Справа № 809/2914/-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р.
Справа № 876/12833/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 р. по
справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

18.09.2013 року позивач - управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
звернулось до суду з позовною заявою до
відповідача - ОСОБА_1 про стягнення
безпідставно отриманих пенсійних
виплат в розмірі 10 244,80 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 12.01.2010 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі із заявою про
перерахунок пенсії від стажу і
зарплати та надав довідки про
заробітну плату від 28.05.2009 року за №06/1193
за період з 01.01.1997 року по 31.12.1999 року та
від 17.03.2009 року за №06/615 за період з
01.03.2000 року по 28.02.2006 року в російських
рублях, які переведені в гривні по
офіційно встановленому курсу на дату
перерахунку пенсії.

Позивач зазначає, що відповідно до ст.6
Угоди про гарантії прав громадян
держав-учасниць Співдружності
Незалежних Держав з питань пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, для
перерахунку пенсії розмір заробітку
(доходу) визначається з 01.12.1992 року,
виходячи з офіційно встановленого
курсу на момент призначення пенсії.

Позивач вважає, що внаслідок
розбіжностей при застосуванні курсу
російського рубля, ОСОБА_1 незаконно
виплачувалася пенсія в період з 01.01.2010
року по 31.03.2013 року в більшому розмірі,
чим завдано майнової шкоди в
загальному розмірі 10 244,80 гривень.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.09.2013 р. в задоволенні позову
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції керувався
правовими нормами ст. 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та ст. 103 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
зазначив, що за умови відсутності
встановленого факту допущення
зловживань з боку пенсіонера, помилка
пенсійного органу жодним чином не може
слугувати підставою для стягнення сум
надміру виплачених пенсій з
відповідача ОСОБА_1

Суд прийшов до висновку, що управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі, звертаючись до суду з вказаним
позовом не врахувало ту обставину, що у
відповідності до вимог пенсійного
законодавства України, підставою
звернення до суду з позовом про
стягнення сум надміру виплачених
пенсій з пенсіонера є встановлений
факт зловживання з боку цього
пенсіонера, а не встановлення певних
даних, які на думку пенсійного органу
не відповідають дійсності, тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач.
Вважає, що постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин справи, з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зокрема посилається на
те, що судом залишено поза увагою
посилання управління на Постанову
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року № 22-1 зареєстрованою
Міністерством юстиції України 27.12.2005
року за № 1566/11846, якою затверджено
Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Так, відповідно до пункту
38 Порядку, орган, що призначає пенсію,
має право вимагати від підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб,
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обгрунтованість та достовірність їх
видачі.

Тому, на думку апелянта, судом
безпідставно не враховано дане
посилання, оскільки пенсію відповідач
отримав в розмірі, який не відповідає
фактичним обставинам пенсійної справи
внаслідок помилкового взяття розміру
заробітку з офіційно встановленого
курсу на момент перерахунку пенсії
замість моменту призначення пенсії,
відтак стягнення надміру виплаченої
пенсії підлягає з відповідача по
справі, оскільки така пенсія отримана в
завищеному розмірі.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін, з
наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, 12.01.2010 року ОСОБА_1 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі із заявою про
перерахунок пенсії від стажу роботи і
заробітної плати (а.с.10) та надав
довідки про заробітну плату від 28.05.2009
року за №06/1193 за період з 01.01.1997 року по
31.12.1999 року та від 17.03.2009 року за №06/615 за
період з 01.03.2000 року по 28.02.2006 року в
російських рублях, які переведені в
гривні по офіційно встановленому курсу
на дату перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.6 Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав з
питань пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, обчислення пенсій
проводиться з заробітку (доходу) за
періоди роботи, які зараховуються до
трудового стажу. У разі, якщо в державах
- учасницях Угоди запроваджена
національна валюта, розмір заробітку
(доходу) визначається виходячи з
офіційно встановленого курсу на момент
призначення пенсії.

Так, колегією суддів встановлено, що в
результаті розбіжностей при
застосуванні курсу російського рубля і
виникла переплата пенсії за період з
01.01.2010 року по 31.03.2013 року в розмірі 10 244,80
гривень.

27.03.2013 року управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі звернулося
до ОСОБА_1 з листом, в якому просило його
прибути в управління (а.с.11). На усному
прийомі ОСОБА_1 повідомлено про дану
переплату і запропоновано щомісячно
стягувати з пенсії дану переплату в
розмірі 50% щомісячної пенсії, але була
отримана відмова.

З цих підстав позивач зазначає, що в
період з 01.01.2010 року по 31.03.2013 року
ОСОБА_1 безпідставно одержано пенсійні
виплати в сумі 10 244,80 гривень, які
підлягають поверненню.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 та 2 ст. 50
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Згідно ст. 103 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав.

В контексті наведених правових норм
колегія суддів поділяє висновок суду
першої інстанції, що обов'язковою
умовою стягнення надміру виплачених
пенсій є допущення зловживань з боку
пенсіонера та в жодному випадку
вказані суми не можуть бути стягнуті за
рішенням суду у випадку призначення їх
на підставі недостовірних даних,
формування, яких не залежить від
пенсіонера.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що жодних зловживань, які
б призвели до виплати пенсій в більшому
розмірі, з боку ОСОБА_1, допущено не
було, а отже й підстави для прийняття
рішення щодо стягнення сум надміру
виплаченої пенсії з пенсіонера, у
суб'єкта владних повноважень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, колегія суддів бере до уваги
пояснення представника позивача
надані у судовому засіданні 30.09.2013 р.,
згідно з якими, помилку, яка призвела до
нарахування пенсії ОСОБА_1 в більшому
розмірі, допущено відповідальним
працівником УПФУ в Галицькому районі,
якого в подальшому було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності. В той
же час, позивачем не надано суду
доказів, які б підтверджували
зловживання з боку пенсіонера та
призвели до переплати пенсії.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
за умови відсутності встановленого
факту допущення зловживань з боку
пенсіонера, помилка пенсійного органу
жодним чином не може слугувати
підставою для стягнення сум надміру
виплачених пенсій з відповідача ОСОБА_1

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі, звертаючись до суду з вказаним
позовом не врахувало ту обставину, що у
відповідності до вимог пенсійного
законодавства України, підставою
звернення до суду з позовом про
стягнення сум надміру виплачених
пенсій з пенсіонера є встановлений
факт зловживання з боку цього
пенсіонера, а не встановлення певних
даних, які на думку пенсійного органу
не відповідають дійсності. Тому, суд
правомірно відмовив у задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані
вимоги процесуального закону, оскільки
до спірних правовідносин вірно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке не
підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, ст.200, ст.205,
ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 р. по
справі № 809/2914/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик