Справа № 806/1751/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Житомир справа № 806/1751/14

час прийняття: 12 год. 05 хв.
категорія 5.1.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі представника позивача
Самсонова Г.П. та Грабовецької Ф.І.,

за участі представника відповідача
Гусева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"ТЕТ-ОЙЛ" до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
про визнання недійсною постанову від
20.01.2014 р. №28,

встановив:

Приватне підприємство "ТЕТ-ОЙЛ"
звернулося до Житомирського окружного
адміністративного суду з вказаним
позовом, в якому просило визнати
недійсною постанову Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Житомирській
області №28 від 20.01.2014 року про
накладення стягнень, передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" в розмірі 158625,00 грн. В
обгрунтування позовних вимог зазначає,
що підприємством приписи Закону
України "Про захист прав споживачів" не
порушувалися. Вказує на те, що
підприємство реалізувало продукцію, а
саме бензин, який відповідає вимогам
сертифікату відповідності, а їх
реєстраційні номери містяться в
документах якими його передано на
реалізацію. Також вказує, що в ємкостях
з яких відбувався відбір зразків
знаходився бензин іншого виробника, а
отже він відповідає іншому сертифікату
відповідності ніж був взятий до уваги
відповідачем.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з підстав зазначених в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив в задоволенні позову відмовити
з підстав зазначених в письмових
запереченнях на адміністративний
позов.

Вислухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення справи по
суті, судом встановлено наступне.

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області 29
серпня 2013 року було проведено планову
перевірку дотримання законодавства
про захист прав споживачів АЗС
Приватного підприємства "ТЕТ ОЙЛ" по
вул.Прикордонників, 70-а в с.Попільня
Попільнянського району Житомирської
області, за результатами якої складено
акт №00547 від 29.08.2013 року (далі - акт
перевірки).

В ході перевірки також посадовими
особами відповідача було відібрано
зразки продукції для проведення їх
експертизи (випробувань) та
лабораторних досліджень у
випробувальному центрі "10
Хіммотологічний центр" про що було
складено акт №0052 від 29.08.2013 року.

Перевіркою встановлено, що Приватним
підприємством "ТЕТ ОЙЛ" проведено
реалізацію продукції, яка не
відповідає вимогам нормативних
документів щодо партії товару
наведеної в п.1 додатку №6 до акту
перевірки, а саме зразок бензину марки
АИ-95-К5-Євро клас В не відповідає
вимогам ДСТУ 4839:2007 "Бензини
автомобільні підвищеної якості.
Технічні умови" за показником "вміст
сірки мг/кг, не більше; вид 1" значення
показників згідно нормативних
документів на продукцію - 10, фактичний
показник -33.

Також, перевіркою встановлено, що
надана товарно-транспортна накладна
№В-ТТН-000575 від 27.08.2013 року про отримання
бензину А-95-К5-Євро вид ІІ клас D не
містить реєстраційного номера
сертифіката відповідності чим
порушено п.32 Правил роздрібної
торгівлі нафтопродуктами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.1997 року №1442.

Вказані порушення стали підставою для
винесення Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
постанови про накладення стягнень,
передбачених ст.23 Закону України «Про
захист прав споживачів» від 20.01.2014 року
№28 відносно приватного підприємства
"ТЕТ ОЙЛ" на суму 158625,00 грн.

Щодо реалізації Приватним
підприємством "ТЕТ ОЙЛ" бензину марки
АИ-95-К5-Євро клас В, який не відповідає
вимогам ДСТУ 4839:2007 "Бензини
автомобільні підвищеної якості.
Технічні умови" за показником "вміст
сірки мг/кг, не більше; вид 1" значення
показників згідно нормативних
документів на продукцію - 10, фактичний
показник -33, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.23 Закону України
"Про захист прав споживачів", у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за
виготовлення або реалізацію продукції,
що не відповідає вимогам нормативних
документів, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків вартості виготовленої або
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

Згідно з розділом 3, п. 5.6. розділу 5, п.п.
6.5.1 п. 6.5 розділу 6 Інструкції з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Державного
комітету з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
04 червня 2007 року № 271/121, паспорт якості -
документ, що містить дані для
ідентифікації та фактичні значення
показників якості нафти та/або
нафтопродуктів, отримані в результаті
лабораторних випробувань, і їх
відповідність вимогам нормативних
документів. Сертифікат відповідності -
документ, який підтверджує, що
продукція, системи якості, системи
управління якістю, системи управління
довкіллям, персонал відповідають
установленим вимогам конкретного
стандарту чи іншого нормативного
документа, визначеного законодавством.
Паспорт, що видається випробувальною
лабораторією на нафту або
нафтопродукт, який відпускається,
заповнюється в повному обсязі
показників, обумовлених нормативним
документом на нафтопродукт.

Як вбачається з наявного у матеріалах
справи копії протоколу випробувань №687
від 26 вересня 2013 року бензин АИ-95-К5
клас В не відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007
«Бензини автомобільні підвищеної
якості». Технічні умови" за показником
«Вміст сірки», а саме норма складає не
більше 10 мг/кг, а фактично бензин
містить 33 мг/кг.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що випробування зразку
бензину взятого 29 серпня 2013 року на АЗС
Приватного підприємства "ТЕТ ОЙЛ"
відбувалося на відповідність ДСТУ
4839:2007 для бензину АИ-95-К5-Євро виду 1 для
якого норма сірки відповідно до
паспорта (на звороті а.с.17) складає не
більше 10 мг/кг.

Однак, перевіряючими не враховано, що 27
серпня 2013 року позивачем було отримано
15185 літрів бензину А-95-Євро виду ІІ для
якого норма сірки відповідно до
паспорта якості ( на звороті а.с.18) та
ДСТУ 4839:2007 становить не більше 50 мг/кг.

Згідно додатка 6 до акту видно, що під
час перевірки, а саме 29.08.2013 року, в
резервуарі АЗС знаходилось 18267 літрів
бензину, а 27 серпня 2013 року позивачем
було отримано бензин А-95-Євро виду ІІ в
кількості 15185 літрів , то фактично на
випробування був взятий бензин А-95-Євро
виду ІІ для якого як вищезазначено
вміст сірки становить не більше 50 мг/кг.
Зазначений бензин на момент перевірки
реалізувався ПП "ТЕТ ОЙЛ" споживачам.

Отже, в ході судового розгляду справи
встановлено, що Приватним
підприємством "ТЕТ ОЙЛ" реалізувався
бензин А-95-Євро виду ІІ, який відповідав
вимогам ДСТУ 4839:2007.

Крім того, згідно протоколу
випробувань Випробувального центру «10
Хіммотологічний центр» від 26.09.2013 року
№687 досліджувався бензин
автомобільний А-92 Євро вид ІІ клас D, а
висновок стосується бензину АИ-95-К5
Євро клас В (а.с.14).

Суд також звертає увагу, що
Випробувальний центр « 10
Хіммотологічний центр» при
дослідженні бензину АИ-95-К5 Євро клас В,
тобто бензину виду І за показником
"вміст сірки", застосував невірний
метод контролювання якості
нафтопродуктів за показником "Вміст
сірки". Зокрема, Випробувальний центр
«10 Хіммотологічний центр» як
вбачається з протоколу випробувань,
застосував метод, передбачений ДСТУ ISO
20847:2009 "Нафтопродукти. Визначення
вмісту сірки в автомобільному пальному
методом ренгено-флуоресцентної
спектрометрії з дисперсією за
енергіями", що суперечить вимогам ДСТУ
4839:2007. Згідно з п. 4.2 ДСТУ 4839:2007, бензини
за своїми фізико-хімічними показниками
мають відповідати вимогам і нормам,
наведеним у таблиці 1. Відповідно до п. 4
таблиці 1 "Фізико-хімічні показники
бензинів" контролювання вмісту сірки у
бензинах виду І проводиться методом,
передбаченим ДСТУ ISO 20846 або EN ISO 20846 (10),
або EN ISO 20884 (11).

Щодо порушення п.32 Правил роздрібної
торгівлі нафтопродуктами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.1997 року №1442
та п.3 ч.1 ст.23 Закону України "Про захист
прав споживачів", а саме щодо того, що
товарно-транспортна накладна
№В-ТТН-000575 від 27.08.2013 року про отримання
бензину А-95-К5-Євро вид ІІ клас D не
містить реєстраційного номера
сертифіката відповідності, суд
зазначає наступне.

Згідно із п.3 ч.1 ст.23 Закону України "Про
захист прав споживачів", у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за реалізацію
продукції, що підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні, але у
документах, згідно з якими її передано
на реалізацію, відсутні реєстраційні
номери сертифіката відповідності або
свідоцтва про визнання відповідності
та/або декларації про відповідність,
якщо це встановлено технічним
регламентом з підтвердження
відповідності на відповідний вид
продукції, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян;

Відповідно до Правил обов'язкової
сертифікації нафти та нафтопродуктів
затверджених наказом Державного
комітету України по стандартизації,
метрології та сертифікації № 19 від 16
січня 1997 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26 лютого
1997 року за № 52/1856, об'єктами
сертифікації в державній системі
сертифікації УкрСЕПРО є продукція, що:
вироблена в Україні; ввозиться в
Україну і зазначена заявником як така,
що відповідає чинним в Україні
нормативним документам, але може бути
ідентифікована як така, що повинна
відповідати чинним в Україні
нормативним документам на аналогічну
продукцію.

Згідно пункту 9 Правил роздрібної
торгівлі нафтопродуктами,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 20 грудня 1997 року
№1442, суб'єкт господарювання, що
здійснює продаж нафтопродуктів,
зобов'язаний своєчасно подати
споживачеві необхідну, доступну та
достовірну інформацію про
нафтопродукти, а також копії паспортів
якості, в яких зазначені нормативні
документи, вимогам яких відповідають
нафтопродукти, та копії сертифікатів
відповідності або свідоцтв про
визнання відповідності (якщо продукт
підлягає обов'язковій сертифікації в
Україні).

Пунктом 29 зазначених Правил заборонено
приймати нафтопродукти на АЗС у разі,
зокрема, неналежного оформлення або
відсутності товарно-транспортної
накладної; невідповідності якості
нафтопродуктів вимогам нормативних
документів; відсутності паспорта
якості нафтопродукту або неналежного
його оформлення (відсутність номера,
марки та виду, не зазначені усі
показники якості); відсутності копії
сертифіката відповідності чи
свідоцтва про визнання відповідності.

Пунктом 32 вказаних Правил передбачено,
що у разі продажу нафтопродуктів, що
підлягають обов'язковій сертифікації,
оператори (продавці) на вимогу
споживача подають супровідні
документи із зазначенням
реєстраційного номера сертифіката
відповідності чи свідоцтва про
відповідність та/або декларації про
відповідність, якщо це встановлено
технічним регламентом з підтвердження
відповідності виду продукції.

Тобто, вимоги пункту 32 Правил
застосовується лише в разі
встановлення таких же вимог технічним
регламентом з підтвердження
відповідності виду продукції.

Статтею 1 Закону України «Про
стандарти, технічні регламенти та
процедури оцінки відповідності»
встановлено, що технічний регламент -
це закон України або
нормативно-правовий акт, прийнятий
Кабінетом Міністрів України, у якому
визначено характеристики продукції
або пов'язані з нею процеси чи способи
виробництва, а також вимоги до послуг,
включаючи відповідні положення,
дотримання яких є обов'язковим. Він
може також містити вимоги до
термінології, позначок, пакування,
маркування чи етикетування, які
застосовуються до певної продукції,
процесу чи способу виробництва.

Однак, чинне законодавство України не
містить затвердженого технічного
регламенту таких видів продукції як
бензини чи дизпаливо, отже вимоги п.32
Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 1997 року №1442 до даних
правовідносин застосуванню не
підлягають, а встановлене перевіркою
порушення цих вимог є протиправним.

Також суд зазначає, що супровідними
документами є товарно-транспортна
накладна, рахунок-фактура,
прибутково-видаткова накладна.

Позивачем до суду надана
товарно-транспортна накладна
№В-ТТН-000575 від 27.08.2013 року (а.с.16) та
видаткова накладна №РН-0001207 (а.с.20)
згідно з якими приватному підприємству
"ТЕТ ОЙЛ" 27 серпня 2013 року передано на
реалізацію бензин.

Дослідивши товарно-транспортну
накладну №В-ТТН-000575 від 27.08.2013 року
(а.с.16) та видаткову накладну №РН-0001207,
судом встановлено, що у вказаній
видатковій накладній зазначений
реєстраційний номер сертифіката
відповідності.

Щодо відсутності реєстраційного
номера сертифіката відповідності в
товарно-транспортній накладній
№В-ТТН-000575 від 27.08.2013 року, суд також
бере до уваги лист Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтероілопт" від 02.09.2013 року №02/09-1
(а.с.19) згідно якого при оформленні
вказаної товарно - транспортної
накладної була допущена технічна
помилка в частині не зазначення номера
сертифіката відповідності. Також у
вказаному листі Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтероілопт" просить
вважати що для бензину отриманого за
товарно-транспортною накладною
№В-ТТН-000575 від 27.08.2013 року діє
сертифікат відповідності №UA1.035.0193651-11.

Отже, вимоги п.3 ч.1 ст.23 Закону України
"Про захист прав споживачів" як і вимоги
п.32 Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 1997 року №1442 Приватним
підприємством "ТЕТ ОЙЛ" не
порушувались.

Судоми також враховано, що відсутність
на момент перевірки на АЗС
сертифікатів відповідності на
нафтопродукти, їх супровідної
документації актом перевірки не
встановлено. Не встановлено також
актом перевірки і порушення вимог
Правил щодо надання необхідної
інформації споживачеві про належну
якість продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (частина
друга статті 71 КАС України).

Відповідач, заперечуючи позов в силу
положень частини 2 статті 71 КАС України
не спростував обгрунтування позивача
належними доказами.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України довів суду наявність обставин,
що обґрунтовують його позовні вимоги.

Враховуючи такі обставини в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 158 -163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,

постановив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати недійсною та скасувати
Постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
про накладення стягнень, передбачених
ст. 23 Закону України " Про захист прав
споживачів" № 18 від 20 січня 2014 року якою
було застосовано до Приватного
підприємства "ТЕТ-ОЙЛ" штраф в розмірі
158625 ,00 грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 16
червня 2014 р.