Справа № 826/6871/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2014 року 14:48
№ 826/6871/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кобилянського К.М.,
при секретарі судового засідання Голод
А.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
«Текнопак»ДоГоловного управління
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)Провизнання незаконною
за участі представників:
позивача: Миронов О.А.,
відповідача: Фрідман О.О.;
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 19.06.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Текнопак»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Управління охорони
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради про:
- визнання незаконною бездіяльності
Управління охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), яка полягає у
невидачі дозволу на виконання
реставраційних робіт на підставі
поданої 15.10.2013 заяви ТОВ «Текнопак» на
отримання дозволу на виконання
реставраційних робіт на об'єкт
«Реставрація з пристосуванням пам'ятки
архітектури 1818 року - будинку ОСОБА_3 та
реконструкція нежитлової будівлі під
офісно-готельний комплекс в складі
садиби № 11/13А по вулиці
Костянтинівська/Хорива Подільського
району м. Києва» (позовна вимога № 1);
- визнання незаконною бездіяльності
Управління охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), яка полягає в
залишенні без відповіді звернення
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Текнопак» від 04.03.2014
року щодо надання дозволу на виконання
реставраційних робіт на об'єкт
«Реставрація з пристосуванням пам'ятки
архітектури 1818 року - будинку ОСОБА_3 та
реконструкція нежитлової будівлі під
офісно-готельний комплекс в складі
садиби № 11/13А по вул.
Костянтинівська/Хорива Подільського
району м. Києва» згідно раніше поданих
документів (позовна вимога № 2).
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 травня 2014
відкрито провадження, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду в судовому
засіданні.

Під час розгляду справи представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити, з огляду на доводи,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечував, про що подав письмові
заперечення, які наявні в матеріалах
справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва встановив наступне.

02 вересня 2013 позивач через дозвільний
центр звернувся відповідача з заявою
про видачу дозволу на виконання
реставраційних робіт в будинку по вул.
Костянтинівська/Хорива, 11/13 А (а.с. 9 -10
Том І).

Відповідач листом від 06.09.2013 № 066/02-2329
(а.с. 11 Том І) повідомив позивача про те,
що для отримання дозволу на виконання
реставраційних робіт необхідно на
підставі відповідного реставраційного
завдання виконати проект реставрації
вказаного об'єкту та погодити його з
Управлінням, після чого Управлінням
буде підготовлено відповідний Дозвіл
на виконання будівельних робіт.

В подальшому, 15.10.2013 позивач через
дозвільний центр повторно звернувся до
відповідача з аналогічною заявою (а.с. 12
Том І), на яку відповідач листом від
22.10.2013 № 066/02-6820 повідомив те, що будівля
по вул. Костянтинівська/Хорива 11/13
перебуває на державному обліку як
пам'ятка місцевого значення
(розпорядження Представника
Президента від 17.02.1994 № 105 вх. № 69) та
знаходиться в Центральному
історичному ареалі м. Києва. Для
отримання дозволу на проведення
реставраційних робіт необхідно подати
до Управління погоджену в
установленому порядку, в т.ч.
Управлінням, проектну документацію на
виконання реставраційних робіт на
вказаному об'єкті, розроблену на
підставі реставраційного завдання від
26.09.2013 № 74.

Зі змісту листа від 22.10.2013 № 066/02-6820
вбачається, що відповідач фактично
відмовив позивачу в наданні дозволу на
виконання реставраційних робіт.

04 березня 2014 позивач втретє звернувся
до відповідача з листом (а.с. 15 Том І) про
погодження проекту реставрації та
видачу дозволу на проведення
реставраційних робіт.

Відповідач листом від 03.04.2014 № 066/09-800
повідомив позивача про те, що для
вирішення порушеного позивачем
питання необхідно надати
науково-проектну документацію та
демонстраційний матеріал на розгляд
Консультативної ради Управління
охорони культурної спадщини.

Крім того, листом від 07.04.2014 № 066/09-827
відповідач запропонував позивачу
взяти участь в роботі Консультативної
ради Управління, засідання якої
відбулось 09.04.2014 о 16.00.

На засіданні Консультативної ради
Управління охорони культурної
спадщини 09.04.2014, заслухавши
представника Замовника (позивача) С.
Юрченка, прийнято рішення про відмову в
рекомендації до погодження
Управлінням проекту реставрації,
поданого позивачем.

Відповідач зазначає, що доводи
позивача про те, що Управлінням
протиправно залишено без розгляду
звернення позивача від 04.03.2014 є
безпідставними та необґрунтованими.

Окружний адміністративний суд міста
Києва погоджується з такою позицією
суб'єкта владних повноважень,
враховуючи наступне.

Так, відповідач листами від 03.04.2014 та
від 07.04.2014 (а.с. 82 - 83 Том І) проінформував
позивача про розгляд порушеного ним
питання на засіданні Консультативної
ради Управління 09.04.2014 та повідомив про
необхідність надання позивачем
додаткових документів, а саме:
науково-проектної документації та
демонстраційного матеріалу.

Лист від 03.04.2014 №066/09-800 був направлений
позивачу 07.04.2014 простою поштовою
кореспонденцією, що підтверджується
оригіналом витягу з реєстру поштових
відправлень, який наявний в матеріалах
справи (а.с. 83 Том І).

Враховуючи зазначене, оскільки
матеріали справи не містять в собі
доказів бездіяльності відповідача
щодо розгляду листа ТОВ «Текнопак» від
04.03.2014, позовна вимога № 2 задоволенню
не підлягає.

Стосовно позовної вимоги № 1, Окружний
адміністративний суд міста Києва
зазначає наступне.

Закон України «Про охорону культурної
спадщини» регулює правові,
організаційні, соціальні та економічні
відносини у сфері охорони культурної
спадщини з метою її збереження,
використання об'єктів культурної
спадщини у суспільному житті, захисту
традиційного характеру середовища в
інтересах нинішнього і майбутніх
поколінь.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про
охорону культурної спадщини»
передбачено, що забороняється
змінювати призначення пам'ятки, її
частин та елементів, робити написи,
позначки на ній, на її території та в її
охоронній зоні без дозволу
відповідного органу охорони
культурної спадщини.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
охорону культурної спадщини»
консервація, реставрація,
реабілітація, музеєфікація, ремонт,
пристосування пам'яток місцевого
значення здійснюються за наявності
письмового дозволу органу виконавчої
влади Автономної Республіки Крим,
обласних. Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій відповідно до їхньої
компетенції, на підставі погодженої з
ними науково-проектної документації.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
охорону культурної спадщини» до
повноважень органу виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
охорони культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій відповідно до
їхньої компетенції належить надання
дозволів на проведення робіт на
пам'ятках місцевого значення (крім
пам'яток археології), їхніх територіях
та в зонах охорони, на щойно виявлених
об'єктах культурної спадщини,
реєстрація дозволів на проведення
археологічних розвідок, розкопок.

Таким чином, відповідач може видати
дозвіл на проведення реставраційних
робіт на підставі погодженої з
Управлінням науково-проектної
документації.

Посилання позивача на те, що положення
статті 26 Закону України «Про охорону
культурної спадщини» в редакції від
08.06.2000 року суперечать положенням
Закону України «Про архітектурну
діяльність» в редакції від 16.08.2008 року
та Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
судом відхиляються, з огляду на
наступне.

Абзац 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
охорону культурної спадщини»
викладений із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 16.10.2012 p. №
5461-VI, а тому твердження позивача про те,
що він не підлягає застосуванню згідно
частини 2 Перехідних положень Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» є безпідставним.

Крім того, Закон України «Про охорону
культурної спадщини» є спеціальним
законодавчим актом, який регулює
правовий режим використання пам'яток
культурної спадщини, а тому проведення
будівельних робіт на пам'ятках
культурної спадщини має відбуватись з
урахуванням особливостей, визначених
спеціальним Законом України «Про
охорону культурної спадщини».

У відповідності до статті 61 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» набуття суб'єктом
господарювання права на провадження
будь-яких дій щодо здійснення
господарської діяльності на об'єктах
культурної спадщини за декларативним
принципом забороняється.

Посилання позивача на норми Закону
України «Про дозвільну систему в сфері
господарської діяльності» щодо
застосування принципу мовчазної згоди
до спірних правовідносин є
необґрунтованими, оскільки відповідач
розглянув всі заяви позивача, подані
для отримання документу дозвільного
характеру.

Враховуючи зазначене, виходячи з меж
позовної вимоги № 1, оскільки при
вирішенні питання надання дозволу на
виконання будівельних робіт, суб'єкт
владних повноважень діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений вищевказаними законами,
позовна вимоги № 1 також задоволенню не
підлягає.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У відповідності до положень частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та відповідно такими,
що не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський

Повний текст постанови складено та
підписано 24.06.2014.