковель-Київ, не
має жодних трудових договорів з
водіями, які вказані в актах перевірок,
не укладав від свого імені жодних
договорів про надання послуг з
перевезення пасажирів за маршрутом
Ковель-Київ автобусом марки
Фольксваген д.н. НОМЕР_1 та не отримував
жодної оплати транспортних послуг.
Також зазначає, що є основним власником
автобуса марки Фольксваген номерний
знак НОМЕР_2, проте передав цей
транспортний засіб у користування
третім особам, згідно нотаріальної
довіреності. Посилається на те, що
застосування
адміністративно-господарських
штрафів до особи, яка не являється
перевізником є протизаконно і такі
постанови підлягають скасуванню.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено
повністю.

Визнано протиправними та скасовано
постанови Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області про застосування
адміністративно - господарських
штрафів №009353, №009354 та №009355 від 06.02.2014
року.

В апеляційній скарзі
Укртрансінспекція у Рівненській
області, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати постанову суду та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт зазначив, що 17.12.2013 року,
управлінням Укртрансінспекції у
Волинській області на підставі
завдання на перевірку № 003573 від 09.12.2013
проведено рейдову перевірку
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом на
привокзальній площі м.Ковель, під час
якої проведено перевірку автомобіля
марки Фолькваген номерний знак НОМЕР_1,
що належить позивачу. При проведенні
перевірки інспектором встановлено, що
позивач надавав послуги нерегулярних
пасажирських перевезень без
оформлення документів, передбачених в
ст. 39 Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме, відсутня тахокарта
за 17.12.2013 р., та за період з 15.12.2013 по
16.12.2013 р.; ліцензійна картка; договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг; протокол
перевірки та адаптації тахографа до ТЗ;
договір обов'язкового особистого
страхування пасажирів від нещасних
випадків на транспорті.

Інша рейдова перевірка, згідно
завдання на перевірку від 09.12.2013 № 003569,
проводилась у термін з 11 грудня по 14
грудня 2013 року в м.Ковелі,
вул.Ветеранів. За результатами
перевірки складено акт № 031132 від 12.12.2013,
яким також встановлено відсутність
ряду документів необхідних для
здійснення нерегулярних пасажирських
перевезень. Таким чином, проведені
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів у позивача відповідають
чинному законодавству України.
Відповідач також зазначає, що при
перевірці транспортного засобу
документом для контролюючого органу є
реєстраційний документ на
транспортний засіб, тому під час
перевірки ТЗ 17.12.2013 таке свідоцтво було
надано інспекторам. Апелянт вважає, що
встановлення судом першої інстанції
порушення управлінням
Укртрансінспекції у Рівненській
області норм чинного законодавства при
винесенні постанов про застосування
адміністративно-господарських штрафів
є хибними та такими, що не ґрунтуються
на нормах чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.12.2013 посадовими
особами управління Укртрансінспекції
у Волинській області о 12.50 год. у
м.Ковелі на привокзальній площі, на
підставі завдання на перевірку від
09.12.2013 № 003573 проведено рейдову
перевірку транспортного засобу
Фольксваген номерний знак НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3 Перевіркою
встановлено, що позивач надавав
послуги з нерегулярних пасажирських
перевезень без оформлення документів,
передбачених ст. 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме:
відсутня тахокарта за 17.12.2013, та за
період з 15.12.2013 по 16.12.2013; ліцензійна
картка; договір із замовником
транспортних послуг, документ, що
засвідчує оплату транспортних послуг;
протокол перевірки та адаптації
тахографа до ТЗ; договір обов'язкового
особистого страхування пасажирів від
нещасних випадків на транспорті. За
результатами перевірки складено акт
перевірки від 17.12.2013 № 031156.

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт начальником
управління Укртрансінспекції у
Рівненській області Кравчуком М.В.
06.02.2014 прийнято постанову №009354, якою до
ОСОБА_3 застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 340,00 грн. та постанову № 009353,
якою застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог
Закону України "Про автомобільний
транспорт".

12.12.2013 посадовими особами управління
Укртрансінспекції у Волинській
області о 13.00 год. на вулиці Ветеранів в
м.Ковель, на підставі завдання на
перевірку від 09.12.2013 № 003569 проведено
перевірку транспортного засобу марки
Фольксваген номерний знак НОМЕР_1, що
належить позивачу. Перевіркою
встановлено, що позивач надавав
послуги з нерегулярних пасажирських
перевезень без оформлення документів,
передбачених ст. 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме:
ліцензійна картка, договір з
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, договір
обов'язкового страхування пасажирів
від нещасних випадків на транспорті,
протокол перевірки та адаптації
тахографа до транспортного засобу. За
результатами перевірки складено акт
перевірки від 12.12.2013 № 031132.

За результатами розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт начальником
управління Кравчуком М.В. 06.02.2014
прийнято постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 009355, якою за порушення ст. 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
застосовано штраф у розмірі 1700 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновків, що в
матеріалах справи наявні копії двох
ліцензійних карток видані на ім'я
ОСОБА_5, а саме ліцензійна картка НОМЕР_3
до ліцензії НОМЕР_4 зі строком дії
12.06.2012-необмежений на транспортний
засіб марки Volkswagen LT 35 р.н. НОМЕР_1 та
ліцензійна картка НОМЕР_5 до ліцензії
НОМЕР_6 зі строком дії
04.03.2014-необмежений на той самий
транспортний засіб марки Volkswagen LT 35 р.н.
НОМЕР_1. Вказані докази, на думку суду
першої інстанції підтверджують той
факт, що транспортний засіб марки Volkswagen
LT 35 р.н. НОМЕР_1 використовується на
законних підставах у своїй
господарській діяльності іншим
перевізником, а саме ОСОБА_5.

Однак колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дав оцінку доказам,
які насправді в судовому засіданні не
оголошувалися та не досліджувалися, а
саме: про наявність діючої ліцензійної
картки на транспортний засіб номерний
знак НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_5.
Однак, ОСОБА_5 в 2012 році Головною
державною інспекцією на
автомобільному транспорті було
анульовано ліцензію на право
здійснення внутрішніх перевезень
пасажирів автобусами. Дане рішення
набрало законної сили в лютому 2013 року,
в зв'язку з тим, що ОСОБА_5 звертався до
Рівненського окружного
адміністративного суду та до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду. Всі судові
рішення підтвердили правомірність дій
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті. Незважаючи
на це все, суд першої інстанції
стверджує, що діюча ліцензійна картка
на транспортний засіб на ОСОБА_5 є
доказом того, що транспортний засіб
марки Volkswagen LT 35 р.н. з реєстраційним
номером НОМЕР_1 використовується на
законних підставах у своїй
господарській діяльності іншим
перевізником, а саме ОСОБА_5. Але ж
ліцензійна картка, видана на ім'я
ОСОБА_5 не була діючою на момент
вчинення порушення ОСОБА_3, адже в нього
було анульовано ліцензію.

Крім того, 10.12.2013р. та 25.12.2013 р. апелянтом
було складено акт про порушення
законодавства про автомобільний
транспорт ОСОБА_5 Згідно даних актів
ОСОБА_5 надавав послуги з перевезення
пасажирів транспортним засобом Vollkswagen
з реєстраційним номером НОМЕР_1. Ці акти
були розглянуті начальником
управління Укртрансінспекції у
Рівненській області.

Колегія суддів зазначає, що під час
розгляду актів ОСОБА_5 заперечував
використання вищевказаного
транспортного засобу у своїй
господарській діяльності, про що надав
письмові пояснення.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт", за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за: надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів вважає, що передумовою
застосування
адміністративно-господарського штрафу
є визначення перевізника, тобто особи
яка уклала договір про надання
транспортних послуг та уповноважила
від свого імені водія здійснювати
перевезення пасажирів, з наданням
останньому документи на транспортний
засіб, зокрема реєстраційних
документів та ліцензійної картки.

Як встановлено колегією суддів,
позивач надавав послуги з перевезення
пасажирів за маршрутом Ковель-Київ.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
перевірка транспортного засобу, який
належить фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3, була проведена з порушенням
вимог Закону № 2344 та Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті, а саме
порушена періодичність проведення
перевірок.

Така правова позиція суду першої
інстанції, на думку колегії суддів, є
неправильною й такою, що не відповідає
вимогам чинного законодавства,
виходячи з наступного.

Порядок проведення ТУ Головної
державної інспекції на автотранспорті
рейдових перевірок врегульовано
пунктами 12-19 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08
листопада 2006 року № 1567.

Відповідно до абзацу 3 частини першої
статті 60 Закону № 2344 за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Статтею 39 Закону № 2344 визначено, що
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних
пасажирських перевезень є: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
договір із органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування
чи їх дозвіл, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, квитково-касовий лист,
схема маршруту, розклад руху, таблиця
вартості проїзду (крім міських
перевезень), інші документи,
передбачені законодавством України.

Статтею 39 Закону № 2344 визначено, що не
частіше одного разу на квартал
здійснюються рейдові перевірки
дотримання автомобільними
перевізниками вимог законодавчих і
нормативно-правових актів щодо
забезпечення безпеки пасажирських
перевезень та безпеки дорожнього руху.

При проведенні позапланових і рейдових
перевірок, автомобільний перевізник,
що буде перевірятися, стосовно терміну
проведення перевірки не інформується.

Тобто, дана норма Закону № 2344 визначає
проведення рейдової перевірки
автомобільного перевізника, а не
транспортного засобу.

Отже, перевірки, які були проведені 12 та
17 грудня 2013 року , є рейдовими
перевірками.

Згідно з положеннями Порядку рейдова
перевірка додержання суб'єктом
господарювання здійснюється на
підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок
складається ТУ
Головавтотрансінспекції з урахуванням
стану аварійності, періоду, що пройшов
від попередньої перевірки,
забезпечення належного рівня
транспортного обслуговування в
окремих регіонах, інформації про
діяльність осіб, що незаконно надають
послуги з перевезень, та інших
обставин.

Щотижневий графік складається з
урахуванням проведення рейдових
перевірок не частіше ніж один раз на
квартал.

Рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться на окремо
визначених ділянках дороги, маршрутах,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
вантаження та розвантаження вантажних
автомобілів, контрольно-вагових
комплексах, під час виїзду з
підприємств та місць стоянки, у пунктах
пропуску через державний кордон за
погодженням з начальником органу
охорони державного кордону.

Головавтотрансінспекцію 12 грудня 2013
року було проведено не планову, не
позапланову, а рейдову перевірку
транспортного засобу, на підставі
завдання на перевірку від 9 грудня 2013
року № 003569, та в межах щотижневого
графіку. 17 грудня 2013 року також було
проведено рейдову перевірку, на
підставі іншого завдання на перевірку
та в межах іншого графіку проведення
перевірок.

Колегія суддів дійшла висновку про
наявність в діях позивача порушень
дотримання вимог законодавства про
автомобільний транспорт при
здійсненні перевезень пасажирів, а
отже судом першої інстанції
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
та необґрунтованого судового рішення,
внаслідок чого постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області задовольнити, постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "14" квітня
2014 р. скасувати та прийняти нову
постанову.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу: Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області вул. Кіквідзе,34,Рівне,33000

- ,