Справа № 227/1624/14-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мавроді Р.Ф.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
справа №227/1624/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Попова В.В., розглянувши
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Добропільської міської ради на
постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 травня 2014 року у справі № 227/1624/14-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління праці
та соціального захисту населення
Добропільської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А
Н О В И В:

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Добропільської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Дії Управління праці та соціального
захисту населення Добропільської
міської ради щодо нарахування та
виплати ОСОБА_2 в період з 04.10.2013 року по
день розгляду справи у суді, допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі меншому ніж
розмір прожиткового мінімуму для дітей
до 6 років - визнані неправомірними.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Добропільської міської Ради здійснити,
з врахуванням фактично виплачених сум,
перерахунок та виплату ОСОБА_2
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною (донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1) до досягнення нею
трирічного віку, за період з 04 жовтня 2013
року по день розгляду справи у суді,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернувся з
апеляційною скаргою у якій вказали, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначив, що
01.01.2008 року Верховною Радою України
внесені зміни до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" (зі
змінами), виклавши частину першу статті
15 в такій редакції: "Допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень". Просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач - ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1.

Позивач перебуває на обліку в УПтСЗН
Добропільської міської ради, їй
призначено допомогу по догляду за
дитиною у розмірі 130,00 грн. Допомогу
позивач отримує як незастрахована
особа.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 №
107-VІ «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від 21.11.1992
№ 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України від 18.01.2001
№ 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 15 Закону №
2811-ХІІ встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення №
10-рп/2008) визнано неконституційними
низку положень Закону № 107-VI, в тому
числі й пункту 25 розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані іншими Законами, не
встановлювалось на 2011,2012,2013 роки інший,
ніж у Законах №2811-ХII та №2240-III розмір
допомоги, а дії Законів про бюджет
діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
спірні правовідносини з 01.01.2011р.
регулюються Законами №2811-ХII та №2240-III,
а положення Постанови КМУ №1751 від
27.12.2001р. в тій частині, в якій воно
суперечить названим законам,
застосовуватися не може. Отже, з 01.01.2011р.
у відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірах, передбачених
Законами №2811-ХII та 2240-III.

Крім того, суд першої інстанції звернув
увагу, що така правова позиція
викладена в постанові Вищого
адміністративного суду України від
21.08.2011 року по справі № К/9991/33496/12 та в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року.

Оскільки у справі, що розглядається,
встановлено, що спір виник щодо виплати
допомоги на дитину особі, яка не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин на відносини щодо виплати
допомоги позивачу ОСОБА_2, у
зазначеному періоді, поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2811-ХII "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" ), відповідно до статті 15 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи наведене, нарахування та
виплата у 2013 році допомоги по
досягненню дитиною трьох років,
повинна здійснюватися позивачеві
відповідачем відповідно до ст. 15 ЗУ
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а саме у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Таким чином, вихідним критерієм
обчислення цієї допомоги позивачу є
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років, який згідно зі ст.7 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" встановлений у 2013 році на
одну особу в розрахунку на місяць з
01.01.2013 р. по 30.11.2013 р. - 972 гривні, з 01.12.2013 р.
по 31.12.2013 р. - 1032,00 грн.;

На підставі ст.7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» для
дітей віком до 6 років з 1 січня 2014 року
встановлено прожитковий мінімум на
місяць у розмірі 1032 грн.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
позивач має право на перерахунок та
виплату їй недоплаченої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04 жовтня 2013
року по день розгляду справи в суді,
виходячи з розміру не меншого
прожиткового мінімуму для дітей до 6
років.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Добропільської міської ради на
постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 травня 2014 року у справі № 227/1624/14-а
- залишити без задоволення.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 травня 2014 року у справі № 227/1624/14-а
- залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржено безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

В.В.Попов