Справа № 489/2007/14-а
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 -а/489/160/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 червня 2014 року Ленінський районний
суд м.Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської
Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_1, представника відповідача Троян
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
поновлення виплати пенсії за віком.

Позивачка вказує на, те що вона до
листопада 1999 року мешкала у м.
Миколаєві, з 6 серпня 1996 року їй була
нарахована пенсія за віком. В листопаді
1997 року вона переїхала на постійне
місце проживання до Ізраїлю, а тому
згідно ст.. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» їй припинено виплату
пенсії. Рішенням Конституційного суду
України від 7 жовтня 2009 року такі
положення закону визнано
неконституційними. Проте за її
зверненням у лютому 2014 року відповідач
у поновлені її права на отримання
пенсії відмовив.

Просила зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва
поновити нарахування та сплату на її
користь пенсії за віком з 7 жовтня 2009
року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала,
вказуючи на те, що підстави для
поновлення УПФУ в Ленінському районі м.
Миколаєві пенсії позивачці відсутні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, вивчивши і оцінивши в
сукупності наявні у справі докази,
судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_3 є громадянкою
України, що підтверджується копією
паспорту, та яка з листопада 1999 року
проживає на території Ізраїлю.

Згідно копії пенсійного
посвідчення № НОМЕР_1 позивачка з 6
серпня 1996 року є пенсіонером і до
виїзду з України позивача проживала за
адресою: АДРЕСА_1 в Ленінському районі
м. Миколаєва, перебувала на обліку в
Управлінні соціальних виплат і
компенсацій Ленінського району м.
Миколаєва та отримувала пенсію за
віком. Її виплату було припинено на
підставі ст.. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 46 Конституції України
проголошено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 24 Конституції
України громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування здійснюється за
принципами рівноправності
застрахованих осіб щодо отримання
пенсійних виплат та виконання
обов'язків стосовно сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

У відповідності з ч.3 ст. 2
Протоколу № 4 Конвенції про захист
прав і основних свобод людини, кожна
людина має право на вільне
пересування і свободу вибору місця
проживання. Кожна людина має право
залишити будь-яку країну, включаючи
свою власну.

Рішенням Конституційного Суду
України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009
визнані неконституційними положення
п.2 ч.1 ст. 49 та другого речення ст.. 51
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», де зазначалось, що
виплати пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Оскільки дане положення
законодавства визнано
неконституційним і втратило чинність з
дня ухвалення рішення Конституційним
Судом України, ОСОБА_3, як громадянка
України має право на отримання
призначеної їй пенсії за віком
незалежно від місця її проживання.

Згідно п. 37 «Порядку подання та
оформлення документів для оформлення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25
листопада 2005 року (далі - Порядок),
орган, що призначає пенсію, розглядає
питання про відновлення раніше
призначеної пенсії при звернені з
відповідною заявою.

Згідно п.3 та п. 15 даного Порядку
поновлення виплати пенсії
здійснюється за заявою пенсіонера за
документами, що є у справі та
відповідають вимогам законодавства,
що діяло на момент призначення цього
виду пенсії, та додатковими
документами, якщо такі будуть подані.

Як вбачається з матеріалів
справи, на теперішній час пенсійна
справа ОСОБА_3 знаходиться в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва.
Позивачка звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва 19
лютого 2014 року із заявою про
поновлення виплати пенсії за віком,
проте згідно листа Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва № 2623/06
від 26 лютого 2014 року їй було відмовлено
у такому поновленні.

За такого, суд приходить до
висновку, що відмова Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва в
продовжені виплати пенсії є
неправомірною, а тому на Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва слід
покласти зобов'язання щодо поновлення
виплати пенсії ОСОБА_3, починаючи з
дня її письмового звернення про таке,
а саме з 19 лютого 2014 року.

Керуючись ст.ст.104, 122, 160, 161, 163 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва відновити нарахування,
перерахувати та виплачувати ОСОБА_3
пенсію за віком відповідно та на
підставах, визначених пенсійним
законодавством, починаючи з 19 лютого
2014 року.

В іншій частині в позові
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Н.А. Спінчевська