Справа № 813/6315/13-а
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2014 року 17 год. 53 хв. м. Львів
№ 813/6315/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд, суддя Кедик М.В.,
секретар судового засідання Харів М.Ю.,
за участю представника позивача -
представника відповідача - не прибув
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування припису,-
ОСОБА_2 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (далі - Інспекція
ДАБК у Львівській області) просить
визнати протиправним та нечинним і
скасувати припис № 18/49-ф від 23.06.2010 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Інспекцією ДАБК у Львівській області в
особі заступника начальника інспекції
Бандури Романа Богдановича винесено
припис № 18/49-ф від 23.06.2010 року, яким
позивача зобов'язано припинити
виконання будівельних робіт та
привести об'єкт у відповідність до
погодженої проектної документації.
Вважає даний припис незаконним та
протиправним, оскільки його зміст не
відповідає фактичним обставинам
справи та законодавству, як чинному,
так і станом на день винесення припису.
Вказує, що не будував і не будує
зазначений в приписі житловий будинок
і жодними своїми діями не порушив
зазначені в оскаржуваному приписі
норми законодавства.
Стверджує, що не був присутній під час
винесення службовими особами
відповідача вище зазначеного припису,
з таким документом не був ознайомлений
та не підписував, а зазначений припис
підроблений і не відповідає вимогам
чинного законодавства, оскільки в
графі «Припис одержав» міститься не
його, а підроблений підпис, що
підтверджується висновком судової
почеркознавчої експертизи.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
Представник відповідача у судове
засідання не прибув, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду.
За таких обставин суд вважає, що справу
можливо розглядати за відсутності
представника відповідача на підставі
наявних в матеріалах справи доказів,
відповідно до ст.ст. 71, 128 КАС України.
Позиція відповідача викладена у
запереченні на позовну заяву, де
зазначено, що Інспекцією ДАБК у
Львівській області на підставі
звернення міського голови м. Миколаєва
проведено перевірку з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
архітектури та будівництва з приводу
будівництва житлового будинку з
відхиленням від проектної
документації по АДРЕСА_1. В результаті
проведеної перевірки встановлено, що
гр. ОСОБА_2 проводить будівництво
житлового будинку з відхиленням від
проектної документації, а саме
збільшено фундамент, який згідно
проектної документації становить
розміри 8,0*8,0 м, а фактичні розміри 8,0*9,5
м, чим порушено відстань до сусідньої
ділянки за адресою АДРЕСА_1 що є
порушенням ст. ст. 9 та 27 Закону України
«Про архітектурну діяльність». За
результатами перевірки складено акт
проведення перевірки, протокол і
припис про припинення виконання
будівельних робіт та приведення
об'єкта у відповідність до погодженої
проектної документації за адресою:
АДРЕСА_1; винесено постанову про
накладення штрафу за адміністративне
правопорушення на ОСОБА_2 у розмірі 255
(двісті п'ятдесят п'ять) гривень.
Інспекцією ДАБК у Львівській області
проведено перевірку на виконання вимог
припису, однак позивачем припис не було
виконано, будівельні роботи не
припинені, а житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 не приведений у
відповідність до погодженої проектної
документації. Враховуючи вищенаведене,
інспекція ДАБК у Львівській області,
при винесенні оскаржуваного припису,
діяла виключно в межах повноважень та у
спосіб передбачений чинним
законодавством України.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.
Інспекцією ДАБК у Львівській області
на підставі звернення міського голови
м. Миколаєва 12.06.2010 року проведено
перевірку з питань дотримання вимог
законодавства у сфері архітектури та
будівництва з приводу будівництва
житлового будинку з відхиленням від
проектної документації по АДРЕСА_1.
За результатами перевірки складено акт
проведення перевірки від 12.06.2010 року №
18/12. Відповідно до акта перевірки
встановлено, що гр. ОСОБА_2 здійснює
будівництво житлового будинку з
відхиленням від проектної
документації, а саме збільшено
фундамент, який згідно проектної
документації становить розміри 8,0*8,0м, а
фактичні розміри 8,0*9,5м, чим порушено
відстань до сусідньої ділянки за
адресою АДРЕСА_1, що є порушенням ст. 9 та
27 Закону України «Про архітектурну
За наслідками перевірки складено
протокол від 12.06.2010 року № 18/45 про
порушення ОСОБА_2 ч. 3 ст. 93 КУпАП та
винесено припис від 23.06.2010 року № 18/48-ф
про припинення виконання будівельних
робіт та приведення об'єкта у
відповідність до погодженої проектної
документації за адресою: АДРЕСА_1.
Постановою заступника начальника
Інспекції ДАБК у Львівській області
від 24.06.2010 року № 18/130-ф ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 93
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
(двісті п'ятдесят п'ять) гривень.
Інспекцією ДАБК у Львівській області
30.08.2010 року проведено перевірку на
виконання вимог припису, встановлено,
що позивачем припис не було виконано,
будівельні роботи не припинені, а
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не
приведений у відповідність до
погодженої проектної документації. За
результатами позапланової перевірки
складено акт проведення перевірки від
30.08.2010 року № 18/20.
Не погодившись із винесеним приписом
від 23.06.2010 року № 18/49-ф, позивач оскаржив
його до суду.
Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходив з
Відносини пов'язані зі здійсненням
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
архітектурно-будівельного контролю
врегульовані, зокрема нормами Закону
України «Про планування і забудову
територій», Положенням про державний
архітектурно-будівельний контроль,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 березня 1993 р. №
225, що діяли на момент виникнення
спірних правовідносин, Законом України
«Про архітектурну діяльність», в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин.
Відповідно п. 1 Положення про державний
архітектурно-будівельний контроль
(далі - Положення), державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність організаційно-технічних і
правових заходів, спрямованих на
забезпечення дотримання
законодавства, державних стандартів,
норм і правил, архітектурних вимог і
технічних умов, а також положень
затвердженої містобудівної
документації та проектів конкретних
об'єктів (далі - затверджені проектні
рішення), місцевих правил забудови
населених пунктів усіма суб'єктами
містобудівної діяльності незалежно
від форм власності під час забудови
територій і населених пунктів,
розміщення, будівництва,
реконструкції, капітального ремонту
об'єктів житлово-цивільного,
виробничого та іншого призначення,
реставрації архітектурних пам'яток,
створення інженерної та транспортної
інфраструктури, виробництва
будівельних матеріалів, виробів і
конструкцій.

Державний архітектурно-будівельний
контроль і нагляд з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
(Держархбудінспекція) та її
територіальні органи (п. 2 Положення).

Згідно з абз. 4 п. 3 Положення
Держархбудінспекція та її
територіальні органи (далі - інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю) виконують функції здійснення
вибіркової перевірки: відповідності
розміщення об'єктів, виконання
будівельних робіт, виробництва
будівельних матеріалів, виробів і
конструкцій законодавству, державним
стандартам, нормам і правилам,
архітектурним вимогам, технічним
умовам, затвердженим проектним
рішенням, а також місцевим правилам
забудови населених пунктів.

Пунктом 4 Положення передбачено, що
Інспекціям державного
архітектурно-будівельного контролю
надається право давати у межах своїх
повноважень замовникам, проектним і
будівельним організаціям,
підприємствам, що виготовляють
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушень
законодавства, державних стандартів,
норм і правил, архітектурних вимог,
технічних умов, затверджених проектних
рішень, місцевих правил забудови
населених пунктів, вносити замовникам
пропозиції про припинення
фінансування об'єктів до усунення
виявлених недоліків; складати
протоколи про правопорушення у сфері
містобудування та накладати штрафи
відповідно до чинного законодавства.

Державний контроль за
плануванням, забудовою та іншим
використанням територій відповідно до
ст. 31 Закону України «Про планування і
забудову територій» здійснюється
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з питань
містобудування та архітектури -
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України та її
територіальними органами, а також
іншими спеціально уповноваженими
органами виконавчої влади.

Відповідно до Положення «Про інспекцію
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області» інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області є
територіальним органом Державної
архітектурно-будівельної інспекції,
утворена відповідно до наказу
Держархбудінспекції від 26.10.2007 року №
69, входить до сфери її управління,
підзвітна і підконтрольна їй.

Відповідно до пп. 5 п. 5 Положення «Про
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області» Інспекція ДАБК у
Львівській області вправі видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення фактів порушень вимог
законодавства.

Згідно з п. 8 ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», припис - обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) щодо
усунення порушень вимог законодавства,

Згідно ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій»
здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
з законодавством.

Стаття 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» вказує, що
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів у порядку
визначеному ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову територій».

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
архітектурну діяльність» замовники
(забудовники) під час створення об'єкта
архітектури серед іншого зобов'язані
забезпечувати будівництво об'єктів
архітектури згідно з робочою
документацією; не порушувати під час
організації і виконання будівельних
робіт законні права та інтереси
користувачів прилеглих земельних
ділянок, власників розташованих на них
будинків і споруд, відшкодовувати
завдані їм збитки відповідно до закону.

Як встановлено судом, перевіркою
виявлено порушення позивачем
законодавства у сфері архітектури та
будівництва, а саме - будівництво
житлового будинку з відхиленням від
проектної документації в частині, що
стосується розмірів фундаменту
будинку - замість передбачених 8,0*8,0 м
фактично виявлено 8,0*9,5 м, чим порушено
відстань до сусідньої ділянки за
адресою АДРЕСА_1, що є порушенням ст. ст.
9 та 27 Закону України «Про архітектурну
діяльність», отже, у відповідача були
наявні законодавчо визначені підстави
для складання припису.

У ході судового розгляду, представник
позивача обґрунтовуючи позовні вимоги
про визнання незаконним припису від
23.06.2010 року, посилався на те, що
примірник даного припису не був
вручений ОСОБА_2, а підпис в графі
«припис одержав» на бланку припису №
18/48-ф від 23 червня 2010 року виконаний не
ОСОБА_2, а іншою особою, що
підтверджується висновком експерта
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
від 20.11.2013 року № 6/555.

Суд зазначає, що факт підроблення
підпису про отримання оскаржуваного
припису, який підтверджується наявним
в матеріалах справи висновком експерта
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
від 20.11.2013 року № 6/555 не може бути
безумовною та самостійною підставою
для скасування рішення контролюючого
органу, оскільки не спростовує
правопорушення у сфері архітектури та
будівництва, які виявлені під час
перевірки.

Невручення позивачу оскаржуваного
припису також не може свідчити про
протиправність такого припису та не
спростовує виявлених перевіркою
порушень позивачем норм законодавства
у сфері архітектури та будівництва.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач
не був позбавлений права подавати в
суді свої пояснення, доводи або
заперечення до актів перевірки та
припису, складених інспекцією за
результатами перевірки, однак,
обмежився лише посиланням на
протиправність припису з огляду на
підроблений підпис та невручення
оскаржуваного припису позивачу, не
спростовуючи порушення зазначене в
ньому.

Доказів, які б спростовували обставини,
викладені відповідачем в приписі від
23.06.2010 року щодо зазначеного порушення
позивачем суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За результатами судового розгляду
справи позивачем не доведено
підставності позовних вимог, натомість
відповідач належними та допустимими
доказами підтвердив, що у спірних
правовідносинах Інспекція ДАБК у
Львівській області мала усі
передбачені законодавством підстави
для проведення перевірки на об'єкті
будівництва та складення
процесуальних документів передбачених
законодавством.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Щодо судового збору, то такий на
підставі статті 94 КАС України
покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова суду першої інстанції
може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 09
червня 2014 року.

Суддя
Кедик М.В.