Справа № 808/3008/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року (12 год. 45 хв.) Справа №
808/3008/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області, м. Запоріжжя

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Проектний
інститут «Запорізький Діпроелектро»,
м. Запоріжжя

про: стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - позивач або
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
ГУ Міндоходів у Запорізькій області)
звернулась із адміністративним
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Проектний інститут
«Запорізький Діпроелектро» (далі -
відповідач або ПАТ «Запорізький
Діпроелектро»), в якому позивач просить
суд стягнути з відповідача суму
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 1 789,49 грн.

В обґрунтування адміністративного
позову зазначає, що відповідач має
податковий борг перед бюджетом по
податку на додану вартість в сумі 1 789,49
грн., який виник в результаті несплати
відповідачем в повному обсязі
самостійно задекларованих грошових
зобов'язань згідно поданих до
контролюючого органу податкових
декларацій з податку на додану
вартість від 18.11.2013 № (термін
сплати 30.11.2013) та від 17.01.2014 №
(термін сплати 30.01.2014). Також, вказує, що
з метою погашення заборгованості
позивачем вживались всі необхідні
заходи щодо стягнення з відповідача
податкового боргу, проте на сьогодні
податкова заборгованість залишається
не сплаченою, тому ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області просить стягнути
її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.05.2014 було
відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено
справу до розгляду у судовому
засіданні на 28.05.2014.

Відповідно до ухвали Запорізького
окружного адміністративного суду від
28.05.2014 розгляд справи було відкладено
на 10.06.2014.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені судом
належним чином. Судові повістки
отримані уповноваженими особами
сторін, що підтверджується наявними в
матеріалах справи рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

10.06.2014 від позивача до суду надійшло
клопотання (вх. № 22296) про розгляд
справи без участі представника ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник ПАТ «Запорізький
Діпроелектро» 10.06.2014 подав до суду
клопотання (вх. № 22297), в якому просить
розглянути справу за його відсутності.
Проти задоволення позовних вимог не
заперечує.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі та
враховуючи положення ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного позову України (далі
- КАС України), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

За таких обставин, суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін, на
підставі наявних у справі доказів, в
порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає
позовні вимоги, такими що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 22.04.2014 №
18561958, Публічне акціонерне товариство
«Проектний інститут «Запорізький
Діпроелектро» ()
зареєстроване як юридична особа 11.11.1997,
номер запису щодо включення до Єдиного
державного реєстру відомостей про
юридичну особу - 1 009403, за
адресою: 69065, Запорізька область, м.
Запоріжжя, Ленінський район, майдан
Інженерний, буд. 1.

Як вбачається із п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI (зі змінами та доповненнями, далі
- Податковий кодекс України), платники
податків зобов'язані подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового
кодексу України, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Судом встановлено, що відповідачем
були подані до ДПІ у Ленінському районі
м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області декларації з
податку на додану вартість за такі
періоди, зокрема:

- звітна податкова декларація від 18.11.2013
за жовтень 2013 року, відповідно до якої
відповідачем самостійно визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість, що підлягає
нарахуванню та сплаті до бюджету в
розмірі 1 787,00 грн.;

- звітна податкова декларація від 17.01.2014
за грудень 2013 року, відповідно до якої
відповідачем самостійно визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість, що підлягає
нарахуванню та сплаті до бюджету в
розмірі 6,00 грн.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України передбачено обов'язок
платників податків сплачувати податки
та збори у строки та в розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

За приписами п. 203.2 ст. 203 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Як передбачено пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Так як, сума задекларованих грошових
зобов'язань не була сплачена
відповідачем у встановлені законом
строки в повному обсязі, то вона набула
статусу податкового боргу.

З урахуванням часткової сплати
відповідачем узгоджених грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість в розмірі 3,51 грн., ПАТ
«Запорізький Діпроелектро» має
податковий борг з податку на додану
вартість, згідно вищезазначених
податкових декларацій, в сумі 1 789,49 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкова
вимога - це письмова вимога органу
державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
вимога надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 25.01.2014 ДПІ у Ленінському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області сформовано податкову вимогу
форми «Ю» № 16-15 на загальну суму
податкового боргу платника податків за
узгодженими грошовими зобов'язаннями у
розмірі 1 783,49 грн., яка 30.01.2014 направлена
на адресу відповідача рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями реєстру поштових
відправлень та фіскального чеку.

На даний час податкова вимога форми «Ю»
від 25.01.2014 № 16-15 в порядку визначеному
ст. 60 Податкового кодексу України
позивачем не відкликана, оскільки з
моменту її винесення заборгованість,
яка обліковується за відповідачем
залишається не погашеною.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Наданими позивачем до матеріалів
справи доказами, в тому числі обліковою
карткою (зворотній бік) платника
податків з податку на додану вартість
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) та довідкою про заборгованість
станом на 10.06.2014, підтверджується
наявність у відповідача податкового
боргу з податку на додану вартість в
сумі 1 789,49 грн., яка на момент судового
розгляду справи залишається не
погашеною до бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у
разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Як зазначалося вище, відповідач проти
задоволення позовних вимог не
заперечив.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд приймає визнання
адміністративного позову, оскільки ці
дії відповідача не суперечать чинному
законодавству та не порушують
чиї-небудь права, свободи та інтереси, а
сума заборгованості ПАТ «Запорізький
Діпроелектро» доведена доказами,
наявними в матеріалах справи.

Під час розгляду справи, відповідачем
не надано суду доказів повного або
часткового погашення заборгованості з
податку на додану вартість в сумі 1 789,49
грн.

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши наявні в
матеріалах справи докази у їх
сукупності, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області є доведеними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст. ст. 11, 41, 71, 86, 94, 122, 159-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Публічного акціонерного
товариства «Проектний інститут
«Запорізький Діпроелектро» про
стягнення податкового боргу, -
задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків платника податків -
Публічного акціонерного товариства
«Проектний інститут «Запорізький
Діпроелектро» (69065, Запорізька область,
м. Запоріжжя, Ленінський район, майдан
Інженерний, буд. 1, ), у
банках, обслуговуючих такого платника
податків на користь Державного бюджету
(отримувач - УК у Ленінському районі м.
Запоріжжя, , р/р 0006,
код платежу 14010100, банк - ГУДКСУ в
Запорізькій області, МФО 813015) кошти в
сумі податкового боргу з податку на
додану вартість в розмірі 1 789,49 (одна
тисяча сімсот вісімдесят дев'ять
гривень 49 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко