Справа № 813/8934/13-а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.

Справа № 876/2487/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

з участю представника відповідача
Війтовича Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Укртрансінспекції у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року у адміністративній справі
№813/8934/13-а за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до управління
Укртрансінспекції у Львівській
області про визнання протиправною
постанову,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до Управління
Укртрансінспекції у Львівській
області про визнання протиправною та
скасування постанови від 12.11.2013 року за
№037484.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 р.
позов задоволено повністю. Визнано
протиправною та скасовано постанову
Управління Укртрансінспекції у
Львівській області від 12.11.2013 року за
№037484. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 172,05 грн. сплаченого
судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та неповним з'ясуванням обставин у
справі. Вказує, що позивач на розгляд
справи про вчинення даного
правопорушення в інспекцію не з'явився,
тому до нього правильно було
застосовано штраф за порушення ч. 1 абз.
3 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт». Посилається
на норми ст. 319 ЦК України, відповідно до
якої власність зобов'язує. Просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи, представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав з підстав зазначених у
скарзі, проси постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

Позивач в судове засідання не прибув,
хоча належним чином був повідомлений
про дату судового засідання.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне. На
підставі акта про проведення перевірки
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом від 07.10.2013 року за №019709
Управлінням Укртрансінспекції у
Львівській області було прийнято
постанову про застосування фінансових
санкцій від 12.11.2013 року за №037484.

Даною постановою до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 за допущення
порушення ч. 1 абзац.3 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
застосовано фінансові санкції у
розмірі 1700 грн. 00 коп.

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що оскільки на час
проведення перевірки позивач не
здійснював жодних видів перевезень, а
зазначений в акті перевірки
транспортний засіб використовувався
іншим перевізником, застосування до
нього фінансових санкцій за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт є безпідставним та
необґрунтованим.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх вірними, такими, що
відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

З акту перевірки вбачається, що у водія
ОСОБА_3, який здійснював перевезення
автомобілем Мерседес Бенц АТЕТО, д.н.
НОМЕР_1, що належить позивачу, була
відсутня індивідуальна контрольна
книжка водія.

Відповідно до вимог абзацу 3 ч.1 ст.60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» від 05.04.2001 року за №2344-III (з
наступними змінами та доповненнями), за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що транспортний
засіб Мерседес Бенц АТЕТО, д.н. НОМЕР_1,
згідно договору найму (оренди)
транспортного засобу від 04.04.2011 року
був переданий ОСОБА_2 в оренду ПП
«Львівкульттовари».

Обставини передання зазначеного
транспортного засобу в оренду ПП
«Львівкульттовари» та здійснення під
час перевірки транспортних перевезень
саме цим підприємством
підтверджуються наявним в матеріалах
справи тимчасовим реєстраційним
талоном, заявкою на перевезення
№ХВ-0057184 від 04.10.2013 року,
товарно-транспортною накладною від
04.10.2013 року за №ХВ-0909194.

Таким чином, суд вважає, що оскільки на
час проведення перевірки позивач не
здійснював жодних видів перевезень, а
зазначений в акті перевірки
транспортний засіб використовувався
іншим перевізником, застосування до
нього фінансових санкцій за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт є безпідставним та
необґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Що стосується посилань апелянта на
норми ч. 4 ст. 319 ЦК України (власність
зобов'язує), то судом такі до уваги не
беруться, оскільки відповідно до вимог
абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
до перевізників, а не власників
транспортних засобів.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Укртрансінспекції у Львівській
області - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року у адміністративній справі
№813/8934/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції, а у разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.М. Каралюс

В.С. Затолочний

Повний текст ухвали складено 17.06.2014 р.