Справа № 757/4200/14-а
Суддя: Горкава В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4200/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року cуддя Печерського
районного суду Горкава В.Ю.,
розглянувши в скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання протиправної бездіяльності,
призначення, нарахування та виплату
одноразової компенсації та щорічної
допомоги на оздоровлення особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

28.02.2014року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом до
відповідачів, просить визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації та Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу щорічну грошову
допомогу на оздоровлення у розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат та
одноразову компенсацію, як інваліду ІІ
групи з числа учасників ліквідації
Чорнобильської катастрофи у розмірі
45-ти мінімальних заробітних плат за
віком, згідно вимог ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 1996 по 2013 рік включно та в подальшому
нараховувати та виплачувати позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5-ти мінімальних заробітних
плат.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, є інвалідом ІІ
групи. Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» він має
право на отримання щорічної грошової
допомоги на оздоровлення у розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат та
одноразової компенсації у розмірі 45-ти
мінімальних заробітних плат за віком.
Однак, у 1996 -2013 роках відповідачі не
проводили йому нарахування і виплату
вказаних допомог у розмірах,
передбачених ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Ухвалою судді Печерського районного
суд у м. Києва від 04.03.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 було
залишено без розгляду в частині
позовних вимог за період з 1996 р. по
23.08.2013 р.

Представник відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації направив до
суду письмові заперечення проти
позову, згідно яких проти позову
заперечував та просив відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.
Зокрема, згідно письмових заперечень,
представник відповідача посилається
на те, що позивач як учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії перебуває на обліку в
Управлінні з 2000 року, отримав щорічну
допомогу на оздоровлення за 2013 рік у
розмірі 120грн., нарахованих за нормами
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
обчислених відповідно до постанови КМУ
від 26.07.2005 року №562 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно його заяви щодо нарахування
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у зв'язку з
встановленням ІІ групи інвалідності,
Управлінням 11.09.2013 проведено
нарахування одноразової компенсації
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
284,40 грн., який визначено постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №
836 «Про компенсаційні витрати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Крім того
зазначив, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Зокрема, ЗУ «Про Державний бюджет на 2013
рік» передбачає, що норми і положення, в
тому числі ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України. Отже, розмір
вищевказаної допомоги позивачеві
обчислений відповідно до діючого
законодавства.

Представник відповідача Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат направив
до суду письмові заперечення проти
позову, згідно яких проти позову
заперечував та просив відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.
Зокрема, згідно письмових заперечень,
представник відповідача посилається
на те, що позивачу щорічна разова
допомога на оздоровлення виплачена
Центром на підставі розпорядження
управління праці та соціального
захисту населення Печерської районної
державної адміністрації, строків
оформлення документів (тижневий термін
пп.4.3.Положення) Центром не було
порушено, нарахування зазначеної
допомоги проведено за 2013 рік шляхом
зарахування коштів 27.12.2013року на
картковий рахунок позивача в сумі 120,00
грн. Також зазначає, що виплата
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, які інваліду ІІ
групи позивачу ОСОБА_1 проведена
поштовим переказом за домашньою
адресою у розмірі 284,40грн.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 р. категорії І, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1; з 20.07.1998 р. -
інвалід ІІ групи, що підтверджується
довідкою до акта огляду МСЕК серія КИЕ-1
№034651. У зв'язку з цим позивач щорічно
отримує допомогу на оздоровлення, яка
нараховується за нормами ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням постанови КМУ від 26.07.2005
року №562 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з
встановленням ІІ групи інвалідності,
Управлінням 11.09.2013 проведено
нарахування одноразової компенсації
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
284,40 грн., яка визначена постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №
836 «Про компенсаційні витрати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

05.08.2013року позивач звернувся до
відповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації з письмовою
заявою провести перерахунок та
здійснити виплату щорічної допомоги на
оздоровлення та одноразової
компенсації відповідно до ст. 48 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», разом з
тим листами відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації від 19.08.2013року
та 13.09.2014року позивачу було відмовлено
у зв'язку з відсутністю на те
законодавчо - обґрунтованих підстав.
(а.с.6-10)

Згідно ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи виконавчої влади
здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України; органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 48 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"визначено, що одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
роз'яснення порядку застосування цього
Закону проводиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їхньої
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Статтею 63 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" установлено, що у 2013 році
норми і положення статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської
катастрофи"застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України на 2013 рік.

Згідно пункту 3 статті 116 Конституції
України Кабінет Міністрів України
забезпечує, зокрема, проведення
політики у сфері соціального захисту.
Згідно з бюджетними призначеннями
Кабінет Міністрів України встановлює
розмір окремих видів компенсацій і
допомог, зокрема у розмірах визначених
постановами Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та від 12 липня 2005 року № 562
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Також, рішенням Конституційного Суду
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012
встановлено, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України відповідно до Конституції та
законів України.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що нарахування
та виплата допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1 здійснені відповідно до вимог
чинного законодавства України.

Вимоги позивача щодо визнання дій
відповідачів незаконними, перерахунку
та виплати йому щорічної грошової
допомоги на оздоровлення у розмірі 5-и
мінімальних заробітних плат згідно
вимог ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в подальшому - не
підлягають задоволенню, оскільки на
час прийняття постанови у справі
відсутній публічно-правовий спір, а
відтак вказані вимоги заявлені
передчасно.

Керуючись ч. 1 ст. 46 Конституції України,
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», Постановою КМУ №562
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26.07.2005 року, Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, ст.ст. 2, 6, 17, 158, 159,
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Печерської районної
у м. Києві державної адміністрації,
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про визнання протиправної
бездіяльності, призначення,
нарахування та виплату одноразової
компенсації та щорічної допомоги на
оздоровлення особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Постанова судді, прийнята у
скороченому провадженні, може бути
оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на постанову судді
подається Київському апеляційному
адміністративному суду через
Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова судді, прийнята у
скороченому провадженні, набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги. У разі
подання апеляційної скарги постанова
судді, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом, ухвала суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя
В.Ю.Горкава