Справа № 826/8675/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
23 червня 2014 року м.
Київ № 826/8675/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О.,
ознайомившись із позовною заявою і
доданими до неї матеріалами
за позовомОСОБА_1 доКиївської міської
радипро визнання дій
дискримінаційними, ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міської ради про
визнання дій дискримінаційними.
Ознайомившись з позовною заявою
позивача, суд встановив, що вона не
відповідає вимогам статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
з огляду на наступне.
Завданням адміністративного
судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч.
1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний
позов - це звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах; позивач
в адміністративній справі - це особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.
Аналіз наведених норм дає підстави
стверджувати, що до адміністративного
суду може звернутися фізична або
юридична особа, права, свободи чи
інтереси якої порушено суб'єктом
владних повноважень у зв'язку із
винесенням останнім рішення
(нормативно-правового акта чи
правового акта індивідуальної дії),
вчиненням дій або не вчинення дій, які
повинні бути вчинені в межах
повноважень органу державної влади,
органу місцевого самоврядування,
їхньої посадової чи службової особи,
іншого суб'єкта при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Вимоги позивача повинні стосуватися
захисту або відновлення його прав,
свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єкта владних
При вирішенні питання щодо прийняття
до розгляду в порядку
адміністративного судочинства позову
суду слід визначитись, зокрема, з
такими питаннями: які саме права,
свободи чи інтереси позивача порушені,
в чому саме вони полягають і якими саме
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень вони
порушені; чи відносяться спірні
правовідносини до публічно-правових;
чи не підлягає порушені право, свобода
чи інтереси фізичної або юридичної
особи захисту в порядку іншого
провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
у позовній заяві зазначається зміст
позовних вимог згідно з частинами
четвертою і п'ятою статті 105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів.

Тобто, у позовній заяві зміст позовних
вимог викладається згідно з частинами
четвертою та п'ятою статті 105 цього
Кодексу. Позивач повинен формулювати
вимоги саме так, як зазначено у ст. 105
КАС України.

Зміст позовних вимог - це вимоги
позивача (предмет позову). Вони
визначаються відповідно до частини
четвертої та п'ятої статті 105 КАС
України. Таким чином, під змістом
позовних вимог розуміється визначення
способу захисту свого права, свободи чи
інтересу згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України,
який має формулюватися максимально
чітко і зрозуміло.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може містити
вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта
владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої
дії;

6) встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить визнати розгляд
Київською міською радою клопотання
ОСОБА_1 про отримання земельної ділянки
від 17.10.2001 р. дискримінаційним.

Однак, суду не зрозуміло, яке саме
рішення (клопотання), дію чи
бездіяльність відповідача позивач
просить визнати дискримінаційними.

Таким чином, позивачу необхідно
конкретизувати, яке саме рішення
(вказати реквізити, орган чи посадову
особу, яким (ою) прийнято рішення) чи,
які саме дії відповідача, позивач
просить визнати дискримінаційними,
тобто максимально чітко та зрозуміло
викласти заявлені позовні вимоги.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної зави з'ясовує, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно із ч.2 ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Так, у позовній заяві позивач
посилається на рішення відповідача від
17.08.2003, 11.12.2008, 18.04.2013.

Таким чином, суд зауважує, що виходячи
із вищенаведеного, суд вбачає пропуск
позивачем строків звернення до суду,
визначених ч. 2 ст. 99 КАС України, а тому
позивачу необхідно обґрунтувати
причини пропуску строку звернення до
суду та надати докази на їх
підтвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
на підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Позивачу необхідно надати суду всі
рішення відповідача, прийняття яких
позивач вважає дискримінаційним.

Підсумовуючи вищенаведене позивачу
необхідно:

- уточнити позовні вимоги;

- обґрунтувати причини пропуску
строку звернення до суду та надати
докази на їх підтвердження;

- надати всі рішення відповідача,
прийняття яких позивач вважає
дискримінаційними.

Відповідно до частини першої статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне залишити позовну заяву без
руху з наданням позивачеві часу для
усунення недоліків.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху .

2. Встановити позивачу строк до 08
липня 2014 року для усунення недоліків
позовної заяви.

3. Попередити позивача про
наслідки недотримання вимог ухвали про
залишення позовної заяви без руху,
передбачені пунктом 1 частини третьої
статті 108 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвала набирає законної сили,
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом п'яти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує ухвалу, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук