Справа № 2а-4647/10/1370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Справа № 9104/39088/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з'явився

відповідача по справі: ОСОБА_1

третіх осіб: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
17 березня 2011 року по справі за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_1 треті
особи Шевченківська районна
адміністрація Львівської міської ради
про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н
О В И В:

Позивач, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, в червні 2010 року
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1
треті особи Шевченківська районна
адміністрація Львівської міської ради
в якому просила зобов'язати ОСОБА_1
виконати вимоги припису №1/26-ш від
22.02.2010 року, а саме демонтувати
прибудову до квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що проведеною 19.02.2010 року
перевіркою встановлено, що відповідач
здійснює будівництво прибудови до
квартири АДРЕСА_1, що є порушенням ст. 29
Закону України «Про планування та
забудову територій». Будівельні роботи
проведені без дозволу на їх виконання.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року в справі №2а-4647/10/1370
адміністративний позов було
задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року в справі №2а-4647/10/1370 та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що за
рішенням суду будівництво підлягає
знесенню лише у випадках коли
проведення перебудови неможливе та
коли особа, яка здійснювала (здійснює)
будівництво, відмовляється від
проведення перебудови та додає, що в
даному випадку відсутні обидві
підстави для постановлення рішення про
знесення (демонтаж) самовільно
здійсненої прибудови до квартири
АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно
задовольнити, а оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції, виходив з того, що
припис ІДАБК є обов'язковим для
виконання, а у випадку його невиконання
інспекція вправі звертатись до суду із
позовом про виконання припису.

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних,
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність», державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснюється для забезпечення
під час забудови територій, розміщення
і будівництва об'єктів архітектури
додержання суб'єктами архітектурної
діяльності затвердженої містобудівної
та іншої проектної документації,
місцевих правил забудови населених
пунктів, вимог вихідних даних, а також з
метою захисту державою прав споживачів
будівельної продукції. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.
Державний контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи
(Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю).

Підпунктом 7 пункту 4 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 18.10.2006
року № 1434 передбачено, що
Держархбудінспекція відповідно до
покладених на неї завдань проводить
перевірку відповідності виконання
будівельних робіт вимогам будівельних
норм і правил, затвердженим проектним
рішенням.

Згідно із пунктом 5 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 18.10.2006
року № 1434 та Положення про інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим,
областях, мм. Києві і Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 19.11.2007 року № 317,
Держархбудінспекція та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право давати у межах
своїх повноважень замовникам,
проектним і будівельним організаціям,
підприємствам, що виготовляють
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення фактів порушення
вимог законодавства, державних
стандартів, будівельних норм і правил,
технічних умов, затверджених проектних
рішень, місцевих правил забудови
населених пунктів; зупиняти будівельні
роботи, що не відповідають вимогам
законодавства, державних стандартів,
норм і правил, технічним умовам,
затвердженим проектним рішенням,
місцевим правилам забудови населених
пунктів або проводяться без дозволу на
їх виконання, а також виробництво і
застосування в будівництві
будівельних матеріалів, виробів і
конструкцій, виготовлених з порушенням
вимог державних стандартів.

Вищезазначені норми свідчать про те, що
Держархбудінспекція та її
територіальні органи з метою усунення
виявлених порушень законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у винесених приписах можуть
вимагати зупинення будівельних робіт,
що не відповідають вимогам
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису. У разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

Аналіз даної норми свідчить про те, що в
разі невиконання вимог припису,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
може звертатися до суду із вимогами про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням, а не про зобов'язання
виконати вимоги припису.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
ОСОБА_1 є аргументованими, а тому їх
необхідно задовольнити.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 березня
2011 року в справі №2а-4647/10/1370 - скасувати
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про зобов'язання
ОСОБА_1 виконати вимоги припису №1/26-ш
від 22.02.2010 року, а саме демонтувати
прибудову до квартири АДРЕСА_1 -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі,
відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з
дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба