Справа № 802/1885/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 червня 2014 р.
Справа № 802/1885/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Сала
П.І.,

за участю

секретаря судового засідання:
Колос М.С.,

представника позивача:
Рудніцької І.В.,

представника відповідача:
Герасевича Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Могилів-Подільського
міжрайонного прокурора

до: Могилів-Подільської міської ради

про: часткове визнання недійсним
рішення,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2014 року Могилів-Подільський
міжрайонний прокурор звернувся до суду
з адміністративним позовом, у якому
просить визнати недійсним підпункт 2.1
пункту 2 рішення Могилів-Подільської
міської ради від 20.12.2012 року № 670 "Про
часткові зміни, доповнення та
скасування рішень міської ради" в
частині включення до переліку
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення,
що виставляються на продаж (або права,
які виставляються для такого продажу)
на конкурентних засадах (аукціон) для
громадської забудови (ринкової
інфраструктури та інших будівель
громадської забудови) земельної
ділянки по вул. Стависька, 60-а, м.
Могилів-Подільський, площею 0,1000 га.

Позовні вимоги мотивує тим, що у
листопаді 2013 року Могилів-Подільською
міжрайонною прокуратурою в порядку
нагляду за додержанням і застосування
законів проведено перевірку
законності рішень Могилів-Подільської
міської ради, що стосуються земельного
законодавства. У ході перевірки
встановлено, що земельна ділянка по
вул. Стависька, 60-а, м.
Могилів-Подільський, площею 0,1000 га
відповідно до генерального плану м.
Могилів-Подільського відноситься до
категорії земель рекреаційного
призначення. Натомість оскаржуваним
рішенням відповідач змінив цільове
призначення вказаної земельної
ділянки на землі житлової та
громадської забудови, що суперечить
положенням ст. 52 Земельного кодексу
України та Закону України "Про
мораторій на зміну цільового
призначення окремих земельних ділянок
рекреаційного призначення в містах та
інших населених пунктах".

У судовому засіданні представник
позивача повністю підтримала позовні
вимоги та надала пояснення згідно з
обґрунтуваннями, наведеними у позовній
заяві. Просить суд задовольнити
заявлений адміністративний позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов
заперечив з підстав, викладених у
наданих суду письмових запереченнях
(а.с. 59-62), та у своїх поясненнях звертає
увагу суду на те, що прокурор помилково
відносить земельну ділянку по вул.
Стависька, 60-а, м. Могилів-Подільський,
площею 0,1000 га до категорії земель
рекреаційного призначення, хоча дана
земельна ділянка ніколи до таких
земель не належала. При цьому зазначає,
що відповідні висновки позивача
ґрунтуються виключно на аналізі
викопіювання з генерального плану
міста, в якому однак не йдеться про те,
що спірна земельна ділянка відносить
до рекреаційних земель. Водночас інші
численні документи підтверджують, що
дана земельна ділянка призначена для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі, ринкової
інфраструктури та будівель
громадської забудови. Крім того, згідно
з відповіддю управління
Держземагенства у
Могилів-Подільському районі від 18.06.2014
року за адресою вищевказаної земельної
ділянки немає земель рекреаційного
призначення. Це підтверджується і
схемою економіко-планувального
зонування території міста до Технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м. Могилів-Подільського,
яка затверджена рішенням
Могилів-Подільської міської ради від
28.03.2012 року № 456. Просить врахувати, що
оскаржуваним рішенням не змінювалося
цільове призначення спірної земельної
ділянки, а вирішено включити її у
перелік тих земельних ділянок, що
підлягають продажу на конкурсних
засадах. На даний час земельна ділянка
не продана і належить на праві
комунальної власності територіальній
громаді міста. Відтак,
Могилів-Подільська міська рада, як
розпорядник відповідної комунальної
власності, приймаючи оскаржуване
рішення діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб визначений
Конституцією і законами України, а тому
вимоги прокурора є безпідставними.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін та оцінивши інші
докази, які є у справі, суд приходить до
переконання, що у задоволенні
заявленого адміністративного позову
належить відмовити.

Як вбачається з матеріалів, 20.11.2013 року
Могилів-Подільською міжрайонною
прокуратурою в порядку нагляду за
додержанням і застосування законів
винесено постанову № 113 про проведення
перевірки законності при винесенні
рішень органами місцевого
самоврядування, що стосуються
земельного законодавства (а.с. 10).

Під час проведення вказаної перевірки
прокурором встановлено, що
Могилів-Подільською міською радою
20.12.2012 року прийнято рішення № 670 "Про
часткові зміни, доповнення та
скасування рішень міської ради" (а.с. 7).
Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2
цього рішення доповнено рішення 14
сесії міської ради 6 скликання від
20.12.2011 року № 378 "Про включення в перелік
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення,
що виставляються на продаж (або права,
які виставляються для такого продажу)
на конкурентних засадах (аукціон)" та
включено до переліку таких земельних
ділянок земельну ділянку по вул.
Стависька, 60-а, м. Могилів-Подільський,
площею 0,1000 га для громадської забудови
(ринкової інфраструктури та інших
будівель громадської забудови).

Разом із тим, на думку прокурора,
вищевказана земельна ділянка згідно з
генеральним планом міста відноситься
до категорії земель рекреаційного
призначення, а тому в силу приписів ст.
52 Земельного кодексу України та Закону
України "Про мораторій на зміну
цільового призначення окремих
земельних ділянок рекреаційного
призначення в містах та інших
населених пунктах" її цільове
призначення не може бути змінено.

Відтак, підпункт 2.1 пункту 2 рішення
Могилів-Подільської міської ради № 670
від 20.12.2012 року "Про часткові зміни,
доповнення та скасування рішень
міської ради" суперечить вимогам
чинного законодавства і має бути
визнаний недійсним.

Враховуючи наведене,
Могилів-Подільський міжрайонний
прокурор на підставі ст. 152 Земельного
кодексу України (далі - ЗК України), ст.
121 Конституції України, ст.ст. 36-1, 37
Закону України "Про прокуратуру"
звернувся з даним позовом до суду.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених
прокурором позовних вимог, суд
керується наступними мотивами.

Відповідно до п. 9 Розділу XV "Перехідні
положення" Конституції України,
прокуратура продовжує виконувати
відповідно до чинних законів функцію
нагляду за додержанням і застосуванням
законів та функцію попереднього
слідства - до введення в дію законів, що
регулюють діяльність державних
органів щодо контролю за додержанням
законів, та до сформування системи
досудового слідства і введення в дію
законів, що регулюють її
функціонування.

Статтею 19 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є відповідність актів, які
видаються всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами,
вимогам Конституції України та чинним
законам; додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

Судом встановлено, що
Могилів-Подільською міжрайонною
прокуратурою проведено перевірку в
порядку нагляду за додержанням і
застосування законів, за результатами
якої виявлено недотримання
Могилів-Подільською міською радою
положень ст. 52 ЗК України та Закону
України "Про мораторій на зміну
цільового призначення окремих
земельних ділянок рекреаційного
призначення в містах та інших
населених пунктах" при зміні цільового
призначення земельної ділянки, що
знаходиться по вул. Стависька, 60-а, м.
Могилів-Подільський. Відтак,
Могилів-Подільський міжрайонний
прокурор звернувся в інтересах держави
до адміністративного суду щодо
визнання недійсним підпункту 2.1 пункту
2 рішення Могилів-Подільської міської
ради від 20.12.2012 року № 670 "Про часткові
зміни, доповнення та скасування рішень
міської ради.

При цьому позивач посилається на те, що
згідно з витягу з генерального плану м.
Могилів-Подільського на земельній
ділянці, що знаходиться по вул.
Стависька, 60-а в м.
Могилів-Подільському, розташовані
зелені насадження загального
користування, а отже така територія
належить до категорії земель
рекреаційного призначення.

Водночас відповідач заперечує
твердження прокурора і зазначає, що
спірна земельна ділянка не відноситься
до рекреаційних земель, є землею
громадської та житлової забудови і, як
комунальна власність міської ради,
може бути відведена для подальшого
продажу на конкурентних засадах
(аукціоні).

Таким чином, для вирішення спірних
правовідносин необхідно встановити,
яке саме цільове призначення земельної
ділянки, що розташована по вул.
Стависька, 60-а в м.
Могилів-Подільському, площею 0,1000 га.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗК України до земель
України належать усі землі в межах її
території, в тому числі острови та
землі, зайняті водними об'єктами, які за
основним цільовим призначенням
поділяються на категорії.

Частиною 1 ст. 20 ЗК України передбачено,
що віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень. Зміна цільового
призначення земельних ділянок
здійснюється за проектами землеустрою
щодо їх відведення.

В силу положень ст. 50 ЗК України до
земель рекреаційного призначення
належать землі, які використовуються
для організації відпочинку населення,
туризму та проведення спортивних
заходів.

Відповідно до ст. 51 ЗК України до земель
рекреаційного призначення належать
земельні ділянки зелених зон і зелених
насаджень міст та інших населених
пунктів, навчально-туристських та
екологічних стежок, маркованих трас,
земельні ділянки, зайняті територіями
будинків відпочинку, пансіонатів,
об'єктів фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 52 ЗК України на землях
рекреаційного призначення
забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель.
Порядок використання земель
рекреаційного призначення
визначається законом.

Відповідно до п. 2.1 Правил утримання
зелених насаджень у населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 10.04.2006 року № 105 (далі -
Правила), зелені насадження загального
користування - це зелені насадження,
які розташовані на території
загальноміських і районних парків,
спеціалізованих парків, парків
культури та відпочинку; на територіях
зоопарків та ботанічних садів, міських
садів і садів житлових районів,
міжквартальних або при групі житлових
будинків; скверів, бульварів,
насадження на схилах, набережних,
лісопарків, лугопарків, гідропарків і
інших, які мають вільний доступ для
відпочинку.

У містах та інших населених пунктах
ведеться облік зелених насаджень та
складається їхній реєстр за видовими
складом та віком (п. 14.1 Правил).

Відповідно до пп. 14.1.4-14.1.6 п. 14.1 Правил
облік зелених насаджень проводиться на
основі матеріалів інвентаризації
зелених насаджень, матеріалів
лісовпорядкування в приміських лісах і
лісопарках. Інвентаризація зелених
насаджень проводиться відповідно до
Інструкції з технічної інвентаризації
зелених насаджень у містах та селищах
міського типу України, затвердженої
наказом Держбуду України від 24.12.2001
року № 226. За матеріалами
інвентаризації складається паспорт
об'єкта (благоустрою, території
підприємств, установ, організацій,
інших земельних ділянок, на яких
розташовані зелені насадження)
затвердженої форми.

Згідно з п. 14.2 Правил важливе значення
щодо обліку об'єктів зеленого
господарства має ведення реєстру
зелених насаджень, що являє собою
узагальнення даних про типи, видовий
склад, вік, якість та кількість зелених
насаджень на території населеного
пункту. Узагальнення даних проводиться
на електронному та паперовому носіях.

Як вбачається з витягу з генерального
плану м. Могилів-Подільського (а.с. 14, 72),
на земельній ділянці, що знаходиться по
вул. Стависька, 60-а, м.
Могилів-Подільський, дійсно
розташовані зелені насадження
загального користування.

Проте, на переконання суду, відносити
таку земельну ділянку до категорії
земель рекреаційного призначення лише
з тих мотивів, що на ній розташовані
зелені насадження достатніх правових
підстав немає, оскільки, по-перше, дана
земельна ділянка повинна
використовуватись виключно з метою
організації відпочинку населення,
туризму та проведення спортивних
заходів, по-друге, правовий режим
земель рекреаційного призначення не
може виникати автоматично внаслідок
утворення чи розміщення на них певних
об'єктів, він повинен бути встановлений
відповідним рішенням органу місцевого
самоврядування та відповідною
землевпорядною документацією.

Водночас у ході розгляду справи судом
встановлено, що спірна земельна
ділянка не використовується з метою,
визначеною у ст. 50 ЗК України, а
Могилів-Подільська міська рада не
приймала рішень про її віднесення до
категорії земель рекреаційного
призначення.

Крім того, згідно з довідкою управління
житлово-комунального господарства №
04-19/269 від 17.06.2014 року зелені насадження
на земельній ділянці по вул. Стависька,
60 в м. Могилів-Подільський не
паспортизовані (а.с. 74).

Відповідно, оскільки не проводилась
інвентаризація та паспортизація
зелених насаджень, що розташовані на
цій земельній ділянці, такі об'єкти
зеленого господарства не внесені до
реєстру зелених насаджень.

З огляду на викладене суд доходить
висновку, що наявність за даними
генерального плану зелених насаджень
загального користування на спірній
земельній ділянці сама по собі не
свідчить, що ця земельна ділянка
належить до земель рекреаційного
призначення.

При цьому суд бере до уваги, що згідно з
ч. 1 ст. 193 ЗК України державний
земельний кадастр - це єдина державна
геоінформаційна система відомостей
про землі, розташовані в межах кордонів
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками і
користувачами.

Призначенням державного земельного
кадастру є забезпечення необхідною
інформацією органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
заінтересованих підприємств, установ і
організацій, а також громадян з метою
регулювання земельних відносин,
раціонального використання та охорони
земель, визначення розміру плати за
землю і цінності земель у складі
природних ресурсів, контролю за
використанням і охороною земель,
економічного та екологічного
обґрунтування бізнес-планів та
проектів землеустрою (ст. 194 ЗК України).

Згідно з п. "ґ" ч. 1 ст. 15-1 ЗК України до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин
належить ведення та адміністрування
Державного земельного кадастру.

Як вбачається з довідки відділу
Деркомзему у м. Могилів-Подільському №
51/2 від 06.02.2013 року про склад земельних
угідь по формі 6-ЗЕМ, земельна ділянка,
що розташована по вул. Стависька, 60-а на
території Могилів-Подільської міської
ради віднесена до земель громадського
призначення та житлової забудови (а.с.
107-108).

Відповідно до витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку від 02.09.2013 року (а.с. 63) цільове
призначення вказаної земельної
ділянки - для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі,
категорія земель житлової та
громадської забудови.

Крім того, довідкою управління
Держземагенства у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області № 01-30/1612 від 18.06.2014
року підтверджено, що земельна ділянка,
яка знаходиться за адресою: м.
Могилів-Подільський, вул. Стависька,
60-а, не відноситься до земель
рекреаційного призначення та
вилучалась за рахунок земель житлової
та громадської забудови (землі
несільськогосподарського призначення)
(а.с. 74).

Таким чином, згідно з відомостями
Державного земельного кадастру спірна
земельна ділянка належить до категорії
земель житлової та громадської
забудови, а не земель рекреаційного
призначення, як помилково вважає
позивач.

Перевіряючи доводи прокурора суд також
зазначає, що відповідно до п. "в" ст. 183, п.
"г" ст. 184 ЗК України встановлення меж
земельних ділянок рекреаційного
призначення здійснюється у ході
землеустрою.

Статтею 81 ЗК України передбачено, що
землеустрій - це сукупність
соціально-економічних та екологічних
заходів, спрямованих на регулювання
земельних відносин та раціональної
організації території
адміністративно-територіальних
одиниць, суб'єктів господарювання, що
здійснюються під впливом
суспільно-виробничих відносин і
розвитку продуктивних сил.

Згідно із ст. 85 ЗК України землеустрій
здійснюється суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, за
рахунок коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим і місцевих бюджетів, а також
коштів громадян та юридичних осіб.
Землеустрій здійснюється відповідно
до закону.

Відповідно до п. "д" ст. 6 Закону України
"Про землеустрій" встановлення режиму
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення є одним із принципів
землеустрою.

В свою чергу статтею ст. 19 Закону
України "Про землеустрій" визначено, що
організація і здійснення землеустрою
відноситься до повноважень сільських,
селищних, міських рад у сфері
землеустрою на території сіл, селищ,
міст.

Судом встановлено, що рішенням 18 сесії 6
скликання Могилів-Подільської міської
ради № 456 від 28.03.2012 року "Про введення в
дію нової грошової оцінки земель міста
Могилева-Подільського" затверджено
Технічну документацію з нормативної
грошової оцінки земель міста
Могилів-Подільського (а.с. 80-81).

Вказану технічну документацію
досліджено у судовому засіданні за
участю представників сторін та
встановлено, що згідно із схемою
економіко-планувального зонування
території міста земельна ділянка по
вул. Стависька, 60-а в м.
Могилів-Подільському розташована в
зоні одноповерхової та котеджної
забудови (а.с. 82).

Крім того, з розділу технічної
документації "Планувальна, транспортна
та інженерно-інфраструктурна
характеристика міста" вбачається, що в
планувально-функціональному
відношенні місто поділяється на 4 зони:
промислово-складська, сельбищна,
зовнішнього транспорту та рекреаційна.
Водночас до рекреаційної зони
відноситься прибережна зона річки
Дністер в центральній частині міста та
територія табору школярів "Артек" (а.с.
83-96).

Відтак, спірна земельна ділянка
технічною документацією з нормативної
грошової оцінки земель міста не
віднесена до рекреаційної зони.

Також з матеріалів справи вбачається,
що пунктом 1.1 рішення
Могилів-Подільською міською радою № 804
від 04.07.2013 року "Про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, погодження звітів з
експертної грошової оцінки та
затвердження стартової ціни земельних
ділянок" (а.с. 78-79) затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1000 га по вул. Стависька,
60-а для громадської забудови
(будівництва та обслуговування
будівель торгівлі, ринкової
інфраструктури та інших будівель
громадської забудови).

Вказаний проект судом оглянуто у
судовому засіданні (оригінал
знаходиться в матеріалах
адміністративної справи № 802/2108/14-а).
При цьому встановлено, що згідно з
пояснювальною запискою Вінницької
регіональної філії ДП "Укрспецзем"
земельна ділянка, що проектується до
відведення розташована на землях
громадської та житлової забудови, в
північній частині міста
Могилів-Подільський (а.с. 99).

Умовами відведення такої земельної
ділянки № 18 від 06.02.2013 року (а.с. 101)
передбачено мету використання - для
громадської забудови (будівництва та
обслуговування будівель торгівлі,
ринкової інфраструктури та інших
будівель громадської забудови).

Крім того, до проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,1000 га по вул. Стависька, 60-а включено:

- висновок про погодження проекту
землеустрою начальника відділу
Держкомзему у м. Могилів-Подільський
Базалук О.В. № 01-5/149 від 06.02.2013 року,
відповідно до якого є можливим
відведення земельної ділянки за
рахунок земель
несільськогосподарського призначення
міської ради (землі громадської та
житлової забудови) для громадської
забудови (будівництва та
обслуговування будівель торгівлі,
ринкової інфраструктури та інших
будівель громадської забудови) за
умови дотримання технічних вимог, що
встановлені відповідними службами та
організаціями (а.с. 102);

- акт вибору земельної ділянки, що
пропонують реалізувати на конкурсних
засадах (аукціон) в м.
Могилів-Подільському по вул. Стависька,
60-а, відповідно до якого земельна
ділянка знаходиться на віддалі 25,0 м від
індивідуальної забудови, розташована в
зоні громадської забудови в
центральній частині міста (а.с. 103-104);

- вихідну земельно-кадастрову
інформацію відділу Держкомзему у м.
Могилів-Подільському № 14/2 від 06.02.2013
року (а.с. 105-106), відповідно до якої шифр
рядка форми № 6-зем - землі комерційного
призначення, цільове використання
землі та його код згідно з УКЦВЗ - 1.
Землі населених пунктів; 03.03.7 - для
будівництва та обслуговування
будівель закладів торгівлі,
експлікація земельних угідь: 42-землі
комерційного та іншого використання.

Враховуючи наведене суд доходить
висновку, що сукупність здобутих у ході
розгляду справи письмових доказів
підтверджує посилання відповідача на
те, що земельна ділянка по вул.
Стависька, 60-а в м. Могилів-Подільський,
площею 0,1000 га, не належить до категорії
земель рекреаційного призначення, а є
землею громадської та житлової
забудови, у зв'язку з чим правомірно
була внесена до переліку земельних
ділянок несільськогосподарського
призначення, що виставляються на
продаж на конкурентних засадах
(аукціоні).

Відтак, при прийнятті оскаржуваного
рішення Могилів-Подільською міською
радою не допущено порушень вимог
чинного земельного законодавства, а
доводи прокурора про фактичну зміну
цим рішенням цільового призначення
спірної земельної ділянки та порушення
встановленого законом мораторію не
знайшли об'єктивного підтвердження
належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
справах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС
України), а суд відповідно до ст. 86 КАС
України оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши надані сторонами докази, суд
приходить до переконання, що
адміністративний позов
Могилів-Подільського міжрайонного
прокурора є безпідставним та не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163,
167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена:
26.06.2014 року.

Суддя
Сало Павло Ігорович