Справа № 2а-12153/11/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
Справа №
23798/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 21
грудня 2011 року у адміністративній
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області до відділу
Державної виконавчої служби Буського
районного управління юстиції, третя
особа - ОСОБА_1 про скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2011 року Управління Пенсійного
фонду України в Буському районі
Львівської області звернулося до суду
з позовом до відділу Державної
виконавчої служби Буського районного
управління юстиції, в якому просило
скасувати постанову №28254976 винесену
17.10.2011 року державним виконавцем ВДВС
Буського районного управління юстиції
Львівської області про накладення
штрафу в сумі 1360,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
державним виконавцем безпідставно
накладено штраф, оскільки управлінням
проведено нарахування підвищення до
пенсії , пенсійну справу передано у
Головне управління. Постанова про
накладення штрафу винесена без
встановлення фактичних обставин
справи. Державний виконавець не
з'ясував на місці чи фактично виконане
судове рішення чи ні, та причини його
невиконання.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 грудня
2011 року в задоволенні позову
Управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області до
відділу Державної виконавчої служби
Буського районного управління юстиції
про скасування постанови про
накладення штрафу - відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
постанова про накладення штрафу на
боржника у виконавчому провадженні
видана державним виконавцем в межах
наданих йому повноважень,
обґрунтовано, безсторонньо
(неупередженно) та з дотриманням
необхідного балансу між будь-яким
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач -
Управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області,
яке покликаючись на те, що при
винесенні оскаржуваної постанови суд
не повністю з'ясував обставини справи,
а також порушив норми матеріального та
процесуального законодавства, просить
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2011
року скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем 18
серпня 2011 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 28254976 з виконання виконавчого листа
№ 2а-479, виданого 10.08.2011 року
Буським районним судом Львівської
області у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Буському районі Львівської області про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень незаконними та
зобов'язання здійснити призначення
(перерахунок) пенсії.

Вказаною вище постановою на підставі
виконавчого листа № 2а-479 від 10.08.2011 року
зобов'язано позивача провести
нарахування та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ст.28
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» за період з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року з врахуванням проведених
виплат.

17 жовтня 2011 року державним виконавцем
винесено постанову серії ВП № 28254976 про
накладення штрафу на позивача у
розмірі 1360 грн. 00 коп. за повторне
невиконання рішення суду. В постанові
зазначається, що станом на 17 жовтня 2011
року боржником вимога державного
виконавця не виконана, підтверджуючих
документів про виплату не
представлено.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності прийняття оскаржуваної
постанови державного виконавця від
17.10.2011 року про накладення штрафу за
невиконання рішення суду.

Згідно із ст.255 КАС України, постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.
Згідно із ч.2 ст.14 КАС України, постанови
та ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно із ч.3 ст.14 КАС України,
невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно із ч. 1 ст.27 вказаного Закону, у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення. Відповідно до ст.6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
зазначених вимог без поважних причин
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону і не пізніше п'яти робочих
днів з дня його накладення повторно
перевіряє стан виконання рішення.

Згідно ст.89 зазначеного Закону, у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до Закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскільки позивачем не виконано рішення
суду в повному обсязі протягом
наданого строку відповідачем
правомірно винесено постанову про
накладення штрафу стосовно позивача
від 17.10.2011 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до переконання про те, що наведені
апелянтом підстави для скасування
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2011
року не заслуговують на увагу, оскільки
Управлінням Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області не
доведено поважності невиконання
рішення суду, а тому постанова
відповідача про накладення штрафу від
17.10.2011 року ВП №28254976 винесена
правомірно та у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, а постанова
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим не
вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 21
грудня 2011 року у справі № 2a-12153/11/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська