Справа № 826/2588/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2588/14
1-й інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
Міщука М.С. суддів:
Бєлової Л.В., Гром Л.М. при
секретарі
Коток А.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Велдан» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Велдан» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Велдан» (далі
Товариство або позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
ДПІ або відповідач), у якому просило
визнати нечинними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
, від 18.11.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Товариство посилається на
те, що допущення технічної помилки при
заповненні декларації не призвело до
зміни податкового зобов'язання
Товариства з податку на землю, а
уточнююча декларація подана до
закінчення граничного строку подання
декларації.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
проведено перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності
подання платіжних доручень до установ
банку на сплату земельного податку за
період з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року.

За результатами перевірки складено Акт
від № 323/15-06 від 31.10.2013 року (далі Акт
перевірки), яким встановлено
недотримання строків сплати по
земельному податку, чим порушено
пункти 287.3, 287.4 статті 287 Податкового
кодексу України.

На підставі Акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення № та №
від 18.11.2013 року, якими Товариству
визначено штрафні санкції у розмірі 3 814
грн.56 коп. та 44 894 грн. 40 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив того, що
відповідачем правомірно прийнято
спірні податкові повідомлення-рішення,
оскільки самостійно визначене
податкове зобов'язання не було
сплачене Товариством в терміни
визначені законодавством.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на січень 2013 року позивач був
платником податку на землю, у зв'язку з
чим самостійно подав до ДПІ податкову
декларацію з плати за землю, відповідно
до якої річна сума земельного податку
становила 237 462 грн. 72 коп., а отже
щомісячний платіж земельного податку
протягом 2013 року становив 19 788 грн. 56
коп., що є рівними частками за місяцями.

При цьому, за лютий місяць 2013 року
позивачем помилково було вказано суму
земельного податку у розмірі 197 880 грн. 56
коп.

Згідно з пунктом 50.1 статті 50
Податкового кодексу України
встановлено, що у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати
уточнюючий розрахунок і сплатити суму
недоплати та штраф у розмірі трьох
відсотків від такої суми до подання
такого уточнюючого розрахунку; б) або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи,
визначені у цьому пункті, не
застосовуються.

02 серпня 2013 року Товариством подана
уточнююча податкова декларація, якою
зазначену вище помилку виправлено,
шляхом зменшення суми за лютий 2013 року
на 178 092 грн. (197 880,56 - 178 092 = 19 788,56) , тобто
сума податку на землю за лютий
визначена позивачем у розмірі 19 788 грн.
56 коп.

Отже, Товариство не мало податкового
боргу, самостійно виявило технічну
помилку та в термін передбачений
законодавством подало уточнюючу
декларацію до податкового органу.

Колегія суддів зазначає, що допущення
технічної помилки при заповненні
декларації не призвело до зміни
податкового зобов'язання Товариства,
яке становить 237 462 грн. 72 коп.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було вчасно сплачено
податкові зобов'язання на землю, що
підтверджується платіжними дорученням
: № 8 від 28.02.2013 року в розмірі 19 778 грн. 56
коп. за січень 2013 року; №14 від 29.03.2013
року в розмірі 19 778 грн. 56 коп. за лютий
2013 року; № 19 від 29.04.2013 року в розмірі 19
778 грн. 56 коп. за березень 2013 року; №25 від
30.05.2013 року в розмірі 19 778 грн. 56 коп. за
квітень 2013 року; № 32 від 27.06.2013 року в
розмірі 19 778 грн. 56 коп. за травень 2013
року; № 37 від 30.07.2013 року в розмірі 19 778
грн. 56 коп. за червень 2013 року; № 40 від
30.08.2013 року в розмірі 19 778 грн. 56 коп. за
липень 2013 року; № 43 від 30.09.2013 року в
розмірі 19 778 грн. 56 коп. за серпень 2013
року.

Враховуючи, що позивачем було
своєчасно подано до податкового органу
уточнюючу декларацію, самостійно
усунуто виявлені помилки, що не
призвело до заниження податкового
зобов'язання, колегія суддів дійшла
висновку, що податкові
повідомлення-рішення № та №
від 18.11.2013 року є такими, що не
відповідають нормам чинного
законодавства України та підлягають
скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, зроблені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку із чим колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Велдан»
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 березня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
та № від 18.11.2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст судового рішення складено
23.06.2014

Головуючий суддя

Міщук М.С.

Судді:

Бєлова Л.В.

Гром Л.М.