Справа № 816/1170/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р.Справа № 816/1170/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Павленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Приватного підприємства
"Каравела" на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
08.04.2014р. по справі № 816/1170/14

за позовом Приватного підприємства
"Каравела"

до Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Каравела"
(надалі - позивач, ПП "Каравелла")
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції (надалі -
відповідач, Київський ВДВС
Полтавського МУЮ), в якому просив суд:

- скасувати постанову від 19.03.2014 про
накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. ВП
№41548913.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
"Каравела" до Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції про скасування постанови
відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
08.04.2014 р. та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав письмові заперечення
на апеляційну скаргу, в яких,
посилаючись на законність та
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, просить в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Господарського суду
Полтавської області від 03.01.2013,
залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 01.07.2013,
зобов'язано ПП "Каравела" звільнити
земельну ділянку площею 1874 кв. м., що
розташована в м. Полтаві по вул.
Шевченка, 73а (кадастровий номер
:14:006:0117) та перебуває в
користуванні ПАТ "Укртелеком" на умовах
оренди (а.с. 34-37, 47-49).

На виконання зазначеного рішення
Господарського суду Полтавської
області 09.01.2014 було видано наказ №18/2135/12
(а.с. 33).

17 січня 2014 року державним виконавцем
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу №18/2135/12,
в якій запропоновано боржнику виконати
рішення суду в строк до 23.01.2014.

У зв'язку з тим, що рішення суду
виконане не було, постановою від 19.03.2014
державним виконавцем Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції у зв'язку з невиконанням
боржником рішення та ухилення від його
виконання, накладений штраф в розмірі
680,00 грн. (а.с. 9).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України основним
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди зобов'язані перевірити оскаржені
рішення, дії на предмет того, чи
прийняті (вчинені) вони на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо;
добросовісно; розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів осіб і
цілями, на яке спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень, суд зобов'язаний
незалежно від підстав, наведених у
позові, перевіряти оскаржувані рішення
на їх відповідність усім зазначеним
вимогам.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України від 21.04.1999 року
№ 606-XIV "Про виконавче провадження".

Статтею 17 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено перелік
виконавчих документів, що підлягають
виконанню державною виконавчою
службою. До таких, крім іншого,
відносяться накази господарських
судів.

Відповідно до статті 25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення, буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що 17 січня 2014 року
державним виконавцем Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№41548913 з примусового виконання наказу
№18/2135/12, виданого Господарським судом
Полтавської області 09.01.2014 про
зобов'язання ПП "Каравела" звільнити
земельну ділянку площею 1874 кв. м., що
розташована в м. Полтаві по вул.
Шевченка, 73а (кадастровий номер
:14:006:0117) та перебуває в
користуванні ПАТ "Укртелеком" на умовах
оренди.

Даною постановою встановлений строк
для добровільного виконання рішення
суду до 23 січня 2014 року.

Твердження представника позивача про
порушення державним виконавцем строку
для добровільного звільнення
земельної ділянки - 5 днів, не
підтверджено, оскільки відповідно до
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 17.01.2014 державним
виконавцем встановлено семиденний
строк для добровільного виконання
рішення суду з моменту винесення
постанови, а саме до 23.01.2014.

23.01.2014 на адресу Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції позивачем направлено лист за
№19/2014 відповідно до якого ПП "Каравела"
повідомило відповідача, що постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 09.01.2014 останній отримав 22.01.2014 та
просить відкласти виконавчі дії на 10
днів, про що винести відповідну
постанову, а також у зв'язку з
існуванням певних обставин, які
унеможливлюють та ускладнюють
виконання рішення в 10-денний строк
звернутися до суду з заявою про
відстрочення виконання рішення
терміном на 2 місяці, при цьому
зупинивши виконавче провадження
відповідно до вимог ст. 38 Закону
України "Про виконавче провадження"
(а.с. 67-68).

У зв'язку з несвоєчасним отриманням
боржником постанови про відкриття
виконавчого провадження, що позбавило
останнього можливості скористатися
правами, наданими Законом України "Про
виконавче провадження", 24 січня 2014 року
державним виконавцем Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції винесено постанову про
відкладення провадження виконавчих
дій (а.с. 71).

Однак, згідно акту державного
виконавця від 11.03.2014 станом на дату
складання акту боржником рішення суду
не виконано (а.с. 74).

Відповідно до частини 5 статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Аналогічне правило
міститься і в частині 1 статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Таким чином, судовий акт, який набрав
законної сили, підлягає обов'язковому
та безумовному виконанню особою, на
яку покладено такий обов'язок. Особа,
якій належить виконати судовий акт,
повинна здійснити достатні дії для
організації процесу його виконання,
незалежно від будь-яких умов, оскільки
інше суперечило б запровадженому
статтею 8 Конституції України принципу
верховенства права.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 75 Закону "Про
виконавче провадження" після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Зміст дій, які повинен вчиняти
державний виконавець за невиконання
судових рішень, передбачений зокрема
статтею 89 зазначеного Закону.

Так, частиною 1 статті 89 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

На виконання вимог Закону України "Про
виконавче провадження" 19 березня 2014
року державним виконавцем Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції винесено постанову про
накладення на боржника штрафу в сумі
680,00 грн. за невиконанням боржником
рішення та ухилення від його виконання.

Станом на 21 березня 2014 року рішення
суду позивачем виконане не було, що ним
самим не заперечується, тому
відповідачем на адресу позивача було
направлено вимогу державного
виконавця №6/6894 від 21.03.2014 з вимогою
виконання відповідного рішення суду у
строк до 26.03.2014.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що оскаржувана постанова
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства України щодо порядку
провадження виконавчих дій.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на порушення п. 1.5.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, а саме, відсутність у
мотивувальній частині оскаржуваної
постанови зазначення мотивів, з яких
державний виконавець прийняв
відповідне рішення (дійшов відповідних
висновків) і посилання на закон,
колегія суддів вважає
необгрунтованими, оскільки відповідно
до даної постанови від 19.03.2014
відповідачем зазначено, що боржник
рішення суду не виконав (про що не
заперечується представником позивача)
та ухиляється від його виконання та
керуючись ст.ст. 11, 89 Закону України "Про
виконавче провадження" накладено на
боржника штраф у розмірі 680,00 грн.

Також, посилання позивача в
апеляційній скарзі на не виконання
рішення Господарського суду
Полтавської області від 03.01.2014 у зв'язку
з тим, що боржник не має можливості
визначити з якого боку та відносно якої
прив'язки до місцевості проходить межа
земельної ділянки, яку необхідно
звільнити (вул. Шевченка,73 площею 1874
кв.м.) відносно земельної ділянки, яку
займає ПП "Каравела" за іншою адресою (
вул.Шевченка,73, площею 2220 кв.м.), а також
на автостоянці знаходяться
транспортні засоби, власники яких вже
більше півроку не звертаються по них,
колегія суддів вважає
необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 89 Господарського
процесуального кодексу, суддя за
заявою сторони чи державного виконавця
роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи
при цьому їх змісту, а також за заявою
сторони або за своєю ініціативою
виправляє допущені в рішенні, ухвалі
описки чи арифметичні помилки, не
зачіпаючи суті рішення.

Згідно ст. 121 Господарського
процесуального кодексу, при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Таким чином, існування певних обставин,
які унеможливлюють та ускладнюють
виконання рішення, може бути підставою
для звернення сторони виконавчого
провадження - боржника до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення рішення, відстрочки або
розстрочки виконання судового рішення
на підставі ст. ст. 89, 121 Господарського
процесуального кодексу, проте не є
підставою для ухилення від виконання
судового рішення.

Позивачем не надано суду доказів щодо
виконання рішення Господарського суду
Полтавської області від 03.01.2013, або
поважних причин його невиконання,
звернення до суду щодо роз'яснення
рішення або відстрочки виконання
рішення, проте вказано лише на те, що ПП
"Каравела" має намір вжити всіх
необхідних заходів щодо виконання
судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Позивачем не доведено обставини, на
яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що державний виконавець
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції при
винесенні спірної постанови діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Законом України
"Про виконавче провадження", а отже
позовні вимоги Приватного
підприємства "Каравела" не
обґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Каравела" залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р. по
справі № 816/1170/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко
Я.М.Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М.
Подобайло З.Г. Повний текст ухвали
виготовлений 20.06.2014 р.