Справа № 805/7043/14
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

16 червня 2014 року
Справа № 805/7043/14

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Лазарєв В.В.,
розглянувши позовну заяву Управління
пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки до ОСОБА_1 про стягнення
переплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2014 року Управління пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі міста Горлівки звернулося до
суду із адміністративним позовом до
ОСОБА_1 про визнання незаконними дій
державного виконавця щодо винесення
постанови від 18.09.2012 року про стягнення
переплати пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості що виникла внаслідок
переплати пенсії в сумі 5479,02 грн.

Так, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч.1
ст.2 КАС України).

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлено
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 КАС України
адміністративний позов - це звернення
до адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Згідно з ч. 2 ст.17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст.16 ЦК України та ч.2 ст.20 ГК
України визначено способи захисту прав
та інтересів. Разом з тим, при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб і
повинна додержуватися моральних засад
суспільства.

На підставі статей 22, 1166, 1167 ЦК України
майнова шкода підлягає відшкодуванню у
повному обсязі винною особою.

Відповідно положень ч.1 ст.1166 ЦК України
шкода, завдана неправомірними діями,
підлягає відшкодуванню у повному
об'ємі особою, яка її завдала шляхом
подання самостійної цивільно-правової
вимоги про відшкодування шкоди.

У спорах, що виникають із відносин
відшкодування шкоди, сторонами є як
юридичні, так і фізичні особи, а також з
урахуванням вимог статей 15 - 16, ч.2 ст. 118
ЦПК України при визначенні судової
юрисдикції суди мають виходити з того,
що такі справи підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства у разі,
якщо однією зі сторін є фізична особа.

Згідно з ч. 1 ст.50 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Указом Президента України від 06.04.2011 №
384/2011 «Про Положення про Пенсійний фонд
України» передбачено, що суб'єкти
владних повноважень звертаються до
господарських судів із заявами щодо
порушення справ про банкрутство у
випадках та порядку, передбачених
законами; порушують в установленому
законом порядку питання про
притягнення до відповідальності осіб,
винних у порушенні законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; звертаються в
установленому законом порядку до
відповідних правоохоронних органів у
разі виявлення фактів порушення
порядку нарахування, обчислення і
сплати страхових внесків.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів і
відшкодовують її.

Однак суд зазначає, що відповідно до ч. 2
ст. 21 КАС України, вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
18.06.2013 року по справі № 21-204а13.

Відповідно до частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, вищевказану категорію справ
виключили з постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів».

Таким чином, вказаний спір не можна
віднести до категорії
публічно-правових, який повинен
вирішуватися адміністративним судом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо, заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З урахуванням вищевикладеного суд
відмовляє у відкритті провадження в
справі та роз'яснює позивачу, що він має
право звернутися до місцевого
загального суду в порядку
цивільно-процесуального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року № 2453-VІ місцевими загальними
судами є районні, районні у містах,
міські та міськрайонні суди.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч. 1 ст. 109 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом Управління
пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки до ОСОБА_1 про стягнення
переплати пенсії.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
протягом п'яти днів з дня її отримання
апеляційної скарги до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Лазарєв В.В.