Справа № 1170/2а-1133/11
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/70178/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Кіровоградської митниці на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2012 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіровоградський
завод вагодозуючого обладнання» до
Кіровоградської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України в м. Києві, Головного
управління Державного казначнйства у
Кіровоградській області про визнання
протиправною бездіяльності та
стягнення коштів,

встановила:

У квітні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кіровоградський
завод вагодозуючого обладнання» (далі -
Товариство) звернулось до
Кіровоградської митниці (далі -
Митниця) з позовом про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача щодо неповернення
позивачу з бюджету надмірно сплачених
митних платежів у загальній сумі 59586,70
грн. згідно МД №901000008/82011/004197 від
23.05.2011року та стягнення з Державного
бюджету України на користь позивача
надмірно сплачені митні платежі згідно
МД №901000008/82011/004197 від 23.05.2011року у
загальній сумі 59586,70 грн., в т.ч. ввізне
мито в розмірі 11458,98 грн., податок на
додану вартість в розмірі 48127,72 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Митниці щодо неповернення Товариству з
бюджету надмірно сплачених митних
платежів у загальній сумі 59586,70 грн.
згідно МД №901000008/82011/004197 від 23.05.2011 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства надмірно
сплачені митні платежі згідно МД
№901000008/82011/004197 від 23.05.2011 року у
загальній сумі 59586,70 грн., в т.ч. ввізне
мито в розмірі 11458,98 грн., податок на
додану вартість в розмірі 48127,72 грн.

У касаційній скарзі Митниця,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій, та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення Товариства, у якому
останнє рішення суду першої та
апеляційної інстанції вважає такими,
що ухвалені із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
та просить залишити касаційну скаргу
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 31 серпня 2010 року
Товариством до Митниці була подана
вантажна митна декларація №
901000008/2010/005768, а також декларація митної
вартості та усі необхідні документи
для здійснення митного оформлення
товару. В декларації митної вартості
позивачем була визначена митна
вартість товару за першим методом
виходячи з ціни контракту визначення
митної вартості в розмірі 91492,15 грн.
(11601,70 доларів США).

Митницею складено картку відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №901000008/0/00315 від 02.09.2010
року та прийнято рішення №901000006/2010/000339/2
від 02.09.2010 року про визначення митної
вартості товарів, яким митну вартість
скориговано та визначено на рівні 40320
дол. США.

З метою уникнення затримання товару
під митним контролем, позивач 28.04.2011
року звернувся до Митниці з листом про
надання дозволу на випуск товару у
вільний обіг за декларацією під
гарантію зобов'язання підприємства
сплатити до державного бюджету суми
податків і зборів згідно з митною
вартістю визначеною митним органом .

На підставі МД №901000008/2011/004197 від 23.05.2011
року товари були випущені у вільний
обіг, а позивачем було сплачено митні
платежі виходячи з ціни товару
визначеної митним органом.

Також судами встановлено, та
підтверджено матеріалами справи, що
позивач з метою оскарження рішення
Митниці №901000006/2010/000339/2 від 02.09.2010 року
про визначення митної вартості товарів
та картки відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№901000008/0/00315 від 02.09.2010 року, звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з відповідним
позовом.

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 01
березня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2011 року, позов в частині
вимог про визнання протиправним та
скасування рішення Митниці
№901000006/2010/000339/2 від 02.09.2010 року про
визначення митної вартості товарів та
картки відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№901000008/0/00315 від 02.09.2010 року задоволено.

Зазначеними судовими рішеннями
встановлено протиправність дій
Митниці щодо визначення позивачеві
митної вартості товару не за ціною
зазначеною у вантажній митній
декларації № 901000008/2010/005768 від 31.08.2010
року.

Отже, даними судовими рішеннями
встановлено, що позивач здійснив
надмірну сплату ввізного мита в
розмірі 11458,98 грн., податку на додану
вартість в розмірі 48127,72 грн., а всього
на загальну суму 59586,70 грн., яка
підлягає стягненню з державного
бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач 29.02.2012 року звертався до
Митниці із відповідною заявою, але у
поверненні грошових коштів було
відмовлено з мотивів відсутності
судових рішень про повернення коштів

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції, а апеляційний суд
погодившись з ним, виходили з того, що
судовим рішенням, яке набрало законної
сили, встановлено факт протиправності
визначення митної вартості, що є
достатнім для повернення надмірно
сплачених коштів.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів
першої та апеляційної інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 43.1, 43.3 статті 43
Податкового кодексу України помилково
та/або надміру сплачені суми грошового
зобов'язання підлягають поверненню
платнику відповідно до цієї статті,
крім випадків наявності у такого
платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення
повернення сум грошового зобов'язання
є подання платником податків заяви про
таке повернення (крім повернення
надміру утриманих (сплачених) сум
податку з доходів фізичних осіб, які
розраховуються органом державної
податкової служби на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку) протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми.

Процедура повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, у тому числі у випадках,
зазначених у статті 264, частині
четвертій статті 284 Митного кодексу
України та в міжнародних договорах
України, визначається Порядком
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженим наказом
Державної митної служби від 20.07.2007 року
№ 618, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 25 вересня 2007 р. за N
1097/14364 (далі - Порядок № 618).

Відповідно до положень пункту 1
розділу ІІІ Порядку № 618 повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженого наказом ДМСУ від 20 липня
2007 р. № 618, для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Заява може бути подана не
пізніше 1095-го дня, наступного за днем
зарахування коштів до Державного
бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що
заява Товариства подана в строк та у
повній відповідності до вимог Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами.

Оскільки заява подана відповідно до
всіх вимог законодавства, то Митниця
неправомірно відмовила у поверненні
надмірно сплачених коштів.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанції при розгляді
справи порушено норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтею 220, 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Кіровоградської
митниці - відхилити, а постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець