Справа № 2а-0770/262/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 р.
Справа № 45817/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю представника позивача:
Вередюк В.М.

відповідача:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Тячівському районі Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 19
квітня 2011 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Тячівському районі Закарпатської
області до Дібрівського споживчого
товариства, приватного підприємця
ОСОБА_4 про застосування штрафних
санкцій,-

В С Т А Н О
В И Л А:

26.01.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про застосування
штрафних санкцій, пов'язаних із
забороною організації і проведення
азартних ігор на території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в
ході проведення перевірки вилучено 4
гральні апарати та складено акт, яким
встановлено порушення вимог Закону
України «Про заборону грального
бізнесу України» на підставі чого
просять стягнути в судовому порядку з
Дібрівського споживчого товариства
штрафні санкції у розмірі 8000
мінімальних заробітних плат.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року адміністративний позов
задоволено. Стягнуто з ПП ОСОБА_4 на
користь держави суму штрафних санкцій
в розмірі 7 376 000 грн. за порушення
проведення грального бізнесу в
Україні. Чотири гральні автомати: СА
0319-ОА типу NIAGARA; гральний автомат без
маркування типу Dracon`s TREASVRE; гральний
апарат моделі СА-003-F19AOO типу

«VIDEO GAMES», гральний апарат без
маркування типу «FRUIT COCKTAIL»
конфіскувати на користь бюджету
України. Прибуток (дохід) від
проведення азартної гри в розмірі 15
грн. перерахувати до державного
бюджету України.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить частину другу
оскаржуваної постанови змінити та
постановити «Застосувати до
Дібрівського споживчого товариства»
(c.Нижня Апша, вул.Фізкультурна, 2,
Тячівського району) фінансові санкції
у вигляді штрафу в розмірі 7 376 000 грн.
(сім мільйонів триста сімдесят шість
тисяч грн.) за порушення проведення
грального бізнесу в Україні та
стягнути з Дібрівського споживчого
товариства на користь держави суму
штрафних санкцій в розмірі 7 376 000 грн.
Видати виконавчий лист.»

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідальність за порушення
вимог ст.2 Закону України «Про заборону
грального бізнесу України» несе
Дібрівське споживче товариство, а не ПП
ОСОБА_4.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Вердюк В.М. надала
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Представники відповідача ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у ході апеляційного розгляду
надали пояснення та просять відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
орендарем вказаного кафе є відповідач
ОСОБА_4, то вона несе відповідальність
за порушення умов п.1.2 договору оренди
та Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні» .

У відповідності до статті 3 Закону до
суб'єктів господарювання, які
організовують і проводять на території
України азартні ігри, застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат з конфіскацією
грального обладнання, а прибуток
(дохід) від проведення такої азартної
гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.
Застосування фінансових санкцій,
зазначених у частині першій цієї
статті, здійснюється за рішенням суду,
ухваленим за позовом органів міліції
та/або органів державної податкової
служби.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 16 грудня 2010 року
Державною податковою адміністрацією у
Закарпатській області був складений
акт № 006762 від 16.12.2010 року, в якому
зазначено, що в ході перевірки кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою в АДРЕСА_1
встановлено наявність чотирьох
гральних апаратів, а також встановлено
проведення азартної гри, в результаті
якої громадянин ОСОБА_7 зробив ставку в
розмірі 5 грн., а виграв 15 грн.. які йому
видавала бармен ОСОБА_4, за що ОСОБА_7 27
січня 2011 року Тячівським районним
судом був притягнутий до
адміністративної відповідальності.
Даний факт стверджується поясненням
ОСОБА_7 від 16.12.2010 року ( а.с.12),
протоколом огляду від 16.12.2010 року (а.с.15),
рапортом працівника податкової
міліції від 17.12.2010 року ( а.с. 16).

У відповідності до свідоцтва серії А01
№ 229488 Дібрівське споживче товариство
як юридична особа зареєстроване
Тячівською районною державною
адміністрацією 05 січня 1996 року за
адресою Тячівський район, село Нижня
Апша, вул. Фізкультурна,2( а.с. 4), яке
здійснює свою діяльність у
відповідності до Статуту,
затвердженого 14.03.2005 року( а.с. 6).

Розпорядженням Голови правління
Дібрівського споживчого товариства
від 04 січня 2005 року ОСОБА_4 була
прийнята на роботу продавцем . ( а.с. 5)

04 січня 2010 року Дібрівське споживче
товариство та приватний підприємець
ОСОБА_4 уклали договір оренди кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по вулиці АДРЕСА_1 на
строк до 01.12.2010 року для здійснення
підприємницької діяльності, що
підтвердили у судовому засіданні і
відповідачі. 01 грудня 2011 року вказаний
договір був переукладений на строк до
01.11.2010, на реалізацію якого 01.12.2010 року
між сторонами був складений акт
приймання-передачі основних засобів, і
сплачувалася орендна плата, що
стверджується довідкою від 01.04.2011 року,
виданої головою правління та головним
бухгалтером Дібрівського СТ.

14 вересня 2009 року Постановою Правління
Дібрівського СТ було постановлено не
допускати в підприємствах роздрібної
торгівлі та громадського харчування
споживчого товариства здійснення
грального бізнесу та азартних ігор.( а.с
27).

Пунктом 1.2. вищевказаних Договорів
оренди встановлено, що об'єкт оренди
використовується орендарем для
здійснення підприємницької діяльності
.

Пунктом 8.1 вищевказаних договорів
оренди встановлено, що за невиконання
чи неналежне виконання зобов'язань
договору сторони несуть
відповідальність , передбачену нормами
чинного законодавства України.

Стаття 526 ЦК України встановлені
загальні умови виконання зобов'язання,
зокрема, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У ст. 1 Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні»
встановлено, що гральний бізнес -
діяльність з організації та проведення
азартних ігор у казино, на гральних
автоматах, у букмекерських конторах та
в електронному (віртуальному) казино,
що здійснюють організатори азартних
ігор з метою отримання прибутку;
азартна гра - будь-яка гра, умовою
участі в якій є внесення гравцем
ставки, що дає змогу отримати виграш
(приз), і результат якої повністю або
частково залежить від випадковості.

Статтею 3 Закону встановлено, що в
Україні забороняється гральний бізнес
та участь в азартних іграх.

В судовому засіданні знайшов своє
підтвердження проведення грального
бізнесу у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1 16.12.2011 року.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що орендарем
вказаного кафе є відповідач ОСОБА_4, то
вона несе відповідальність за
порушення умов п.1.2 договору оренди та
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» .

У відповідності до статті 3 Закону до
суб'єктів господарювання, які
організовують і проводять на території
України азартні ігри, застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат з конфіскацією
грального обладнання, а прибуток
(дохід) від проведення такої азартної
гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.
Застосування фінансових санкцій,
зазначених у частині першій цієї
статті, здійснюється за рішенням суду,
ухваленим за позовом органів міліції
та/або органів державної податкової
служби.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Тячівському
районі Закарпатської області залишити
без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року у справі №2а-0770/262/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

В.С.Затолочний