Справа № 2а/2215/70/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року м. Київ
К/800/51086/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Суддів
Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Лиски Т.О.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області на постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 9 квітня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області (далі -
Управління) про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом, в якому просив:
визнати незаконною відмову Управління
у призначенні йому пенсії за віком на
пільгових умовах та зобов'язати
призначити таку пенсію з 3 грудня
2011 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що він звернувся із заявою до
відповідача про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року
№1788-XII (далі - Закон №1788-XII).
Однак Управління відмовило йому у
задоволенні вказаної заяви, мотивуючи
відсутністю достатнього пільгового
стажу та уточнюючих довідок, які б
підтверджували особливий характер
виконуваної роботи. Вважає таку
відмову протиправною, оскільки
відповідно до записів трудової книжки
його стаж, який дає право на
призначення пенсії на пільгових умовах
становить більше 27 років.

Постановою
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 9 квітня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року, позов задоволено. Визнано
неправомірною відмову Управління в
призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
«в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Зобов'язано
Управління призначити ОСОБА_3 пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до пункту «в» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з часу
звернення.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить змінити рішення суду
апеляційної інстанції, скасувавши
рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що у грудні 2011
року ОСОБА_3 звернувся до Управління з
заявою про призначення пільгової
пенсії.

Згідно протоколу Управління від 20
січня 2012 року №303 загальний трудовий
стаж позивача складає 34 роки 11 місяців
14 днів, пільговий стаж становить 4 роки 3
місяці 14 днів.

Листом від 30 січня 2012 року №1264/03
Управління повідомило позивача про
відмову у задоволенні вказаної заяви,
посилаючись на відсутність уточнюючих
довідок з колгоспу «Комунар», АТ
«Дружба народів», у яких немає
правонаступників, з СТОВ
«Прислучанське», по якому відсутня
інформація про реорганізацію та
оскільки його пільговий стаж є
недостатнім для призначення пенсії на
пільгових умовах.

Відповідно до пункту «в» статті 13
Закону №1788-XII трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 вказаного Закону
передбачено, що основним документом,
який підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано виходили з того, що
основним документом про трудову
діяльність працівника відповідно до
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підприємствах, в
установах та організаціях є трудова
книжка, а уточнюючі довідки про період
та характер роботи, що дають право на
пільгову пенсію, вимагаються у разі
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637, передбачено,
що За відсутності документів про
наявний стаж роботи і неможливості
одержання їх внаслідок ліквідації
підприємства, установи, організації
або відсутності архівних даних з інших
причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17
цього Порядку, трудовий стаж
установлюється на підставі показань не
менше двох свідків, які б знали
заявника по спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Відповідно до пункту 1 роз'яснень
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року №7 «Про
порядок призначення пенсій на
пільгових умовах
трактористам-машиністам, які
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах і на інших
підприємствах сільського
господарства» до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільськогосподарської продукції,
відносяться працівники, які оформлені
на роботу трактористами-машиністами,
мають відповідне посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах на протязі повного сезону
сільськогосподарських робіт в
рослинництві та тваринництві.
Трактористам-машиністам, які відробили
повний польовий період на тракторах та
інших самохідних
сільськогосподарських машинах, весь
рік роботи зараховується до стажу, який
дає право на пільгове пенсійне
забезпечення і в тому випадку, якщо в
міжпольовий або міжсезонний період
вони виконували інші роботи (на
стаціонарних і причепних установках та
агрегатах, по ремонту
сільськогосподарської техніки, на
тваринницьких фермах тощо).

Відповідно до записів трудової
книжки, ОСОБА_3 працював
трактористом-машиністом: з 13 грудня 1978
року до 30 грудня 2000 року в колгоспі
«Комунар», АТ «Дружба народу»; з 2 січня
2001 року по 30 червня 2003 року в
СТОВ «Прислучанське»; з 23 липня 2007 року
по 15 січня 2008 року в ФГ «Бізон»; з 15
січня 2008 року по 14 квітня 2009 року в
«Хмельницька МТС»; з 15 квітня 2009 року по
9 березня 2010 року в ПП « ДК «Енсел 1»; з 10
березня 2010 року по 17 січня 2011 року в
«Хмельницька МТС»; з 18 січня 2011 року
теперішній час працює в ТОВ «Енсел
Агро».

Крім того, в ході розгляду даної
справи в суді першої інстанції були
надані показання свідків: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які пояснили, що позивач з 1978
року і по даний час працює трактористом
по вирощуванню сільськогосподарської
продукції в сільськогосподарських
підприємствах с. Сахнівці
Старокостянтинівського району
Хмельницької області.

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Отже, трудова книжка та пояснення
свідків є доказами у розумінні статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

З огляду на викладене правильними
є висновок судів першої та апеляційної
інстанцій про неправомірність відмови
відповідача в призначенні позивачу
пенсії відповідно до пункту «в» статті
13 Закону №1788-ХІІ.

Доводи, викладені в касаційній
скарзі, не спростовують вказаних
висновків судів попередніх інстанцій.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної
інстанцій повно і всебічно встановили
обставини справи, дали їм належну
юридичну оцінку, правильно застосували
норми матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування або зміни прийнятих ними
рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області відхилити.

Постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 9 квітня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
Т.О. Лиска

М.І. Мойсюк