Справа № 2а/1770/773/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року
м. Київ К/9991/43171/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби на ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 06.06.2012 року
та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 23.03.2012 року
у справі №2а/1770/773/2012 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного підприємства
«Системи управління - КОНСИС» до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційне
підприємство «Системи управління -
КОНСИС» звернулось з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Рівне про визнання протиправними та
скасування повністю податкових
повідомлень-рішень № від 19 грудня
2011 року та № від 26 січня 2012 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 23.03.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 06.06.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у м. Рівному Рівненської
області була проведена камеральна
перевірка даних, задекларованих
позивачем у податковій звітності з
податку на додану вартість за жовтень
2011 року, за результатами якої прийнято
повідомлення-рішення № від 19
грудня 2011 року, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми ПДВ в
сумі 1930,00 грн.

Крім того, посадовими особами
відповідача проведена камеральна
перевірка даних, задекларованих
позивачем у податковій звітності з
податку на додану вартість за грудень
2011 року, за результатами якої прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 26 січня 2012 року, яким зменшено
розмір від'ємного значення ПДВ в сумі
98907,00 грн.

В основу спірних податкових
повідомлень-рішень покладено висновки
відповідача про пропущення позивачем
для формування розміру залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту з ПДВ
наступного податкового періоду та
вказаного у рядку 24 податкових
декларацій з податку на додану
вартість за жовтень та грудень 2011 року,
строків давності, визначених у п. 102.5
ст.102 Податкового кодексу України та
ст.257 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Згідно п. 102.5 ст.102 Податкового кодексу
України заяви про повернення надміру
сплачених грошових зобов'язань або про
їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

У пп. 15.3.1 п.15.3. ст.15 Закону України від
21.12.2000 року №2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (далі - Закон №2181-III),
що був чинним на момент подання
позивачем податкових декларацій у
2007-2009 роках, було вказано, що заяви на
повернення надміру сплачених податків,
зборів (обов'язкових платежів) або на їх
відшкодування у випадках, передбачених
податковими законами, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, наступного за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Норми вказаних статей застосовуються
до правовідносин, що регулюють
повернення або відшкодування надміру
сплачених грошових зобов'язань у
випадках, передбачених податковим
законодавством, а відтак, посилання
відповідача на ст.257 Цивільного кодексу
України, яка передбачає, що загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, є
безпідставними.

З системного аналізу норм податкового
законодавства, судами зроблено вірний
висновок, що у податковому
законодавстві розрізняються поняття
від'ємного значення суми, розрахованої
як різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного (податкового)
періоду та сумою податкового кредиту
такого звітного (податкового) періоду
та поняття суми, що підлягає бюджетному
відшкодуванню. Наявність від'ємного
значення суми, розрахованої як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду є підставою для
здійснення платнику податків
бюджетного відшкодування. Проте, таке
право на бюджетне відшкодування
реалізується шляхом прийняття
платником податку рішення, яке
відображається у відповідному рядку
декларації та подання заяви про
повернення суми бюджетного
відшкодування у спосіб, обраний
платником податку.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 06.06.2012 року та постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 23.03.2012 року
у справі №2а/1770/773/2012 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.