Справа № 2а-106/11
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. м. Київ
К/800/8321/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф. ,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області на постанову Дубровицького
районного суду Рівненської області від
26 листопада 2013 року та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 пред'явила в
суді позов до Управління Пенсійного
фонду України в Дубровицькому районі
Рівненської області (далі - УПФ) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
державної та додаткової пенсії,
виплата яких передбачена статтями 50, 54
Закону України від 28 лютого 1991 року №
796-XII "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
(далі - Закон № 796-XII).

Зазначила, що належить до першої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, є
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а тому має право на
державну та додаткову пенсії,
передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-XII.

Вважаючи, що розміри виплачуваних їй
пенсій не відповідають розмірам,
встановленим цим Законом, звернулася
до УПФ з заявою про приведення їх у
відповідність до його вимог. Однак,
відповідач відмовив їй в цьому.

Просила суд визнати такі дії
відповідача протиправними та
зобов'язати усунути вказані порушення,
провівши перерахунки пенсій із
розрахунку: державна пенсія - 8
мінімальних пенсій за віком з 1 грудня
2010 року та додаткова пенсія - 75
процентів мінімальної пенсії за віком
з 1 грудня по 31 грудня 2007 року та з 22
травня 2008 року.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останньою постановою Дубровицького
районного суду Рівненської області від
26 листопада 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня
2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено. Визнано протиправними дії
УПФ щодо відмови здійснити ОСОБА_4
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за період з 1 по 31 грудня 2007 року
та, починаючи з 22 травня 2008 року
відповідно до вимог статті 50 Закону
№ 796-XII (в редакції Закону № 230/96-ВР
від 6 червня 1996 року), виходячи з
мінімальної пенсії за віком,
встановленої частиною першою статті 28
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон
№ 1058-IV). Зобов'язано УПФ
здійснити перерахунок і виплату
ОСОБА_4 додаткової пенсії, відповідно
до вимог статті 50, частини третьої
статті 67 Закону № 796-XII (в редакції
Закону № 230/96-ВР від 6 червня 1996
року), за період з 1 по 31 грудня 2007 року
та, починаючи з 22 травня 2008 року, у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком, виходячи з її розміру,
встановленого частиною першою статті 28
Закону № 1058-IV, з урахуванням фактично
виплаченої пенсії протягом указаного
періоду. Постанову допущено до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

В обґрунтування касаційної скарги УПФ
посилається на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
такого.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ встановлено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно з статтею 50 Закону № 1058-IV особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема,
інвалідам ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії, відповідно
до статті 53 зазначеного Закону,
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком. Мінімальний розмір пенсії за
віком, згідно зі статтею 28 Закону №
1058-ІV, встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем, виходячи із розміру,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008
року № 654 "Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян".

Задовольняючи позовні вимоги, суди
виходили із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами та
дійшли обґрунтованого висновку, що при
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої статтею 50 Закону № 796-ХІІ,
застосуванню при її обчисленні
підлягає розмір прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Доводи касаційної скарги УПФ про те, що
застосування до спірних правовідносин
статті 28 Закону № 1058-ІV суперечить
вимогам частини третьої указаної
статті, відповідно до якої мінімальний
розмір пенсії за віком абзацом 1
частини першої цієї статті
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених відповідно до цього
Закону, висновку судів не спростовують,
оскільки чинним законодавством не
передбачено іншого, крім визначеного
частиною першою статті 28 Закону № 1058-ІV
мінімального розміру пенсії за віком, а
тому є можливим застосування даної
величини до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суди
попередніх інстанцій всебічно і повно
встановили всі фактичні обставини
справи та правильно застосували норми
матеріального права, що регулюють
спірні відносини сторін, а тому
ухвалені ними судові рішення,
відповідно до частини першої статті 224
КАС України, підлягають залишенню в
силі.

Керуючись статтями 2201, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області відхилити, а постанову
Дубровицького районного суду
Рівненської області від 26 листопада 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф.Ситников