Справа № 816/1925/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. ПолтаваСправа
№ 816/1925/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Лисака С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Оржицького районного управління
юстиції, Державного реєстратора
Реєстраційної служби Оржицького
районного управління юстиції, третя
особа - Селянське фермерське
господарство "Каміла", про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1
звернулися до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Оржицького районного управління
юстиції в особі реєстраційної служби
Оржицького районного управління
юстиції, третя особа - Селянське
фермерське господарство "Каміла" про
визнання дій про відмову у зупиненні
державної реєстрації прав
неправомірними та зобов'язання
відмовити у державній реєстрації
договорів оренди земельних ділянок,
укладених між СФГ "Каміла" та
позивачами.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року відкрито провадження у справі
№816/1871/14 (суддя Довгопол М.В.).

Ухвалою суду від 13 травня 2014 року
позовні вимоги у даній
адміністративній справі роз'єднано
шляхом виділення в окреме провадження,
зокрема, позовних вимог ОСОБА_1 до
Оржицького районного управління
юстиції в особі реєстраційної служби
Оржицького районного управління
юстиції, третя особа - Селянське
фермерське господарство "Каміла", про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою від 19 травня 2014 року справу
прийнято судом до провадження,
закінчено підготовче провадження та
справу призначено до судового розгляду
(суддя Петрова Л.М.).

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року до участі у справі в якості
другого відповідача залучено
державного реєстратора реєстраційної
служби Оржицького районного
управління юстиції Демченка Юрія
Юрійовича.

03 червня 2014 року представником
позивача подано заяву про зміну
позовних вимог, відповідно до якої
позивач просив суд визнати
неправомірними дії реєстратора
Реєстраційної служби Оржицького
районного управління юстиції щодо
відмови у задоволенні заяви про
зупинення державної реєстрації та
ненадання відповіді на заяву про
відмову у вчиненні реєстраційної дії
(реєстрації речового права - права
оренди СФГ "Каміла" на земельну ділянку
кадастровий номер :00:014:0117) та
зобов'язати державного реєстратора
відмовити СФГ "Каміла" у реєстрації
права оренди земельною ділянкою
/а.с.41-42/.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він є власником земельної
ділянки, розташованої на території
Черевківської сільської ради
Оржицького району Полтавської області.
СФГ "Каміла" до Реєстраційної служби з
метою проведення державної реєстрації
подано договір оренди зазначеної
земельної ділянки разом із
документами, отриманими у позивача
шляхом обману та зловживання довірою.
Стверджував, що договір оренди із СФГ
"Каміла" не підписував та нікого не
зобов'язував на вчинення таких дій.
Зазначив, що на заяву до
реєстратора про зупинення реєстрації
договору оренди отримав відмову, а на
повторну заяву від 14 травня 2014 року із
повідомленням про скасування
довіреності на ім'я СФГ "Каміла" та
відкликання підпису на спірному
договорі реєстратор відповіді не
надав.

Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча у матеріалах справи наявні докази
про те, що він належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки
суду не повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
подав.

Представник відповідачів у судове
засідання не з'явився, просив
розглянути справу за його відсутності
/а.с. 62/.

У наданих до суду письмових
запереченнях зазначав, що державний
реєстратор у спірних відносин діяв
відповідно до вимог чинного
законодавства. Звертав увагу на те, що
рішенням від 12 травня 2014 року №12944399
зупинено розгляд заяви від 30 квітня 2014
року, поданої ОСОБА_9 в інтересах СФГ
"Каміла", у зв'язку з неподанням усіх
необхідних документів.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, у заяві від 18
червня 2014 року просив відмовити у
задоволенні позову та розглянути
справу за його відсутності /а.с. 66/.

Згідно з частини першої статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи, що у матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення справи, зважаючи
на те, що норма частини першої статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України є імперативною і підлягає
застосуванню судом, а позивач
звернувся з позовом до суду 13 травня 2014
року, суд вважає за можливе розглядати
справу за даної явки у судове засідання
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею 3.80
га, яка розташована на території
Черевківської сільської ради
Оржицького району Полтавської області,
про що свідчить державний акт на право
власності на земельну ділянку від 05
жовтня 2007 року серії ЯГ №657647, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на права
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №20 /а.с.
29/.

Згідно з довіреністю від 26 листопада 2013
року, посвідченої секретарем
виконавчого комітету Черевківської
сільської ради Оржицького району
Полтавської області, ОСОБА_1
уповноважив ОСОБА_9 представляти його
інтереси, зокрема, у відділі
Держземагенства у Оржицькому районі,
Реєстраційній службі Оржицького
районного управління юстиції з правом
підписання та подання від його імені
будь-яких документів /а.с. 27/.

30 квітня 2014 року заявником Селянським
фермерським господарством "Каміла" в
особі представника за довіреністю від
07 лютого 2014 року №10 ОСОБА_9, подано до
державного реєстратора Реєстраційної
служби Оржицького районного
управління юстиції заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
іншого речового права), а саме, права
оренди земельної ділянки з кадастровим
номером :00:014:0117 на території
Черевківської сільської ради
Оржицького району Полтавської області
на підставі договору оренди землі від 23
вересня 2012 року між СФГ "Каміла" та
ОСОБА_1, який додано до заяви (а.с. 23, 31-32).
До заяви також було додано державний
акт на право власності на землю від 05
жовтня 2007 року серії ЯГ №657647 та інші
документи, про що свідчить матеріали
реєстраційної справи /а.с. 23-34/.

Рішенням реєстратора від 12 травня 2014
року №12944399 зупинено розгляд заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо права оренди на земельну
ділянку :00:014:0117 у зв'язку із
відсутністю усіх документів для
реєстрації /а.с. 64/.

До Реєстраційної служби Оржицького
районного управління юстиції надійшла
заява ОСОБА_1 від 29 квітня 2014 року із
проханням не вносити до Державного
реєстру прав право оренди СФГ "Каміла"
щодо належної йому на підставі
державного акту від 05 жовтня 2007 року
серії ЯГ №657647 відповідної земельної
ділянки /а.с. 8/.

Листом в.о. начальника Реєстраційної
служби Оржицького районного
управління юстиції Демченка Ю.Ю. від 12
травня 2014 року за вих. № 02.01.-31/03 на заяву
позивача надано відповідь, у якій
повідомлено, що укладений у порядку,
встановленому законом, договір оренди,
поданий заінтересованою особою, є
підставою для реєстрації іншого
речового права /а.с. 13/.

15 травня 2014 року представником
позивача та інших осіб ОСОБА_10 було
направлено на ім'я в.о. начальника
Реєстраційної служби Оржицького
районного управління юстиції Демченка
Ю.Ю. заяву від 14 травня 2014 року із
проханням не проводити (відмовити)
реєстрацію договорів оренди земельних
ділянок із СФГ "Каміла" у зв'язку з
відкликанням, у тому числі позивачем,
свого підпису на договорі оренди /а.с.
44/.

Вказана заява надійшла до
Реєстраційної служби Оржицького
районного управління юстиції 19 травня
2014 року, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення /а.с.46/.

Позивач не погодився із відмовою
відповідача у зупиненні реєстрації
речового права та бездіяльністю
відповідача щодо ненадання відповіді
на заяву від 14 травня 2014 року, у зв'язку
з чим звернувся до суду із позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку обґрунтованості
позовних вимог, суд виходить з
наступного.

Згідно положень частини першої статті 6
Закону України "Про оренду землі" від 06
жовтня 1998 року №161-XIV орендарі
набувають права оренди земельної
ділянки на підставах і в порядку,
передбачених Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим та іншими законами України і
договором оренди землі.

Відповідно до частини четвертої статті
124 Земельного кодексу України від 25
жовтня 2001 року №2768-ІІІ (в редакції,
чинній на час підписання договору
оренди від 23 вересня 2012 року між СФГ
"Каміла" та позивачем) передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
здійснюється за договором оренди між
власником земельної ділянки і
орендарем.

Згідно статті 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Частиною п'ятою статті 126 Земельного
кодексу України (в редакції до 01 січня
2013 року) було передбачено, що право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

З 01 січня 2013 року статтю 126 Земельного
кодексу України викладено у новій
редакції, згідно якої право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Таким чином, з 01 січня 2013 року процедура
реєстрації договорів оренди земельних
ділянок замінена на процедуру
реєстрації речового права - права
оренди на земельну ділянку.

Статтею 1 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004
року №1952-ІV (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин третьої,
четвертої статті 3 зазначеного Закону
права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.
Права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Згідно пункту 2 частини першої статті 4
цього ж Закону обов'язковій державній
реєстрації підлягає таке речове право
на нерухоме майно, як право оренди
земельної ділянки.

В силу положень пункту 2 частини другої
статті 9 наведеного вище Закону
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав
приймає державний реєстратор.

Відповідно до вимог статті 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав та
їх обтяжень проводиться в такому
порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
/частина друга статті 15 зазначеного
Закону/.

Державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться у строк, що
не перевищує п'яти робочих днів (крім
випадків, установлених частиною сьомою
цієї статті) з дня надходження до
органу державної реєстрації прав заяви
про таку реєстрацію і передбачених цим
Законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення /частина п'ята статті 15
цього ж Закону/.

Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, а також
порядок надання інформації з
Державного реєстру прав встановлює
Кабінет Міністрів України /частина
тринадцята статті 15 наведеного Закону/.

Згідно частини сьомої статті 16
вищеназваного Закону державна
реєстрація прав проводиться на
підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2013 року
№868 (далі - Порядок) встановлено, що для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органу державної
реєстрації прав, нотаріусу заяву, форму
та вимоги до заповнення якої
встановлює Мін'юст.

Відповідно до пункту 13 цього ж Порядку
заявник подає разом із заявою органу
державної реєстрації прав, нотаріусу
необхідні для державної реєстрації
прав документи, визначені цим Порядком,
їх копії, документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, та документ
про сплату державного мита.

Згідно положень пункту 36 зазначеного
Порядку для проведення державної
реєстрації речових прав необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення таких прав на нерухоме
майно, та інші документи, визначені цим
Порядком.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно,
відповідно до пункту 37 Порядку,
зокрема, є, укладений в установленому
законом порядку договір, предметом
якого є нерухоме майно, права щодо
якого підлягають державній реєстрації,
або речове право на нерухоме майно чи
його дублікат.

Вичерпний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації речових прав та
їх обтяжень визначено статтею 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

З огляду на викладене, зважаючи на те,
що СФГ "Каміла", яке є стороною договору
оренди, було подано до Реєстраційної
служби Оржицького районного
управління юстиції заяву про
реєстрацію речового права - права
оренди на земельну ділянку, до якої
додано договір оренди земельної
ділянки від 23 вересня 2012 року, що за
змістом та формою відповідав
законодавству, разом із необхідними
для цього матеріалами, суд приходить до
висновку, що у державного реєстратора
були відсутні підстави для відмови у
державній реєстрації.

Твердження позивача про
протиправність дій відповідача щодо
відмови у зупиненні державної
реєстрації на підставі заяви позивача
від 29 квітня 2014 року про нереєстрацію
речового права, є необґрунтованими,
оскільки подання такої заяви не
входить до переліку підстав для
відмови у державній реєстрації речових
прав та обтяжень, передбачених статтею
24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Відповідно до статей 22, 23 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень": у разі якщо документи для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень подано не в повному обсязі,
передбаченому нормативно-правовими
актами, державний реєстратор у строк,
встановлений частинами п'ятою, сьомою і
восьмою статті 15 цього Закону для
розгляду заявлених прав, приймає
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень і письмово повідомляє про це
заявника; державна реєстрація права
власності та інших речових прав
зупиняється у разі прийняття рішення
суду про заборону вчинення дій,
пов'язаних з державною реєстрацією
таких прав.

Аналогічні за змістом норми
встановлені пунктами 16, 19 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року №868, згідно яких: у
разі подання документів, необхідних
для проведення державної реєстрації
речових прав, не в повному обсязі
державний реєстратор приймає рішення
про зупинення розгляду заяви, яке
містить рекомендації щодо усунення
обставин, що були підставою для його
прийняття; проведення державної
реєстрації прав зупиняється у разі
прийняття рішення суду про заборону
вчинення дій, пов'язаних з державною
реєстрацією таких прав.

З приводу посилань позивача на те, що
ним скасовано довіреність від 26
листопада 2013 року, видану на ім'я
ОСОБА_9, суд звертає увагу на те, що
відповідні відомості державному
реєстратору не подавались.

Крім того, Верховним Судом
України висловлено правову позицію
стосовно моменту укладення договору
оренди землі та наслідків відкликання
підпису з укладеного договору до
державної реєстрації останнього. Так, у
постанові від 18 грудня 2013 року Судова
палата у цивільних справах Верховного
Суду України зазначила, що своє
волевиявлення на укладення договору
учасник (сторона) правочину виявляє в
момент досягнення згоди з усіх
істотних умов, складання та скріплення
підписом письмового документа.
Реєстрація договору є
адміністративним актом, тобто
елементом зовнішнім щодо договору.
Прохання учасника (сторони) правочину
не здійснювати реєстрацію договору
оренди земельної ділянки,
волевиявлення на укладення якого він
виявляв у момент досягнення згоди з
усіх істотних умов, складання та
скріплення підписом письмового
документа, не є підставою для визнання
договору недійсним у порядку,
визначеному частиною третьою статті 203
та частиною першою статті 215 ЦК України.

У постанові від 25 грудня 2013 року
Судова палата підтвердила наведене
вище правове судження та зазначила, що
відповідно до статті 214 ЦК України
відмова від двостороннього правочину
може відбуватися лише за взаємною
згодою сторін.

У постанові від 14 січня 2014 року
(реєстраційний номер 37520374) колегія
суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України, посилаючись на
вищевказані судові рішення Верховного
Суду України, виходила з того, що жодні
нормативно-правові акти не передбачали
права однієї зі сторін договору на
відкликання заяви про його державну
реєстрацію, поданої іншою стороною, та
відповідного кореспондуючого такому
праву обов'язку реєстратора - не
реєструвати договір. Звернення однієї
зі сторін договору до державного
реєстратора з заявою про відкликання
свого підпису в договорі оренди
земельної ділянки або вимогою не
проводити реєстрацію договору,
поданого іншою стороною, не було
підставою для відмови у державній
реєстрації договору оренди земельної
ділянки.

Суд враховує, що нормами Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" також не передбачено заяву
однієї зі сторін договору про
відкликання свого підпису в договорі
оренди земельної ділянки або
нереєстрацію речового права як
підставу для відмови у державній
реєстрації речового права.

Посилання позивача на
неправомірність дій відповідача у
зв'язку із ненаданням відповіді на
заяву від 14 травня 2014 року суд вважає
необґрунтованими, оскільки Законом
України "Про звернення громадян"
встановлено місячний строк для надання
відповіді на заяви (скарги, клопотання).

Позовні вимоги про зобов'язання
державного реєстратора відмовити СФГ
"Каміла" у державній реєстрації
договору оренди земельної ділянки,
укладеного між СФГ "Каміла" та ОСОБА_1,
не можуть бути задоволені, оскільки
таке судове рішення фактично буде
втручанням у законну діяльність
державного реєстратора та
суперечитиме наведеним вище
положенням статті 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Беручи до уваги наведене, суд
приходить до висновку, що відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, передбачений чинним
законодавством, обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин, що мали
значення для прийняття відповідного
рішення.

Таким чином, позивач, вважаючи що
відповідачем порушено його права та
охоронювані законом інтереси у сфері
публічно-правових відносин,
скористався своїм правом на звернення
до адміністративного суду з даним
позовом і його право на таке звернення
жодним чином не може бути обмежено.

Разом з тим, передумовою для судового
захисту в порядку адміністративного
судочинства є саме фактична наявність
порушень прав особи-позивача з боку
суб'єкта владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, з'ясувавши фактичні обставини
справи, дійшов висновку про
безпідставність доводів позивача,
покладених в основу даного позову.

Крім того, судом встановлено, що на
момент розгляду зазначеної справи,
відповідачем зупинено розгляд заяви
третьої особи про державну реєстрацію
договору оренди землі від 23 вересня 2012
року.

З огляду на вищенаведені фактичні
обставини справи, суд дійшов висновку
про безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1, у зв'язку з чим у задоволенні
позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Оржицького районного управління
юстиції, Державного реєстратора
Реєстраційної служби Оржицького
районного управління юстиції, третя
особа - Селянське фермерське
господарство "Каміла", про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 23
червня 2014 року.

Суддя
Л.М. Петрова