Справа № 2а-13065/10/2070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/13774/11

№ К/9991/13774/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Червонозаводському районі
м. Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.11.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2011

у справі № 2а-13065/10/2070 Харківського
окружного адміністративного суду

за позовом Приватного підприємства (ПП)
«Росток +»

до Державної податкової інспекції у
Червонозаводському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.11.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2011,
позов задоволено: визнано
противоправними дії ДПІ у
Червонозаводському районі м. Харкова
щодо невизнання податковою звітністю
податкову декларацію ПП «Росток+» з
податку на додану вартість за липень 2010
року з додатками; зобов'язано ДПІ
Червонозаводського району міста
Харкова визнати як податкову звітність
податкову декларацію ПП «Росток+» з ПДВ
за липень 2010 року з додатками з дати її
фактичного надходження до ДПІ у
Червонозаводському районі міста
Харкова, а саме з 19.08.2010.

В касаційній скарзі ДПІ у
Червонозаводському районі м. Харкова
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення з підстав порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

У судовому процесі встановлено, що
позивач подав до ДПІ у
Червонозаводському районі м. Харкова
податкову декларацію з податку на
додану вартість за липень 2010 року з
додатками в електронній формі з
використання програмного забезпечення
«Бест-Звіт Плюс», що підтверджується
квитанціями № 1 та № 2.

Листом від 20.08.2010 № 13601/10/28-209 ДПІ
повідомлено позивача, що податкова
декларація з податку на додану
вартість за липень 2010 року не визнана
як податкова звітність з підстав не
проставлення прочерків в показниках,
які не заповнювались, та запропоновано
надати податкову декларацію з податку
на додану вартість за липень 2010 року,
оформлену належним чином.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження
(частина 5 цього підпункту).

Відповідно до пункту 3.3 Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30 травня 1997 р. N 166 (у
редакції наказу від 15 червня 2005 р. N 213)
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 червня 2005 р. за N 702/10982
декларація заповнюється таким чином,
щоб забезпечити збереження записів у
ній та вільне читання тексту (цифр)
протягом установленого строку
зберігання звітності. Декларація може
бути заповнена від руки чорнильною чи
кульковою ручкою або видрукувана
(заповнення олівцем не допускається),
без виправлень і помарок; у рядках, де
відсутні дані для заповнення, має бути
проставлений прочерк.

Підзаконним нормативно - правовим
актом, яким регулюються загальні
принципи організації інформаційного
обміну під час подання платниками
податків податкової звітності до
органів державної податкової служби
України в електронній формі із
використанням електронного цифрового
підпису є Інструкція з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв`язку, яка
затверджена наказом Державної
податкової адміністрації України від 10
квітня 2008 р. N 233 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16 квітня
2008 р. за N 320/15011.

Відповідно до пункту 1 цієї Інструкції
квитанція про одержання податкового
документа в електронному вигляді (далі
- перша квитанція) - електронний
документ, що формується програмним
забезпеченням органів ДПС та засвідчує
факт і час одержання податкового
документа в електронному вигляді;
квитанція про приймання податкового
документа в електронному вигляді (далі
- друга квитанція) - електронний
документ, що формується програмним
забезпеченням органів ДПС та засвідчує
факт та час приймання (неприймання)
податкового документа в електронному
вигляді у базу даних органів ДПС.

Підпунктом 7.5 Інструкції встановлено,
що підтвердженням платнику податків
прийняття його податкових документів
до бази даних ДПС є друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі, в якій визначаються реквізити
прийнятого податкового документа в
електронній формі, відповідність
податкового документа в електронній
формі затвердженому формату
(стандарту) електронного документа,
результати перевірки ЕЦП, інформація
про платника податків, дата та час
приймання, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова звітність, та дані про
відправника квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційнго зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

У судовому процесі встановлено, що
подана позивачем декларація з податку
на додану вартість за липень 2010 року
містила усі обов'язкові реквізити, які
передбачені частиною 5 підпункту 4.1.2
пункту 4.1 ст.4 Закону № 2181-ІІІ. Доводи
відповідача про відсутність у вказаній
податковій декларації прочерків у
рядках, які не заповнені не впливають
на значення податкової декларації як
податкової звітності, а отже суди
попередніх інстанцій зробили
правильний висновок про
неправомірність дій ДПІ щодо
невизнання податкової декларації
позивача з податку на додану вартість
за липень 2010 року.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність цих
висновків.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Червонозаводському районі
м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.11.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош