Справа № П/811/1186/14
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року
справа №П/811/1186/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея
Р.І.,

в присутності секретаря
судового засідання Осипової Н.В.,

за участі представників позивача
ОСОБА_1

та відповідача Марченко О.А.

і відповідача Чуб І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_4 до державного реєстратора
реєстраційної служби Кіровоградського
міського управління юстиції
Кіровоградської області Чуб Ірини
Василівни (далі - реєстратор),
реєстраційної служби Кіровоградського
міського управління юстиції
Кіровоградської області (далі -
реєстраційна служба) про визнання
протиправним та скасування рішення і
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з заявою до
реєстратора про скасування рішення від
18 березня 2014 року, яким відмовлено у
державній реєстрації права власності
на об'єкт нерухомості, котрий
розташований по АДРЕСА_1 (далі - об'єкт
нерухомості).

Водночас, просила суд зобов'язати
реєстратора зареєструвати таке право.

Ухвалою суду від 05 травня 2014 року
залучено до участі у справі, як іншого
відповідача, реєстраційну службу
(а.с.31-32).

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги заяви.

Стверджував, що реєстратор прийняв
безпідставне рішення, проігнорувавши
наявність усіх правовстановлюючих
документів на об'єкт нерухомості.

Реєстратор, яку підтримала представник
реєстраційної служби, заперечила
стосовно задоволення позову.

Пояснила, що позивач просила провести
державну реєстрацію права власності на
об'єкт нерухомості за типом, який не
передбачений законом.

Разом з тим, зазначила, що об'єкт
нерухомості містить у собі складові
частини, які відносяться до двох типів
(житловий будинок та нежитлове
приміщення (адміністративно-торговий
комплекс)) нерухомого майна.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, зробив висновок про
відмову у задоволені позову з таких
підстав.

Встановлені судом обставини, що
стали підставами звернення.

Так, 31 жовтня 2008 року позивач
одержала державний акт на право
власності на земельну ділянку, яка
розташована по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно правовстановлюючого
документа цільовим призначенням
земельної ділянки є будівництво та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка).

26 липня 2011 року позивач одержала
свідоцтво про право власності на
житловий будинок (житлова площа 1317,20
кв.м.), який збудований на цій земельній
ділянці (а.с.8).

Рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради №1031 від 11
жовтня 2011 року переведено частину
житлового будинку до категорії
нежитлових під розміщення
адміністративно-торгівельного
комплексу (а.с.11).

У рішенні органу місцевого
самоврядування не визначено частку
переведення.

09 січня 2013 року Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Кіровоградській області
зареєструвала декларацію про
готовність об'єкта нерухомості до
експлуатації (а.с.12-14).

Відповідно до змісту декларації
будівництво полягало у реконструкції
частини житлового будинку під
розміщення
адміністративно-торгівельного
комплексу.

Так, після реконструкції
утворилась двохкімнатна квартира у
житловому будинку площею 96,9 кв.м. та
адміністративно-торговий
комплекс - 1353,8 кв.м.

У березня 2013 року ОКП
«Кіровоградське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» виготовило
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок з
вбудованим нежитловим приміщенням
адміністративно-торгівельного
комплексу (а.с.15-19).

05 березня 2014 року позивач подала
до реєстраційної служби заяву про
державну реєстрацію прав на об'єкт
нерухомості (а.с.38).

У заяві зазначила, що об'єкт
нерухомості треба віднести до типу
об'єкта «інший» - житловий будинок з
вбудованим нежитловим приміщенням
адміністративно-торгівельного
комплексу.

18 березня того ж року реєстратор
прийняла рішення про відмову у
державній реєстрації прав (а.с.6).

Відповідно до змісту рішення
причинами його прийняття є: подані
документи не відповідають вимогам та
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;
законодавчо невизначений тип об'єкту,
який вказаний у заяві.

Водночас, реєстратор роз'яснила
про необхідність проведення
технічного поділу об'єкту нерухомості
на відповідні типи об'єктів.

Юридична оцінка встановлених
судом обставин справи.

Перш за все, статею 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (далі - Закон) передбачено
підстави відмови у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Однією з таких підстав є: подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом (пункт 4
частини 1).

Частиною 1 статті 5 Закону
визначено, що в державному реєстрі прав
реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

Цією нормою права не передбачено
змішаних типів об'єктів нерухомого
майна.

Отже, житловий будинок та
нежитлове приміщення
(адміністративно-торгівельний
комплекс) є різними типами об'єктів
нерухомого майна, стосовно яких
проводиться реєстрація прав.

Позивач у заяві про державну
реєстрацію прав зазначив законодавчо
невизначений тип об'єкта нерухомості
(житловий будинок з вбудованим
нежитловим приміщенням
адміністративно-торгівельного
комплексу).

Таким чином, технічний паспорт на
об'єкт нерухомості, який поданий
реєстратору, не відповідає вимогам
статті 5 Закону (технічний паспорт
виготовлений на законодавчо
невизначений тип об'єкту нерухомості).

А тому, суд зробив висновок, що
реєстратор прийняв правомірне рішення,
відмовивши у державній реєстрації
прав.

Втім треба зазначити і наступне.

Фактично позивач прагнув
зареєструвати заявлене право, яке не
підлягає державній реєстрації
відповідно до приписів частини 1 статті
5 Закону (право власності на неіснуючий
тип об'єкта нерухомого майна).

А це є ще однією підставою для
відмови у державній реєстрації прав
згідно положень пункту 1 частини 1
статті 24 Закону.

Водночас, треба зазначити, що у
оскарженому рішенні реєстратор
роз'яснив потребу проведення
технічного поділу об'єкту нерухомості
на відповідні типи об'єктів, які
визначені законодавством.

Отже, у задоволенні позову
належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Повний текст постанови
виготовлено 25 червня 2014 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Р.І.Брегей