Справа № 2а-1177/10/1570
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/74287/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від позивача - Корнілевський Є.І.,
довіреність №Д/ЮС 86 від 18.11.2013 року,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Українське
Дунайське пароплавство»

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня
2012року

у справі №2-а-1177/10/1570

за позовом приватного акціонерного
товариства «Українське Дунайське
пароплавство»

до Державної фінансової
інспекції в Одеській області

про визнання протиправним та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року відкрите акціонерне
товариство «Українське Дунайське
пароплавство» (правонаступником якого
є приватне акціонерне товариство
«Українське Дунайське пароплавство»,
далі по тексту ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство») звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовом до Державної фінансової
інспекції в Одеській області (далі по
тексту ДФІ), яким просило визнати
нечинним та скасування пунктів 12, 13, 14,
21, 22, 29, 30 вимоги відповідача від
03.11.2009року №15-05-28-14/8261-2009.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 березня
2011 року у справі №2-а-1177/10/1570 позовні
вимоги задоволено частково, визнано
протиправними та скасовано вимогу від
03.11.2009 року № 15-05-28-14/8261-2009 в частині
пунктів 12, 13, 14. В задоволені решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року у справі №2-а-1177/10/1570 постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 30 березня 2011 року у зазначеній
справі скасовано, ухвалено нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовлено в повному обсязі.

При скасуванні рішення окружного
адміністративного суду та ухваленні
нового, суд апеляційної інстанції
виходив з недоведеності позивачем
своїх вимог, оскаржене рішення
ревізійного органу прийнято в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить скасувати
вказані вище судові рішення, прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутнього в судовому засіданні
представника позивача, розглянувши і
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що представниками ДФІ
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
ВАТ «Українське Дунайське
пароплавство» за період з 01.07.2007 року по
01.04.2009 року.

В ході проведення ревізії виявлені
порушення позивачем
фінансово-господарської дисципліни та
складений акт від 25.09.2009 року №05-139/756.

Для усунення виявлених порушень
ревізійний орган прийняв та надіслав
на адресу позивача вимогу про усунення
порушень від 03.11.2009 року за
№15-05-28-14/8261-2009.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Пунктом 12 оскарженої вимоги ревізійним
органом вимагається прийняти заходи
щодо відшкодування за рахунок винних
осіб витрати підзвітних коштів без
належного документального
підтвердження в загальній сумі 8590,00
грн.

Працівники позивача в липні 2008 року та
в січні 2009 року знаходились у
відрядженнях відповідно до наявних
відміток у посвідченнях про
відрядження. Накази про відрядження
зазначених працівників підприємством
були видані, але наявні розходження у
датах зазначених у наказах та
відповідних відмітках у посвідченнях.

Судами попередніх інстанцій в процесі
розгляду справи досліджувались
посвідчення на відрядження ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

В порушення п.п.1.1, 1.3 Інструкції «Про
службові відрядження в межах України
та за кордон» від 13.03.1998 року № 59 та за
відсутності наказів про відрядження
допущені витрат підзвітних коштів без
належного документального
підтвердження в загальній сумі 8590,00
грн.

Доводами касаційної скарги не
спростовується порушення судами норм
матеріального права при наданні
юридичної оцінки пункту 12 оскарженої
вимоги ревізійного органу.

Пунктом 13 Вимоги ДФІ від позивача
вимагається прийняти заходи щодо
нарахування та стягнення з
контрагентів пені та штрафних санкцій
за невиконання умов договору на
загальну суму 967 988,69 грн.

Згідно акту ревізії перевіркою повноти
отримання доходів від нарахування
штрафних санкцій за порушення
господарських зобов'язань встановлено,
що в порушення п.2 ст. 231 Господарського
кодексу України, ВАТ «Українське
Дунайське пароплавство», не застосовує
штрафні санкції до дебіторів,
передбачені укладеними договорами, у
вигляді пені за порушення строків
належних платежів за отримані роботи
та послуги.

Перевіркою дотримання термінів сплати
рахунків між позивачем та ТОВ „Інстар
Лоджистик" за оренду контейнерів
встановлено, що першим не
нараховувалися штрафні санкції за
несвоєчасне виконання ТОВ „Інстар
Лоджистик" умов договору від 05.04.2007 № 178
ГЛ та КП (п. 3.5) в розмірі 0,3 відсотка за
кожен день прострочення, що спричинило
втрату доходів ВАТ „УДП" за період з
01.07.2007 по 31.12.2008 в сумі 233113,95 грн. Також
ВАТ «Українське Дунайське
пароплавство» не нараховувалися
штрафні санкції за несвоєчасне
виконання ПП «Трайтон Фьюелз»умов
договору від 28.03.2007 № 161 (п. 3.2),
відповідно п.2 ст. 231 Господарського
кодексу України за кожен день
прострочення платежу підлягає
нарахуванню пеня в розмірі 0,1% від суми
простроченого платежу та штраф в
розмірі 7 % за прострочення платежу
понад 30 днів, втрата доходів по ВАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
за період з 01.07.2007 по 31.12.2008 склали в сумі
21164,13 грн.

ВАТ «Українське Дунайське
пароплавство» не нараховані і в
бухгалтерському обліку не відображені
штрафні санкції за несвоєчасне
виконання ТОВ „Екотехніка" умов
договору (п. 4.2) в розмірі подвійної
ставки НБУ за кожен день прострочення
та штрафу в розмірі 20% річних, що
спричинило втрату доходів позивачем за
період з 01.12.2007 по 31.05.2008 в сумі 4443,19 грн.
Перевіркою дотримання термінів
виконання умов договору від 01.08.2008 року
№ 354 КС, укладеного між позивачем та ТОВ
- фірма „Давос" з надання в оренду
ліхтерів для накоплення та перевалки
вантажів, встановлено, що станом на
31.12.2008 року за ТОВ - фірма „Давос"
обліковується дебіторська
заборгованість в сумі 80179,20 грн. - це
заборгованість за послуги з оренди
ліхтерів, термін сплати якої - 10.11.2007
року, ВАТ «УДП»не нараховані і в
бухгалтерському обліку не відображені
штрафні санкції за несвоєчасне
виконання ТОВ - фірма „Давос" умов
договору (п. 3.3) в розмірі 0,3 відсотка за
кожен день прострочення орендної
плати, що спричинило втрату доходів ВАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
за період з 10.11.2008 по 31.12.2008 в сумі 12267,42
грн.;

Перевіркою дотримання термінів
виконання умов договору від 27.12.2004
року №1107 СЄЗС, укладеного між
позивачем та ДП «Добробут» з
передавання права на завершення
будівництва шести секцій житлового
будинку на 213 квартир загальною площею
12690 кв.м. за адресою м. Ізмаїл, проспект
Леніна, 2 залишковою вартістю 3463362,00 грн.
встановлено, що відповідно додаткової
угоди від 04.03.2008 року № 2 до
вищезазначеного договору, ВАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
та ДП «Добробут»узгодили, що ДП
«Добробут» відшкодовує ВАТ «УДП»
вартість незавершеного будівництва у
відповідності з експертною оцінкою в
сумі 4649632,00 грн.. Термін сплати
боргового зобов'язання: до 25.03.2008 - 3000000,00
грн., до 29.04.2008 року - 1649632,00 грн. Фактично
ДП «Добробут» сплачені боргові
зобов'язання на загальну суму 2049632,00
грн. Станом на 31.12.2008 року ДП «Добробут»
не сплачені ВАТ «Українське Дунайське
пароплавство» боргові зобов'язання на
загальну суму 2600000,00 грн.

Враховуючи наведене, вимога
ревізійного органу щодо прийняття
заходів по нарахуванню та стягненню з
контрагентів пені та штрафних санкцій
за невиконання умов договорів є
законною.

Пунктом 14 оскарженої вимоги ДФІ
позивача зобов'язано відкоригувати по
бухгалтерському обліку зайве
нарахування амортизації на загальну
суму 3 966 013,36 грн.

В акті ревізії зазначено, що станом на
01.01.2009 року на балансі ВАТ «Українське
Дунайське пароплавство» знаходиться 655
суден. Значна кількість суден фізично
та морально застаріли та на підставі
наказів ВАТ «Українське Дунайське
пароплавство» виведені у відстій для
подальшої їх реалізації або через
технічний стан в очікуванні ремонту.
Перевіркою встановлено, що на ці судна
продовжується нараховуватись
амортизація. За висновками акту
ревізії це є порушенням п.23,29 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 7
«Основні засоби»(далі П(С)7ОС),
затвердженого наказом Мінфіну України
від 27.04.00 року №92, що призвело до зайво
нарахованої амортизації на суму 3 966 013,36
грн., та до завищення витрат.

Згідно Положення (Стандарту)
бухгалтерського обліку 7 «Основні
засоби», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
27.04.2000 № 92 амортизація - систематичний
розподіл вартості, яка, амортизується,
необоротних активів протягом строку їх
корисного використання (експлуатації).

Враховуючи ту обставину, що судна не
експлуатуються, судова колегія
касаційної інстанції вважає, що у
позивача відсутні підстави для
нарахування амортизації по судам, які
виведені з експлуатації відповідно
позивач в порушення д. 23,29 П(С)БО 7
«Основні засоби», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 27.04.2000 № 92, за II півріччя 2007 року та
за 2008 рік внаслідок виведення із
експлуатації у відстій суден для
подальшої їх реалізації або через
технічний стан в очікуванні ремонту
зайво нарахував амортизації у сумі 3
966013,36 гри., що призвело до завищення
витрат.

Пунктом 21 вимоги ДФІ від позивача
вимагається прийняти заходи щодо
відшкодування фірмою «СОSМОS SHIPING AD»
завищення вартості робіт з технічного
аварійного обслуговування судна
«Николай Савицкий» виконання яких
документально не підтверджено у сумі
143501 ЕUR (1100288,74 грн. еквівалент у гривнях
станом на 14.07.2008року).

Позивачем з «СОSМОS SHIPING AD» укладений
контракт від 14.07.2008 року №001/2008/406 ОПМ на
надання послуг з технічного аварійного
обслуговування судна «Николай
Савицкий» на суму 146800 ЕUR. З метою
встановлення факту та обсягу виконаних
робіт, проведених фірмою «СОSМОS SHIPING AD»
до ревізії долучений фахівець
інженер-інспектор з Регіонального
представництва Регістра судноплавства
України міста Ізмаїл, яким було
встановлено виконання ремонтних робіт
не в повному обсязі, про що був
складений акт №108-1-2377-09 по формі 1.9.18.
Вартість робіт по яким відсутнє
документальне підтвердження складає
143501,0 ЕUR.

В обґрунтування касаційної скарги в
частині протиправності п.21 оскарженої
вимоги ВАТ «Українське Дунайське
пароплавство» не наводить доводів в
порушення судами попередніх інстанції
норм матеріального права в цій частині.

В пункті 22 вимоги ДФІ від 03.11.2009 року
№15-05-28-14/8261-2009 вимагається
відкоригувати по бухгалтерському
обліку завищення вартості
паливно-мастильних матеріалів на суму
1215827,43 грн.

Актом, на підставі якого прийняте
оскаржуване в частині рішення,
встановлено завищення вартості
активів ВАТ «Українське Дунайське
пароплавство» на суму 1215827,43 грн., яка
виникла внаслідок несвоєчасного
відображення в бухгалтерському обліку
по рахунку 20.3.3 «Інші види палива»
передачу ПММ, оскільки в ході ревізії
було встановлено, що між ВАТ «УДП» та
компанією Limited»укладено контракт від
01.11.2007 року №647 SEMF на передачу в
бербоут-чартер 10 суден. Судна
передавались відповідно до протоколів
здачі теплоходів по кожному окремо. В
бухгалтерському обліку товариства
передача ПММ по рахунку 20.3.3 «Інші види
палива» відображена не була, що привело
до завищення активів позивача на суму
1215827,43грн.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що порушень норм матеріального права
по вимозі щодо відкоригування по
бухгалтерському обліку завищення
вартості паливно-мастильних
матеріалів з боку відповідача не
відбулось.

Пунктами 29, 30 вимоги зобов'язано
позивача відобразити по
бухгалтерському обліку поточні
зобов'язання по розрахункам за
нарахованими відсотками за
користування коштами отриманими у
кредит станом на 01.04.2009 року на суму
1053738,67 доларів США (8113787,76 грн.).

Згідно договору від 27.03.1998 року ФВО-4/145
та додаткової угоди від 16.08.2002року
№13-333/33/283 до нього, укладених між ВАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
та Національним банком України,
останній погашає заборгованість
позивача перед Нерезидентом у сумі
18681607 доларів США за договором
будівництва суден від 25.09.1989 року, а
пароплавство відшкодує Банку 20902985,57
доларів США з урахуванням відсотків.

Згідно п.1.5 додаткової угоди погашення
основної суми заборгованості повинно
здійснюватися рівними сумами в розмірі
315000 доларів США на рахунок НБУ
починаючи 07.11.2006 року. Позивачем не
виконуються умови договору щодо
перерахування основної суми
заборгованості та відсотків. Згідно
довідки про нараховані та сплачені
відсотки не сплачено за період з
березня по грудень 2008 року 921090,61 дол.
США (7092397,70грн.), за січень та лютий 2009
року 132648,06 доларів США (1021390,06грн.).

В акті ревізії вказано, що в порушення
п.12 П(С)БО 11 «Зобов'язання»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.01.2000 №20 в
бухгалтерському обліку ВАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
не відображені поточні зобов'язання по
розрахункам за нарахованими
відсотками за користування коштами
отриманими в кредит станом на 01.01.2009
року на суму 921090,61 дол. США (7092397,70грн.), а
станом на 01.04.2009 року на суму 1053738,67
доларів США (8113787,76грн.), що призвело до
заниження кредиторської
заборгованості.

Апеляційним адміністративним судом в
рішенні правомірно звернуто увагу, що
правильність ведення бухгалтерського
обліку є обов'язком позивача. Отже
вимога відповідача про відображення
поточних зобов'язань по розрахункам за
нарахованими відсотками за
користування коштами отриманими у
кредит відповідає вимогам діючого
законодавства.

Судом другої інстанції
правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Українське
Дунайське пароплавство» - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року у справі №2-а-1177/10/1570 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: