Справа № 805/7100/14
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 р.
Справа №805/7100/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Толстолуцька
М.М., при секретарі судового засідання
Перовій В.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом:

Спеціалізованої державної
податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м. Донецьку Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів

до

Державного підприємства "Донецька
вугільна енергетична компанія"

про

стягнення заборгованості з
розрахункових рахунків платника
податків у сумі 6 178 687, 00 гривень

за участю представників сторін:

від позивача - Худина О.В. - за
довіреністю,

Лисенков Д.М. - за
довіреністю,

від відповідача -- Отрощенко І.М. - за
довіреністю,

Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Державного підприємства "Донецька
вугільна енергетична компанія" про
стягнення заборгованості з
розрахункових рахунків платника
податків у сумі 6 178 687, 00 гривень.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав адміністративний
позов, просив задовольнити його у
повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав, та надав заяву про
встановлення способу та порядку
виконання судового рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Державного підприємства "Донецька
вугільна енергетична компанія" про
стягнення заборгованості з
розрахункових рахунків платника
податків у сумі 6 178 687, 00 гривень. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначив, що за відповідачем
обліковується сума податкового боргу з
податку на додану вартість у
зазначеному вище розмірі, яка виникла
внаслідок нездійснення своєчасної
сплати платником податків суми
самостійно узгоджених податкових
зобов'язань згідно поданої податкової
декларації. Посилаючись на вимоги
Податкового кодексу України, позивач
просив суд стягнути з банківських
рахунків відповідача суму
заборгованості у зазначеному вище
розмірі.

Представник відповідача надав суду
заяву про встановлення способу і
порядку виконання рішення суду. У
заяві вказав, що фінансовий стан
підприємства не стабільний,
підприємство фінансово залежне від
бюджетного фінансування, значне
перевищення кредиторської
заборгованості над дебіторською
заборгованістю свідчить про
залежність підприємства від
кредиторів, поряд з цим має місце
зростання собівартості товарної
вугільної продукції, зменшення
придатності основних засобів,
отримані доходи не покривають
проведених витрат, що в кінцевому
результаті призвело до збиткової
діяльності.У зв'язку з вище зазначеним
просив встановити такий спосіб та
порядок виконання постанови суду:
розстрочити суму заборгованості у
розмірі 6 178 687,00 гривень на 60
місяців.

Заслухав пояснення представника
позивача та відповідача, розглянувши
матеріали справи, вивчивши доводи
позову, дослідивши зібрані по справі
докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач -
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів є органом
виконавчої влади, що у даних
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на неї
Податковим кодексом України та
прийнятими відповідно до нього
нормативно-правовими актами.

Відповідач - Державне підприємство
«Донецька вугільна енергетична
компанія» є юридичною особою,
зареєстровано та обліковується в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України за
кодом 33161769, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
копіями: Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи (Бланк
Серія А00 №300816), Довідки з єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України № 101-4930, Довідки з
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України №
7-22-661.

Як платник податків відповідач
зареєстрований в СДПІ, що
підтверджується Довідкою про взяття на
облік платника податків від 04.08.2009 року
№ 93/10/29-014-2.

Пунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України визначено,
що Контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Таким чином, позивач є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
визначенням та сплатою платником
податків, повноваження якого на
звернення до суду із позовом про
стягнення податкового боргу прямо
визначені законодавством України.

Облік платників податків і зборів
(обов'язкових платежів) здійснюється
органами державної податкової служби
та іншими державними органами
відповідно до законодавства.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулює Податковий кодекс України.

Обов'язок платника податків щодо
здійснення своєчасної сплати суми
податкових зобов'язань встановлений
підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України.

Порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, порядок
оскарження дій органів стягнення
визначені главою 9 Податкового кодексу
України. Згідно змісту зазначеного
нормативно-правового акту, стягненню з
платника податків підлягає наявна в
платника сума податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем була подана до податкової
інспекції податкова декларація з
податку на додану вартість від 20.05.2014 №
за квітень 2014 року, у якій
відповідач задекларував суму податку
до сплати у розмірі 6 178 867, 00 гривень.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо податку на додану вартість такі
строки встановлені статтею 203
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 203.1 цієї статті,
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Пунктом 203.2 цієї статті передбачено, що
платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Як встановлено у судовому
засіданні та підтверджено зворотнім
боком облікової картки платника
податку, відповідач протягом
зазначених строків суми податкових
зобов'язань, визначені у поданій ним
податковій декларації, до бюджету не
сплатив.

Відповідно до пункту 95.2. статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Реалізуючи вимоги п. 59.1 ст.59 ПК України,
на юридичну адресу відповідача
надіслано першу податкову вимогу від
26.01.2002 № 1/11 та другу від 06.03.2002 № 2/80, яка
отримана відповідачем, про що свідчать
поштові повідомлення.

Також з метою захисту інтересів
бюджетних споживачів активи ДП
«ДВЕК», передані у податкову заставу,
про що свідчить Витяг про реєстрацію
в державному реєстрі обтяжень
рухомого майна.

08.03.2002 року та 30.09.2004 року прийнятті
рішення №5 та №2 про застосування
заходів погашення податкового
боргу платника податків за рахунок
стягнення його активів.

Але, усі застосовані позивачем
заходи, передбачені чинним
законодавством не призвели до
повного погашення податкового боргу.

Таким чином, виходячи із змісту
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої
статті 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Відповідно до частини першої статті 257
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі необхідності спосіб,
строки і порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні надав заяву про
встановлення способу і порядку
виконання постанови, з огляду на що суд
вважає за можливе вирішити питання про
розстрочення виконання при прийнятті
даної постанови.

Як встановлено у судовому засіданні,
відповідач просить розстрочити
виконання постанови суду з причин
важкого фінансового становища
підприємства, що ускладнює виконання
постанови суду.

Стаття 1 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлює, що
фінансова звітність - це бухгалтерська
звітність, що містить інформацію про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства за звітний період. У
пункту 2 статті 11 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" зазначено що,
фінансова звітність підприємства (крім
бюджетних установ, представництв
іноземних суб'єктів господарської
діяльності та суб'єктів малого
підприємництва, визнаних такими
відповідно до чинного законодавства)
включає: баланс, звіт про фінансові
результати, звіт про рух грошових
коштів, звіт про власний капітал та
примітки до звітів.

З матеріалів справи вбачається, що
Державне підприємство «ДВЕК»
знаходиться у тяжкому
фінансово-економічному стані, що
підтверджується документами
фінансової звітності: балансом (звіт на
фінансовий стан) на 31 березня 2014.

Також, у заяві відповідачем
зазначено, що ДП «ДВЕК» є планово
збитковим підприємством, витрати на
видобуток вугілля набагато
перевищують доходи від реалізації
продукції, у зв'язку з чим
підприємство одержує кошти
державної підтримки, які частково
покривають витрати на собівартість
товарної вугільної продукції.

Крім того спостерігається
значне перевищення кредиторської
заборгованості над дебіторською
заборгованістю, що свідчить про
залежність підприємства від
кредиторів.

Дебіторська заборгованість , тис.
грн.:

- на 31.03.2014 - 112837;

- на 31.03.2013 - 90542;

Таким чином, спостерігається
збільшення дебіторської
заборгованості на кінець 1 кварталу
2014 року у порівнянні з 2013 роком на 22295
тис. грн., або на 124,6 %.

Кредиторська заборгованість,
тис.грн.:

- на 31.03.2014 - 1727186;

- на 31.03.2013 - 1712774.

Таким чином, спостерігається
збільшення кредиторської
заборгованості на кінець 1 кварталу
2014 року у порівнянні з 2013 роком на 14412
тис. грн., або на 0,8 %.

За таких обставин, суд вважає, що доводи
відповідача про неможливість
виконання судового рішення за
обставин, що ускладнюють його
виконання, знайшли своє підтвердження
під час судового розгляду заяви та
підтверджуються наданими доказами.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що виконання даної постанови
суду можливо розстрочити на 60 місяців.

Згідно приписів частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

З огляду на зазначене, на підставі
положень Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» та
керуючись, підпунктом 20.1.28 статті 20,
статтею 95 Податкового кодексу України,
ст.ст. 8 - 11, 40, 94, 112, 136, 158 - 163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Спеціалізованої державної
податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м. Донецьку Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів до
Державного підприємства "Донецька
вугільна енергетична компанія" про
стягнення заборгованості з
розрахункових рахунків платника
податків у сумі 6 178 687, 00 гривень -
задовольнити.

Стягнути з рахунків Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія" (9, адреса: 83000, м. Донецьк, вул.
Артема, б. 63) у банках, обслуговуючих
платника податків, податкову
заборгованість з податку на додану
вартість у розмірі 6 178 687 (шість
мільйонів сто сімдесят вісім тисяч
шістсот вісімдесят сім) гривень 00
копійок на користь Державного бюджету
(р/р № 9002, Донецьке ГУК/м.
Донецьк/СДПІ/14010100).

Розстрочити виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 25 червня 2014
року по адміністративній справі №
805/7100/14 строком на 60 місяців, шляхом
сплати: з липня 2014 року по грудень 2014
року - 102 978,12 гривень щомісяця; з
січня 2015 року по грудень 2015 року - 102
978,12 гривень щомісяця; з січня 2016 року-
по грудень 2016 року - 102 978,12 гривень
щомісяця; з січня 2017 року по грудень 2017
року - 102 978,12 гривень щомісяця; з січня
2018 року по грудень 2018 року - 102 978,12
гривень щомісяця; з січня 2019 року по
травень 2019 року - 102 978,12 гривень
щомісяця, червень 2019 року - 102 977,92
гривні.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті
та проголошено її повний текст у
судовому засіданні 25 червня 2014 року в
присутності представника позивача та
представника відповідача.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Толстолуцька М.М.