Справа № 810/408/14-а
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року 810/408/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю.,

при секретарі судового засідання
Погоржевській М.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача 1 - Баскакової
Ю.П.,

представника відповідача 2 - Гнітецької
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до Відділу
Державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Баришівського районного управління
юстиції у Київській області, Відділу
Державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Березанського міського управління
юстиції у Київській області, про
визнання недійсними актових записів
та визнання протиправними дій

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулись
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з позовом до Відділу
Державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Баришівського районного управління
юстиції Київської області та до
Відділу Державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Березанського міського управління
юстиції у Київській області, в якому, з
урахуванням уточнень, просять: визнати
недійсним актовий запис № 10 від 22.11.1958
року про розлучення; визнати недійсним
актовий запис від 22.11.1958 року про
одруження; визнати неправомірними дії
відповідачів по складанню
оскаржуваних актових записів.

В судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги, пояснивши,
що в жовтні 2013 року із кримінальної
справи (за фактом зникнення ОСОБА_4)
ОСОБА_1 стало відомо, що 22 листопада 1958
року їх батьки розлучилися та в цей же
день батько уклав новий шлюб. Позивачі
вважають, що актовий запис про
розірвання шлюбу було вчинено
неправомірно та з порушенням вимог
діючого на той момент законодавства.

Представники відповідачів проти
позову заперечували, мотивуючи тим, що
вважають що у 1958 році працівники бюро
записів актів громадянського стану не
могли діяти неправомірно, а тому
впевнені, що актові записи були
зроблені законно.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 1947
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено
шлюб, про що бюро записів актів
громадянського стану виконкому
Березанської районної ради в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
зроблено запис № 38. Після укладання
шлюбу ОСОБА_6 отримала прізвище ОСОБА_6.

Від цього шлюбу народилися діти ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

22 листопада 1958 року бюро записів актів
громадянського стану виконкому
Березанської районної ради проведено
реєстрацію розірвання шлюбу між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, про що складено актовий
запис № 10.

Також, судом встановлено, що відповідно
до актового запису № 52, вчиненого бюро
записів актів громадянського стану
виконкому Березанської районної ради,
в той же день 22 листопада 1958 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 укладено шлюб.

Позивачі вважають, що розірвання шлюбу
в той час могло відбуватися лише на
підставі рішення суду, а оскільки
такого рішення не було, то шлюб між їх
батьками був розірваний незаконно.

Надаючи правову оцінку виниклим
правовідносинам, суд приходить до
наступного.

Так, на час розірвання шлюбу між ОСОБА_5
та ОСОБА_6 у 1958 році діяв Кодекс законів
про сім'ю, опіку, шлюб і акти
громадянського стану Української РСР
від 31.05.1926 року (далі - Кодекс).

Питання припинення шлюбу регулювалось
главою 4 Кодексу.

Так, статтями 117 -120 Кодексу
передбачалось, що шлюб припиняється
смертю одного з перебуваючих у шлюбі, а
також оголошенням судом одного з них
померлим. За життям дружини і чоловіка,
шлюб може бути припиненим лише
розлученням. Питання про припинення
шлюбу розлученням вирішується судом за
заявою обох з подружжя або одного з них.
На підставі судового рішення про
розлучення органи записів актів
громадянського стану реєструють в
актових книгах розірвання шлюбу та
виписують свідоцтво про розлучення.
Безспірним доказом розірвання шлюбу,
зареєстрованого в органах ЗАГС є
рішення суду про визнання даного шлюбу
розірваним і запис про розлучення в
книгах записів актів громадянського
стану.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4,
тобто задовго після припинення їх
шлюбу.

Також судом встановлено, що в Київській
області до грудня 1965 року рішення про
розірвання шлюбу приймав Київський
обласний суд.

Так, відповідно до довідки
апеляційного суду Київської області №
07-23/718/13, судом встановлено, що рішення
по справі про розірвання шлюбу між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за період з 1957 по 1960
роки судом не приймалось.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (частина перша статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
правовідносин.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що бюро записів актів
громадянського стану Виконавчого
комітету Березанської районної ради
депутатів трудящих Київської області
порушено норми законодавства, які
діяли на момент складання
оскаржуваного акту, оскільки для
розлучення існували лише дві підстави
такі як або смерть, або рішення суду про
розлучення, і орган ЗАГС не міг вносити
запис про розлучення до книги записів
актів громадянського стану без цих
підстав, а отже позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання
недійсним актового запису від 22.11.1958
року про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та
визнання неправомірними дії
відповідачів, то суд вважає, що вони не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Статтею 113 Кодексу передбачено, що шлюб
може бути визнаний недійсним на
підставі рішення суду у випадках
визначених законом.

Визнання шлюбу недійсним без рішення
суду (ст.. 114 Кодексу) настає при
вчиненні сторонами при укладенні
шлюбу таких істотних порушень умов
вступу в шлюб, в силу яких він
вважається недійсним (ст. 111 Кодексу),
зокрема у разі реєстрації шлюбу з
особою, яка одночасно перебуває в
іншому зареєстрованому шлюбі; між
особами, які є родичами прямої лінії
споріднення, а також між рідними
братом і сестрою; особою, яка до того
була визнана недієздатною. У вказаних
випадках за заявою заінтересованої
сторони орган РАЦС анулює актовий
запис про шлюб. В зв'язку з тим, що судом
визнано недійсним розірвання
попереднього шлюбу між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, тому ОСОБА_5 на момент укладання
шлюбу із ОСОБА_8 перебував у
зареєстрованому шлюбі, що було
порушенням ст. 111 Кодексу, а отже на
підставі ст. 114 Кодексу цей шлюб і без
рішення суду вважатиметься недійсним.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 71, 72, 159-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4
задовольнити частково.

Визнати недійсним актовий запис про
розлучення від 22 листопада 1958 року № 10,
зареєстрований бюро записів актів
громадянського стану Виконавчого
комітету Березанської районної ради
депутатів трудящих Київської області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 20 червня 2014 р.