Справа № 686/11353/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Сарбей В.Л.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Совгира Д. І.

судді: Білоус О.В. Курко О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради про
відмову у виплаті допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2013 року позивач звернулася в
суд з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради про визнання нечинним
рішення про відмову у виплаті допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та стягнення
невиплаченої допомоги.

Постановою суду першої у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
позивач оскаржив його до суду
апеляційної інстанції, шляхом подання
апеляційної скарги, в якій, просить
скасувати постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 10.10.2013 року, та
прийняти нову, якою задовільнити позов.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.197 КАС України, проводить
розгляд справи в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задоволити частково з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач є застрахованою особою і на
момент звернення до суду перебувала у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. За
період відпуски позивачці нарахована
та виплачувалася допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 грн.

Посилаючись на положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", відповідно до
якого, допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом,
позивач звернулася до відповідача із
заявою про здійснення перерахунку та
виплати допомоги.

Отримавши відповідь-відмову у
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, позивач звернулася до суду із
даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо нарахування та виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку суд
першої інстанції застосував ст.15
Закону України „Про державну допомогу
сім'ям з дітьми".

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи із наступного.

Порушене право застрахованої особи в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
щодо неотриманої в повному обсязі
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку
регулюється положенням ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням
" № 2240-III.

Також право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за статтею 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
№2811-ХІІ має не застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа, яка
фактично здійснює догляд за дитиною.

При цьому проаналізувавши положення
ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", колегія суддів приходить
до висновку, що розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку розраховується,
виходячи зі встановленого
законодавством розміру прожиткового
мінімуму в розрахунку на місяць, а не у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" № 107-VI
-правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" № 2811-ХІІ, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням"№ 2240-III, який поширював свою
дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", № 2240-III було передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" № 2240-III було виключено
статті 40- 44.

Проте, Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
№ 107-VI, в тому числі й пункту 25 розділу II
Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-
44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
№ 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" № 2811-ХІІ

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що для вирішення
спору стосовно виплати допомоги особі,
яка застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, в даному
випадку такою особою є позивачка,
повинні застосовуватися норми
спеціального закону (яким є Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням"), а тому,
позовні вимоги позивача про стягнення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
підлягають частковому задоволенню.

Крім того суд першої інстанції не
врахував строків звернення позивача до
суду.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод і інтересів
особи, встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи положення даної статті
право позивача на отримання
недоплачених сум допомоги на дитину
підлягає захисту з 10.12.2012 року, оскільки
позов подано до суду 10.06.2013 року.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради про
відмову у виплаті допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 01
липня 2012 року по 09 грудня 2012 року
залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради
щодо невиплати ОСОБА_2 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, визначеному
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради и нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, визначеному статтею 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", за період 10 грудня 2012 року
по 10 червня 2013 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.