Справа № 807/121/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

20 червня 2014 рокум. Ужгород№ 807/121/14

Суддя Закарпатського окружного
адміністративного суду Іванчулинець
Д.В., розглянувши матеріали позовної
заяви ОСОБА_1 до Районного відділу
Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про зняття арешту
та визнання непровомірними дій та
відшодування моральної шкоди, завданої
неправомірними діями, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до Районного відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області , яким просить:

1) визнати причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними;

2) визнати дії та рішення Районного
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції з приводу
накладення арешту на кошти та майно
ОСОБА_1 неправомірними;

3) зобов'язати Районний відділ
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції зняти арешт на все
майно та заборону відчуження
будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1;

4) стягнути з Районного відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції на користь ОСОБА_1 -
50 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 р.
позовну заяву повернуто позивачу на
підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України,
оскільки справа не підсудна цьому
адміністративному суду.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.05.2014 р.
скасовано ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від
15.01.2014 р. про повернення позовної заяви
по справі № 807/121/1400 та направлено
справу до суду першої інстанції для
вирішення питання відповідно до вимог
КАС України.

У відповідності до ч. 2 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя відкриває провадження в
адміністративній справі, якщо відсутні
підстави, в тому числі, для відмови у
відкритті провадження у справі.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено,
що справа адміністративної юрисдикції
- переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень .

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України)
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС
України компетенція адміністративних
судів поширюється, зокрема на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини першої статті 181
КАС України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

У розумінні статті 8 Закону України "Про
виконавче провадження" сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. При цьому суд враховує, що до
сторін, які можуть оскаржити рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби, належать
також їх представники за законом чи
договором.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Частиною 2 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-XIV встановлено, що боржник має
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду № 3 від 13.12.2010
року "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" суди при визначенні юрисдикції
повинні виходити з того, що до
юрисдикції адміністративних
судів належать спори щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 17 Закону
України „Про виконавче провадження",
крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
їх оскарження. Згідно ч. 4 ст. 82 цього
Закону, рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні.

Статтею 383 Цивільного процесуального
кодексу України від 18 березня 2004 р.
передбачено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією, чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, позивач
оскаржує дії з виконання районним
відділом ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
виконавчих листів виданих
Ужгородським міськрайонним судом,
тобто, судом, який видав виконавчий
лист, є Ужгородський міськрайонний суд.
Виходячи з наведеного та згідно вимог
ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче
провадження", а саме, дії щодо виконання
рішення державного виконавця може бути
оскаржено позивачем до суду, який видав
виконавчий лист тобто, до
Ужгородського міськрайонного суду.

З наведеного вбачається порушення
правил звернення до суду сторін при
оскарженні рішення державного
виконавця при виконанні судового
рішення, встановлених ч. 4 ст. 82 Закону
України "Про виконавче провадження",
тобто, адміністративну справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 109 КАС України суд
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо позовну заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Отже, у
відкритті провадження слід відмовити з
наведених вище підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 109 КАС України
повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не допускається

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ст. 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Районного відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
зняття арешту, визнання непровомірних
дій та відшкодування моральної шкоди,
завданої неправомірними діями.

Копію ухвали разом з позовною заявою
та усіма доданими до неї матеріалами,
невідкладно надіслати особі, яка
подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення, а якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. (копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції).

Суддя
Д.В. Іванчулинець