Справа № 803/1830/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.
Справа № 876/12120/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства "Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство" на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2013 року по справі №803/1830/13-а за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Любомльське ремонтно-транспортне
підприємство" до Відділу державної
виконавчої служби Любомльського
районного управління юстиції у
Волинській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.08.2013 року Приватне акціонерне
товариство "Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство"
звернулося в суд з позовом, яким після
уточнення позовних вимог просило
визнати неправомірними дії
відповідача та зобов'язати Відділ
державної виконавчої служби
Любомльського районного управління
юстиції у Волинській області повернути
виконавчий лист в оригіналі №405/13 від
20.05.2013 року для передачі (виконання) до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області; в разі втрати
виконавчого листа та неможливості його
повернення відповідачем прошу видати
дублікат виконавчого листа.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2013 року в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено
повністю.

Приватне акціонерне товариство
"Любомльське ремонтно-транспортне
підприємство" постанову суду першої
інстанції оскаржило, подало апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що виконавчий лист суду №
405/13 від 20.05.13 року, який був поданий в
оригіналі при скарзі № 54 від 05.06.2013
року, яка була подана нарочно через
канцелярію ВДВС та отриману головним
спеціалістом Оліщук І.Ю. товариству не
повернуто з невідомих причин, що
унеможливлює подання виконавчого
листа до відділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції у
Волинській області. Крім того, судом не
враховано, що Відділом державної
виконавчої служби Любомльського
районного управління юстиції у
Волинській області під час повернення
виконавчого листа було порушено Закон
України «Про виконавче провадження», а
саме ст. 47, згідно якої виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу в разі, якщо є письмова заява
стягувача.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 23.05.2013 року
Приватним акціонерним товариством
"Любомльське ремонтно-транспортне
підприємство" для примусового
виконання рішення Волинського
окружного адміністративного суду
подано до ВДВС Любомльського РУЮ
виконавчий лист № 405/13 від 20.05.2013 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV
(надалі Закон України № 606-XIV)
встановлено, що виконавче провадження,
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

27.05.2013 року державним виконавцем ВДВС
Любомльського РУЮ Сарапіним В.І.
прийнято постанову про відмову у
відкриті виконавчого провадження №
38211457, оскільки пред'явлений виконавчий
документ, поданий не за підвідомчістю
та повинен бути поданий до відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Волинській області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Закону України
№ 606-XIV державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України № 606-XIV на
відділ примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, місцеві суди, міські,
районні або селищні ради чи районні
державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 3 та ч. 4 ст. 26 Закону
України № 606-XIV державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі: пред'явлення
виконавчого документа до органу
державної виконавчої служби не за
місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення. Про відмову у
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову протягом трьох робочих днів,
а за рішенням, що підлягає негайному
виконанню, - не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її заявникові
разом з виконавчим документом. У разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
копія постанови про відмову у відкриті
виконавчого провадження № 38211457 та
виконавчий лист № 405/13 від 20.05.2013 року
направлені позивачу рекомендованим
листом 29.05.2013 року, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
квитанції Укрпошта.

Отже, державним виконавцем виконано
вимоги вищевказаної статті закону та
повернуто позивачу виконавчий лист №
405/13 від 20.05.2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України № 606-XIV
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Не погоджуючись з вищевказаною
постановою, позивачем 05.06.2013 року за
вих. 54 подано скаргу до начальника ВДВС
Любомльського РУЮ з вимогою скасувати
постанову № 38211457 від 27.05.2013 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження винесену заступником
начальника ВДВС Любомльського РУЮ
Сарапіним В.І., та зобов'язати
державного виконавця, провести
виконавчі дії в порядку встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження».

Згідно ч. 8 ст. 82 Закону України № 606-XIV
скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку, встановленому
Законом України «Про звернення
громадян».

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на те, що жодної відповіді на
вищезазначену скаргу товариство не
отримало.

З листа ВДВС Любомльського РУЮ №
4334/03-20/2 від 01.07.2013 року вбачається, що
начальник ВДВС Любомльського РУЮ
Кушнір С.М. повідомив ПрАТ «Любомльське
РТП» про розгляд вищевказаної скарги
та відсутність підстав для скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 27.05.2013 року
(ст. 10).

Додатком до вищевказаного листа додано
виконавчий лист Волинського окружного
адміністративного суду Волинської
області № 405/13 від 20.05.13 року.

01.07.2013 року вищевказаний лист разом з
виконавчим листом було повернуто ПрАТ
«Любомильське РТП», що підтверджується
копією журналу реєстрації вихідної
кореспонденції розпочатого 02.01.2013 року.
В якому за номером 4334 зазначено: дата
відправлення 01.07.2013 року відповідь на
скаргу ПрАТ «Любомильське РТП»,
виконавець Сарапін (ст. 40).

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на те, що дану відповідь на
його скаргу державний виконавець
повинен був направити рекомендованим
листом, оскільки відповідно до вимог ч.1
ст. 31 Закону України № 606-XIV копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Що стосується вимоги видати судом
дублікат виконавчого листа в разі його
втрати, то суд зазначає, що жодних
доказів того, що виконавчий лист № 405/13
від 20.05.13 року втрачено відповідачем чи
позивачем, в матеріалах справи
відсутні. Таким чином позивач просить
суд захистити права, які ще не порушені,
тобто вчинити дію на майбутнє.

Крім того суд звертає увагу на те, що
питання про видачу дублікату
виконавчого листа визначено ст. 260 КАС
України, згідно якої видачу дублікату
виконавчого листа вирішується за
заявою стягувача або поданням
державного виконавця. Суд розглядає
заяву (подання) про видачу дубліката в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача
або державного виконавця, що
звернулися із заявою (поданням), та
осіб, які беруть участь у справі. Ухвалу
суду за результатами розгляду заяви
(подання) про видачу дубліката
виконавчого листа може бути оскаржено
в загальному порядку. Ухвалу суду за
результатами розгляду заяви (подання)
про видачу дубліката виконавчого листа
може бути оскаржено в загальному
порядку.

Таким чином. питання про видачу
дублікату виконавчого листа
вирішується в іншому не позовному
провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги позивача
не підлягають до задоволення в повному
обсязі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство" -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2013 року по справі №803/1830/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич