Справа № 9101/183619/2012
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 рокусправа № 0827/2а-11547/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 03
жовтня 2011 року у справі 0827/2а-11547/11 за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення по
Шевченківському району Запорізької
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 02 серпня 2011 року звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення по
Шевченківському району Запорізької
міської ради, в якому просив визнати
дії відповідача протиправними;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 3 мінімальних
заробітних плат за 2010-2011 роки.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2011 року,
позов ОСОБА_1 щодо зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення згідно вимог статті 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
по 01.02.2011 року залишено без розгляду у
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду з адміністративним позовом.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2011 року у
задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
підстав для задоволення позову
Тарасенка ОСОБА_1 щодо зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення згідно вимог статті 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за 2011 рік немає, оскільки на момент
звернення позивача з позовом до суду
вказана допомога йому виплачена не
була.

Не погодившись з постановою суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позов в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог, суд
апеляційної інстанції зробив висновок,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи та внаслідок захворювання,
пов'язаного з виконанням робіт із
ліквідації наслідків аварії, його
визнано інвалідом ІII групи.

Положеннями статті 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" його
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Управлінням праці та соціального
захисту населення по Шевченківському
району Запорізької міської ради
виплата допомоги на оздоровлення
позивачу за 2010 рік проводилася
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №562 від 12.07.2005 року
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75
грн. (а.с.8).

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» при
нарахуванні одноразової допомоги на
оздоровлення суперечить положенням
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, на момент звернення позивача з
позовом до суду та на час прийняття
судом оскаржуваної постанови,
Управлінням праці та соціального
захисту населення по Шевченківському
району Запорізької міської ради
виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення передбаченої ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2011 рік не проводилась.

Виходячи з вимог статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, захисту підлягає вже порушене
право, а не те, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, буде
воно порушено чи ні.

Враховуючи те, що на момент звернення
до суду право позивача не було
порушено, оскільки Управлінням праці
та соціального захисту населення по
Шевченківському району Запорізької
міської ради виплата позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення передбаченої
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік не проводилась,
суд першої інстанції зробив вірний
висновок про необхідність відмови у
задоволенні позову щодо зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення згідно вимог статті 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за 2011 рік.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду цієї
справи об'єктивно, повно та всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для її вирішення, дав їм
правильну юридичну оцінку і ухвалив
законне, обґрунтоване рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у цій справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 200, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2011 року у
справі № 0827/2а-11547/11 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко