Справа № 465/5062/13-а
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/20879/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів
Загороднього А.Ф.

Малиніна
В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року за заявою відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова про
перерахунок пенсії,

встановила:

У травні 2013 року Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області звернувся до суду з заявою про
зміну способу виконання постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова про
перерахунок пенсії.

Ухвалою Франківського районного суду
м. Львова від 17 липня 2013 року заяву
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, про зміну способу
виконання рішення задоволено. Змінено
спосіб виконання постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року у справі №2-а-782/09 із зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львов
здійснити нарахування та провести
виплату ОСОБА_2 щомісячної соціальної
допомоги у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком визначеної ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 28 травня 2008
року на стягнення з Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львов на
користь ОСОБА_2 суми в розмірі 5313,56 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року ухвалу Франківського
районного суду м. Львова від 17 липня 2013
року скасовано. Прийнято нову ухвалу
про відмову в задоволенні заяви.

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 березня 2014 року скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі м.
Львова здійснити нарахування та
провести виплату ОСОБА_2 щомісячної
соціальної допомоги у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" починаючи з 22.05.2008, з
урахуванням виплачених сум.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
зміну способу виконання, суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що викладені в заяві вимоги стосуються
вчинення відповідних дій, які у випадку
їх задоволення, можуть істотно змінити
зміст резолютивної частини судового
рішення, що у відповідності з діючим
законодавством є недопустимим. А
зазначені в заяві вимоги не можуть бути
обставинами, що є підставою для зміни
способу і порядку виконання судового
рішення.

Однак, колегія суддів з такими
висновками суду погодитись не може.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

На підтвердження наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення у справі №2-а-782/09, надано
відповідь Управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі м.
Львова, з яких вбачається, що стягувачу
були нараховані, однак не були
виплачені грошові кошти за судовими
рішеннями через не надходження
зазначених коштів до Пенсійного фонду
з Державного бюджету.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

В такому випадку зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі
проти Італії» зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Враховуючи викладене колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено відповідно
до закону і скасоване помилково, а тому
касаційна скарга підлягає задоволенню,
рішення суду апеляційної інстанції
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року - скасувати.

Ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 17 липня 2013 року про зміну
способу виконання рішення у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова про
перерахунок пенсії - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
А.Ф. Загородній

В.В. Малинін