Справа № 809/1389/14
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.
Справа № 809/1389/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Мельничуку Є.С.,

за участю: представника позивача -
Апрелкової Т.Ю., представника
відповідачів - Бойко З.Р.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за
позовом:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Калуському
районі

до відповідачів: Ліквідатора ПрАТ
«Лукор» п.Григор'єв О.В., Приватного
акціонерного товариства «Лукор»

про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Калуському
районі звернулося до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправною відмову ліквідатора ПрАТ
«Лукор» про визнання капіталізованих
платежів та зобов'язання визнати
грошові вимоги Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калуському
районі та внести їх до реєстру
кредиторів, як вимоги першої черги.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила задовольнити позов.

Представник відповідачів щодо
задоволення позовних вимог заперечила
та вказала, що відмова ліквідатора ПрАТ
«Лукор» про визнання капіталізованих
платежів є правомірною, оскільки
відсутній порядок, яким регулюється
питання визнання капіталізованих
платежів поза межами процедури
банкрутства, крім цього щодо
формування капіталізованих платежів
по громадянах ОСОБА_3 та ОСОБА_4
зазначила, що ПрАТ «Лукор» не являється
правонаступником Калуського
хіміко-металургійного комбінату та ВАТ
«Оріана», де вказані особи отримали
травми, а тому у відповідача відсутній
обов'язок сплати вказаних
капіталізованих платежів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
представника відповідачів, дослідивши
наявні та подані докази, судом
встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство
«Лукор», як платник страхових внесків
зареєстроване у Відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калуському
районі.

24 березня 2014 року Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калуському
районі звернулося із заявою до голови
ліквідаційної комісії ПрАТ «Лукор» про
визнання грошових вимог на суму
7312778,97грн. 02 квітень 2014 року позивачем
подано на розгляд ліквідатора заяву
про уточнення грошових вимог на суму
7231947,06 грн.

10 квітня 2014 року листом №196 голова
ліквідаційної комісії повідомив, що
вимоги про нарахування заборгованості
з капіталізованих страхових виплат
заявлені позивачем є неправомірними,
оскільки капіталізація платежів
здійснюється, на думку відповідача,
лише відносно підприємства - банкрута,
а не у разі добровільної ліквідації.
Таким чином, відповідач вважає, що
«Порядок капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю»,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 06 травня 2000 року
№ 765, не поширює свою дію на спірні
правовідносини.

Слід зазначити, що ліквідація
юридичної особи відповідно до вимог
законодавства відбувається без
правонаступництва. У відповідності до
ч. 2 ст. 104 та ч. 5 ст. 111 Цивільного кодексу
України юридична особа є такою, що
припинилася чи є ліквідованою, з дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» для
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи в
результаті її ліквідації голова
ліквідаційної комісії, уповноважена
ним особа або ліквідатор після
закінчення процедури ліквідації,
передбаченої законом, але не раніше
закінчення строку заявлення вимог
кредиторами повинен подати (надіслати
рекомендованим листом з описом
вкладення) державному реєстраторові
певні документи, в тому числі, довідку
відповідного органу про відсутність
заборгованості із сплати страхових
коштів фондів соціального страхування.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті
46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється за рахунок
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 «Порядку
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06 травня 2000 року
№765 (далі - Порядок) капіталізація
платежів здійснюється щодо кожної
особи з урахуванням заборгованості за
попередні роки та необхідності виплати
майбутніх платежів. Під час розрахунку
сум цих платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

Іншого нормативно-правового акту, який
визначав би порядок капіталізації
платежів, Кабінетом Міністрів України
прийнято не було.

Статтею 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» законодавець
зобов'язав страхувальника проводити
капіталізацію страхових виплат у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, у всіх випадках
ліквідації страхувальника незалежно
від підстави такої ліквідації.

Посилання відповідача на те, що
положення абзацу 2 частини 2 статті 46
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 06 травня 2000 року №765 не
розповсюджуються на дані
правовідносини, так як ПрАТ «Лукор» не
є підприємством - банкрутом, суд вважає
необґрунтованими, оскільки
зазначеними нормами передбачений
обов'язок страхувальника проводити
капіталізацію страхових виплат у всіх
випадках ліквідації, а не лише у
випадку ліквідації підприємства -
банкрута.

Аналогічна правова позиція була
висловлена також Верховним Судом
України у постанові від 26 червня 2012
року (справа № 21-156а12).

Таким чином, відповідач - ПрАТ «Лукор»,
в особі голови ліквідаційної комісії,
зобов'язаний був визнати грошові
вимоги Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Калуському районі та внести їх до
реєстру кредиторів, як вимоги першої
черги.

Щодо суми платежу, що підлягає
капіталізації, слід зазначити, що
позивачем обґрунтовується сума, яка
підлягає капіталізації в розмірі 6665083,50
грн.

На підтвердження підставності такої
суми суду надано акти про нещасні
випадки на виробництві, постанови про
призначення потерпілим перерахованих
страхових виплат, акти розслідування
професійних захворювань та інші копії
документів, які обґрунтовують заявлені
вимоги. Однак, як встановлено судом,
позивачем включено до сум, які
підлягають капіталізації, також і суми
призначені для виплат громадянам
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В судовому засіданні
досліджено, що потерпілий ОСОБА_4 під
час нещасного випадку на виробництві
був працівником Калуського
хіміко-металургійного комбінату (акт
про нещасний випадок №23 (а.с. 56, 57).
Доказів правонаступництва ПрАТ
«Лукор», а саме переходу обов'язку
відповідача щодо відшкодування
вказаних коштів суду не надано, як не
надано і будь-яких інших доказів
правомірності включення вказаних сум
до коштів, які підлягають
капіталізації та сплаті ПрАТ «Лукор».
Тому, у позивача відсутні підстави для
включення до сум коштів, які підлягають
капіталізації у зв'язку з ліквідацією
ПрАТ «Лукор» у розмірі 258236,34 грн.

Крім цього, потерпіла ОСОБА_3 під час
нещасного випадку на виробництві була
працівником ВАТ «Оріана» (акт про
нещасний випадок №5 (а.с. 24, 25), яке
станом на момент розгляду справи не
ліквідоване, зобов'язань щодо сплати
капіталізованих платежів, пов'язаних
із нещасним випадком, який стався із
працівником ВАТ «Оріана» у ПрАТ
«Лукор» - відсутні. Таким чином, у
позивача також відсутні підстави для
включення до сум коштів, які підлягають
капіталізації у зв'язку з ліквідацією
ПрАТ «Лукор» у розмірі 532263,15 грн.

Підставність нарахування інших сум,
які підлягають капіталізації у зв'язку
з ліквідацією ПрАТ «Лукор» в розмірі
5874584,01 грн., позивачем доведена під час
розгляду справи, правомірність такого
нарахування підтверджена належними
доказами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у
голови ліквідаційної комісії ПрАТ
«Лукор» були відсутні підстави для
відмови про визнання капіталізованих
платежів в розмірі 5874584,01 грн., а сама
відмова є протиправною.

Також, суд вважає спосіб захисту
порушених прав, який обрав позивач,
вірним, оскільки у випадку задоволення
позовних вимог заявлених ним,
унеможливлюється пропуск позивачем
строку, встановленого для звернення
кредиторів про визнання майнових вимог
та ненадходження таких коштів до
бюджету.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
ліквідатора ПрАТ «Лукор» про визнання
капіталізованих платежів у розмірі
5874584 (п'ять мільйонів вісімсот сімдесят
чотири тисячі п'ятсот вісімдесят
чотири) грн. 01 грн.

Зобов'язати ліквідатора ПрАТ «Лукор»
визнати грошові вимоги на суму 5874584
(п'ять мільйонів вісімсот сімдесят
чотири тисячі п'ятсот вісімдесят
чотири) грн. 01 грн. та внести їх до
реєстру вимог кредиторів, як вимоги
першої черги.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Григорук О.Б.

Постанова складена в повному
обсязі 23.06.2014 року.