Справа № 812/999/14
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

812/999/14

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Ліпський Д.В. розглянувши касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Луганську на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду в Артемівському районі міста Луганська до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Луганську про зобов’язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 травня 2014 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, які він усунув.

З матеріалів касаційної скарги видно, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Луганську на користь управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі міста Луганська заборгованість з відшкодування виплаченої суми пенсії у зв’язку із втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві за липень та серпень 2013 року у розмірі 300 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Частиною 4 статті 26 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачено, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до статей 21,28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань» Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодувати шкоду, яка заподіяна працівнику внаслідок ушкодження його здоров'я або у випадку його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, що знаходилися на його утриманні, пенсію з інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання та пенсію у зв'язку з утратою годувальника, що помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Вимогами статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Оскільки судом встановлено, що у спірному періоді особа, якій виплачувалася пенсія у зв’язку із втратою годувальника проходив вступне випробування до 6 курсу будівельного факультету Луганського національного аграрного університету, то суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок, що витрати на виплату пенсії по втраті годувальника необхідно стягнути із відповідача.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Враховуючи те, що касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, то правові підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись ст. 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Луганську на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду в Артемівському районі міста Луганська до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Луганську про зобов’язання вчинити дії.

Копію касаційної скарги та додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Ліпський

Суддя Д.В. Ліпський