Справа № 2а-987/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
Справа №
27099/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Коваля Р.Й., Макарика В.Я.

за участі секретаря судового засідання
Баранкевич. А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Жовківського
районного суду Львівської області від
25.11.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Зашківської сільської ради про
скасування рішення Зашківської
сільської ради та зобов'язання
прийняти рішення, -

В С Т А Н
О В И В:

02 серпня 2011 року позивач звернулася до
суду з позовом та просила скасувати
рішення Зашківської сільської ради від
10.06.2011 року в частині відмови надати
дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення
технічної документації для видачі
Державного акту для ведення особистого
селянського господарства та
зобов'язати Зашківську сільську раду
надати їй дозвіл на розроблення
проекту відведення для передачі у
власність земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства.

Постановою Жовківського районного
суду Львівської області від 25.11.2011 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
Зашківською сільською радою
розглядалось питання про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації щодо видачі Державного
акту на землю для ведення особистого
селянського господарства, однак його
розгляд було перенесено на чергову
сесію.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивачем - ОСОБА_1, подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт покликається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Зокрема зазначає, що рішення сільської
ради від 10.06.2011 року порушує її право,
визначене ст.ст. 118, 121 Земельного
кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 17.05.2011 року зверталася
до Зашківської сільської ради з заявою
про надання їй дозволу на виготовлення
технічної документації щодо видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку орієнтовною площею 0,12
га в с. Зашків для ведення особистого
селянського господарства.

З витягу протоколу № 6 сесії 6-го
демократичного скликання Зашківської
сільської ради від 10.06.2011 року
встановлено, що на даній сесії
розглядалось питання про надання
дозволу ОСОБА_1 на виготовлення
технічної документації щодо видачі
Даржавного акту на землю для ведення
ОСГ по вул. Колгоспній, с. Зашків,
Жовківського району, Львівської
області. Прийнято рішення про
перенесення розгляду питання на
чергову сесію, з попереднім розглядом
вказаного питання у присутності
представників та депутатів
Зашківської сільської ради. Рішення не
прийнято.

Судом також було встановлено та не
заперечувалось сторонами, що спірна
земельна ділянка не перебувала в
користуванні позивача, оскільки
відповідного рішення Зашківською
сільською радою не приймалося.

Порядок безкоштовної передачі
земельних ділянок у власність
громадянам регулюється нормами
Земельного кодексу України та Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Згідно із частиною першою та другою
статті 118 Кодексу громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених
Земельним кодексом України. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

До матеріалів справи долучена заява
позивача (а.с. 22), зміст котрої не
відповідає встановленим законом
вимогам, що не позбавляє позивача
права звернутися з повторною заявою
щодо отримання земельної ділянки у
власність

Колегія суддів зазначає, що вимогами ч.2
ст. 19 Конституції України передбачено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Органи місцевого самоврядування
згідно ст.59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» в межах
своїх повноважень приймають
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.ст.26,33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить
вирішення відповідно до закону питань
врегулювання земельних відносин.

Відповідно п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської Ради
вирішуються відповідно до закону
питання регулювання земельних
відносин.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що оскільки Зашківська
сільська рада на сесії розглянула
клопотання позивача і фактично не дала
згоди на передачу земельної ділянки, то
суд вважає, що приймаючи це рішення
Зашківська сільська рада будучи
розпорядником та власником спірної
земельної ділянки діяла відповідно до
своєї компетенції передбаченої ч.7 ст.
118 Земельного кодексу України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції визнає, що судом першої
інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,
-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Жовківського
районного суду Львівської області від
25.11.2011 року у справі № 2а-987/2011 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
Р.Й. Коваль

В.Я. Макарик