Справа № 825/1216/14
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2014 року Чернігів
Справа №
825/1216/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Романенко Л.Л.,

за участю представників сторін

від позивача
ОСОБА_1,

від відповідача
Литвиненко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до суду з адміністративним
позовом про визнання дій Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області щодо
нарахування фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3 боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внесу на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
9721,57 грн протиправними, визнання
протиправною та скасування вимоги
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
сплату боргу (недоїмки) від 18.02.2014 № Ф-689
в сумі 9721,57 грн.

Позивач свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що вона, як фізична
особа-підприємець, яка обрала спрощену
систему оподаткування є інвалідом та
отримує відповідно до закону пенсію,
звільняється від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову посилаючись
на письмові заперечення (а. с. 25-26), в
яких зазначено, що вимога сформована
правомірно, відповідно до п. 4 ст. 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

На думку відповідача, ОСОБА_3 подано
скаргу про скасування вищезазначеної
вимоги з пропущенням строку на таке
оскарження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви та заперечень на неї,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
згідно довідки МСЕК № 145710 від 20.10.2011 (а.
с. 8-9), є інвалідом третьої групи строком
до грудня 2015 року.

Відповідачем 18.02.2014 сформовано вимогу
№ Ф-689 про сплату суми недоїмки зі
сплати єдиного внеску, штрафів та пені
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 9721,57
грн (а. с. 7).

Згідно листів податкового органу №
2115/02 (а. с. 10), та від 13.03.2014 № 4436/12/25-26-17-05-15
(а. с. 11), податковим органом визнано, що
ОСОБА_3 звільняється від сплати єдиного
соціального внеску з листопада 2011 року,
відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування».

28.03.2014 за № 325/П/25-10-05-01-12 (а. с. 12-13) ГУ
Міндоходів у Чернігівській області за
результатом розгляду скарги на
вищезазначену вимогу прийняло рішення
про залишення скарги без задоволення,
оскільки позивачем було порушено
десятиденний термін на подачу даної
скарги.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Спірні правовідносини даного
адміністративного позову регулюються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 № 2464.

Згідно пункту 2 частини першої статті 1
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон) єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону
передбачено, що платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону, набрала
чинності 06.08.2011).

Тобто, зазначеною статтею визначені
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а саме: особа
обрала спрощену систему оподаткування
і є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Відповідно довідки МСЕК № 145710 від
20.10.2011 (а. с. 8-9) є інвалідом третьої групи
з 20.10.2011 до грудня 2015 року та отримує
відповідно до Закону пенсію.

Таким чином, суд вважає, що позивач
звільняється від сплати єдиного
соціального внеску відповідно до п. 4
ст. 4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування».

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
винесення оскаржуваної вимоги від
18.02.2014 № Ф-689.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, -
задовольнити.

Визнати дії Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області щодо нарахування фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внесу на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 9721,57 грн
протиправними.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
у м. Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
сплату боргу (недоїмки) від 18.02.2014 № Ф-689
в сумі 9721,57 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 судові витрати в сумі 78
(сімдесят вісім) грн 08 коп.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України
апеляційна скарга подається через
Чернігівський окружний
адміністративний суд, а її копія
надсилається апелянтом до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, а у
разі проголошення її вступної та
резолютивної частин, або прийняття її у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
або її подано з пропуском строку, у
поновленні якого було відмовлено, а у
разі вчасного подання апеляційної
скарги, з набранням законної сили
рішенням апеляційної інстанції, якщо
оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя
Д.В. Лобан