Справа № 826/7630/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1Вн. № 1/183
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

м. Київ

24 червня 2014 року 12:20
№ 826/7630/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
30.04.2014 № , ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач, ДПІ у
Святошинському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 30.04.2014 №
(далі - ППР № ).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.06.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/7630/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.06.2014 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі № 826/7630/14 і
призначено справу до судового
розгляду.

В судове засідання 23.06.2014 прибув
позивач та його представник.
Представник відповідача в судове
засідання 23.06.2014 не прибув, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час і місце судового розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) якщо немає перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 КАС
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 23.06.2014 суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, посадовими особами
ДПІ у Святошинському р-ні ГУ Міндоходів
у м. Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати належних сум
податків до бюджету позивачем за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012, за
результатами якої складено акт від
26.03.2014 № 185/26-57-17-01-14/НОМЕР_2 (далі - Акт
перевірки).

В ході перевірки відповідачем зроблено
висновок про порушення позивачем вимог
п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), внаслідок чого позивачем було
занижено фінансовий результат, що
підлягає оподаткуванню за 2012 рік, на
суму 155 699,88 грн. та занижено суму
податку на доходи фізичних осіб, що
підлягає сплаті до бюджету за 2012 рік, на
23 893,78 грн.

На підставі висновків, викладених в
Акті перевірки, відповідачем прийнято
ППР № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб на суму 30 037,23
грн. (за основним платежем - 23 893,78 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 6
143,45 грн.).

Не погодившись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 КАС України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

21.12.2007 між ТОВ "Кінто, ЛТД" (Продавець) та
ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір
купівлі-продажу № 6194ЛТД-Б (Т. 1, арк. 17 -
20).

Відповідно до умов вказаного договору
Продавець, що діяв як комісіонер на
підставі замовлення № 115 від 21.12.2007 до
договору на брокерське обслуговування
№ 574ЛТД-Б;72КІ від 07.06.2007, укладеного з
ТОВ "Кінто Інвест", яке було власником
цінних паперів, зобов'язувався
передати Покупцю цінні папери, а
Покупець зобов'язувався прийняти
зазначені цінні папери і сплатити за
них грошову суму у розмірі 78 847,10 грн.

15.03.2012 між ПрАТ "Кінто" (Емітент), від
імені, за рахунок та в інтересах якого
діяло ТОВ "Кінто" (Агент) та ОСОБА_1
(Учасник) було укладено договір №
93834НФ-БВ про викуп інвестиційних
сертифікатів.

Відповідно до умов вказаного договору
сторони досягли домовленості про викуп
Агентом, який діяв від імені, за рахунок
та в інтересах Емітента, у Учасника
цінних паперів. Агент зобов'язувався
сплатити на користь Учасника грошові
кошти у сумі 68 038,68 грн., а Учасник
зобов'язувався передати Агенту
документи, оформлення та передача яких
вимагалася нормами чинного
законодавства для передачі цінних
паперів.

Також позивачем було зазначено, що між
ним та ТОВ "Драгон Есет Менеджмент" було
укладено договори з придбання та
відчуження цінних паперів, однак
жодного примірника вказаних договорів
позивач суду не надав.

Відповідачем в Акті перевірки
зазначено про те, що позивач у 2012 році
отримав інвестиційний прибуток (дохід)
від операцій з інвестиційними активами
в розмірі 155 699,88 грн., а саме від ПрАТ
«Кінто» в сумі 68 038,68 грн. та від ТОВ
"Драгон Есет Менеджмент" в сумі 87 661,20
грн., однак позивачем не було надано
податковому органу доказів оплати за
пакет цінних паперів, переданих
позивачу вказаними підприємствами,
внаслідок чого відповідач дійшов
висновку, що позивачем було занижено
фінансовий результат, що підлягає
оподаткуванню за 2012 рік, на суму 155 699,88
грн.

Суд погоджується з вищевказаною
позицією відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК
України інвестиційний прибуток
розраховується як позитивна різниця
між доходом, отриманим платником
податку від продажу окремого
інвестиційного активу, та його
вартістю, що визначається із суми
витрат на придбання такого активу з
урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6
цього пункту (крім операцій з
деривативами).

Підпунктом 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України
передбачено, що до складу загального
річного оподатковуваного доходу
платника податку включається
позитивне значення загального
фінансового результату операцій з
інвестиційними активами за наслідками
такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами
визначається як сума інвестиційних
прибутків, отриманих платником податку
протягом звітного (податкового) року,
зменшена на суму інвестиційних
збитків, понесених платником податку
протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами має
від'ємне значення, його сума
переноситься у зменшення загального
фінансового результату операцій з
інвестиційними активами наступних
років до його повного погашення, крім
фінансових результатів, зазначених в
абзаці першому пункту 29 підрозділу 4
розділу XX "Перехідні положення" цього
Кодексу.

Враховуючи вищевказані норми
податкового законодавства, суд вважає
доцільним зазначити, що позивачем не
було надано суду доказів того, що ним
протягом 2012 року були понесені
інвестиційні збитки, пов'язані з
придбанням інвестиційного активу.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що докази оплати позивачем
за даними договорами відсутні, як і
докази будь-яких витрат у 2012 році в
даних правовідносинах.

Крім того, суд звертає увагу, що
позивачем не було подано до
податкового органу декларацію про
отримані доходи за 2012 рік, що є
порушенням пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК
України, згідно якого податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному року для
платників податку на доходи фізичних
осіб - до 1 травня року, що настає за
звітним, крім випадків, передбачених
розділом IV цього Кодексу.

Як доказів надання такої декларації,
так і жодних пояснень з цього приводу
позивач суду не надав.

Відтак, висновки відповідача про
порушення позивачем пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170
ПК України є обґрунтованими, а
оскаржуване ППР № прийнятим в
межах повноважень і в спосіб,
передбачений діючим законодавством
України.

Враховуючи все вищевикладене у своїй
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1 повністю.

2. Судові витрати стягненню не
підлягають.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова