Справа № 826/5281/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2014 року № 826/5281/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "АРАБСЬКИЙ
ЕНЕРГЕТИЧНИЙ АЛЬЯНС ЮЕЙ"до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих
платниківпроскасування податкового
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кувейт Енерджі
Юкрейн" звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
скасування податкового
У судовому засіданні, у зв'язку з зміною
найменування позивача було замінено
первинного позивача - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Кувейт
Енерджі Юкрейн" на належного -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АРАБСЬКИЙ
ЕНЕРГЕТИЧНИЙ АЛЬЯНС ЮЕЙ".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновок відповідача про завищення
позивачем залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду в податковій декларації з
податку на додану вартість за грудень
2013 року викладений в акті №
146/28-10-41-30/31511844 від 14.02.2014 ґрунтується
виключно на факті встановлення в акті
№ 1538/41-40/31511844 від 31.12.2013 факту завищення
податкового кредиту за листопад 2013 на
суму 785 260,47 грн., у той час, як податкове
повідомлення - рішення прийняте на
підставі зазначеного акту було
оскаржене в адміністративному та
судовому порядку, а отже не було
Представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю, надав додаткові
усні пояснення та просив задовольнити
адміністративний позов у повному
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 13.05.2014
надав письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що за
результатами проведеної камеральної
перевірки даних, задекларованих
позивачем у податковій звітності з
податку на додану вартість за грудень
2013 року встановлено завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) - податкової декларації за грудень
2013 року у сумі 642 311,00 грн.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечила, надала додаткові усні
пояснення та просила відмовити у
задоволенні позову повністю.
У судовому засіданні 14.05.2014
представники сторін не заперечували
проти розгляду справи в порядку
письмового провадження та подали
заяву, в якій просили здійснити розгляд
справи в порядку письмового
провадження, за відсутності
представників сторін.
Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
З урахуванням наведеного суд,
заслухавши у судовому засіданні
представників позивача та відповідача
ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.
Підчас судового розгляду справи, суд,
14.02.2014 Міжрегіональним головним
управлінням Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість за грудень
2012 року Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кувейт Енерджі
За результатами перевірки складено акт
№ 146/28-10-41-30/31511844 від 14.02.2014, яким
встановлено порушення абзацу „б"
пункту 200.4 статті 200 Податкового
Кодексу України, підпункту 4.6.7
підпункту 4.6 пункту 4 Розділу 5 «Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 1492 від
25.11.2011 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 20.12.2011
«Кувейт Енерджі Юкрейн» залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) декларації з ПДВ за грудень 2013 року у
На сторінках 2 - 3 зазначеного акту
вказано наступне: "Перевіркою
показників податкової декларації з ПДВ
за грудень 2013р. встановлено порушення
абз. „б" п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010р. № 2755-VI), (зі змінами
та доповненнями), п.п. 4.6.7 п.п. 4.6 п. 4
Розділу 5 «Порядку заповнення та
подання податкової декларації з
податку на додану вартість»,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011р. №1492 (із
змінами та доповненнями) та
зареєстрованого в Міністерстві
що призвело до завищення ТОВ «Кувейт
Енерджі Юкрейн» залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24)
декларації з ПДВ за грудень 2013р. у сумі
642 311 грн., у зв'язку з не відображенням в
податковій декларації результатів
попередніх перевірок, а саме:
При проведенні камеральної перевірки
податкової декларації з ПДВ за
листопад 2013р. ТОВ «Кувейт Енерджі
порушення п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14, п.
198.2, абз. З п. 198.6 ст. 198, абз. 9, 11 п. 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України від
02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та
доповненнями, чим завищено податковий
кредит за листопад 2013 року на суму
зареєстрованих з порушенням Порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних, податкових
накладних виписаних та на які було
подано скаргу до податкової декларації
у податковому періоді, відмінному від
звітного податкового періоду на суму
Зазначені порушення призвели до:
заниження значення рядка 18 «позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду» в сумі 142950 грн.,
завищено значення рядка 19 «сума, що
підлягає зарахуванню до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду» в сумі
642311 грн. та рядка 24 «залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду» податкової
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2013 року в сумі 142950
гри. (акт камеральної перевірки від
31.12.2013 №1538/41-40/31511844)."
14.03.2014 на підставі акту №146/28-10-41-30/31511844
від 14.02.2014 прийнято податкове
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
грудень 2013 року на 642 311,00 грн.
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кувейт Енерджі
Юкрейн" податкове повідомлення -
рішення № від 14.03.2014 було
оскаржено в адміністративному порядку,
та рішенням Міністерства доходів та
зборів України № 6485/6/99-99-10-01-15 від 07.04.2014
залишено без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кувейт Енерджі
Юкрейн" не погоджуючись з податковим
повідомленням - рішенням № від
14.03.2014 та вважаючи його таким, що
підлягає скасуванню звернулось з
відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 3 розділу І
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом державної податкової
адміністрації України № 984 від 22.12.2010 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772 акт -
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Отже, акт перевірки є носієм доказової
інформації, яка в подальшому має
використовуватися контролюючим
органом для прийняття рішення щодо
визначення платникові грошових
зобов'язань, а висновки посадових осіб
контролюючого органу, викладені в акті
перевірки, є позицією цих осіб щодо
кваліфікації дій платника податків,
однак самі по собі не впливають на стан
суб'єктивних прав платника та не можуть
створювати для нього будь-яких
додаткових обов'язків.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду Украйни
від 10.10.2012 у справі № К/9991/30241/12.

Таким чином акт перевірки та викладені
у ньому факти та висновки не можна
розглядати як рішення суб'єкта владних
повноважень, що породжує для платника
податків певні правові наслідки,
оскільки він є виключно носієм
доказової інформації про виявлені
податковим органом порушення вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства платниками податків,
обов'язковим документом, на підставі
якого приймається відповідне рішення
контролюючого органу.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Верховного Суду України від 10.09.2013 у
справі №21-237а13.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Підпунктом 56.17.5 та пунктом 56.18 статті 56
Податкового кодексу України
встановлено, що день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
грошового зобов'язання платника
податків. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Відповідно до пунктів 2 та 11 розділу І
Порядку ведення органами Міністерства
доходів і зборів України оперативного
обліку податків, зборів, митних
платежів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України № 765 від 05.12.2013 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994 цим
Порядком встановлюється механізм
ведення територіальними органами
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Міндоходів) оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок), інших платежів, які
сплачуються під час митного оформлення
товарів. За даними оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
коштів передоплати та єдиного внеску
Міндоходів та його територіальними
органами в автоматичному режимі
формуються звітність і зведена
інформація про нарахування та
надходження податків, зборів, митних
платежів, коштів передоплати, єдиного
внеску, податковий борг, недоїмку із
сплати єдиного внеску відшкодування
податку на додану вартість, результати
перевірочної роботи, розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу), надміру сплачених
сум платежів та єдиного внеску тощо.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ
зазначеного Порядку з метою обліку
нарахованих і сплачених сум податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
територіальними органами Міндоходів
відкриваються інтегровані картки
платників за кожним платником та
кожним видом платежу, які повинні
сплачуватися платниками, а для обліку
сум передоплати - за кожним платником.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку ведення
органами Міністерства доходів і зборів
України оперативного обліку податків,
зборів, митних платежів, єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України № 765 від 05.12.2013 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994
визначено, що зобов'язання, штрафні
санкції та пеня за податками, зборами,
митними платежами, суми до сплати
єдиного внеску, розраховані
територіальним органом Міндоходів,
відображаються ним в інтегрованій
картці платника за даними електронного
реєстру повідомлень-рішень у частині
узгоджених сум.

Таким чином, податковий орган
зобов'язаний визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків шляхом
винесення податкового повідомлення -
рішення, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, при цьому грошове
зобов'язання вважається угодженим у
випадку, якщо відповідне податкове
повідомлення - рішення не було
оскаржено а платник податків має
сплатити його протягом 10 календарних
днів, що настають за днем його
отримання. Водночас в інтегрованій
картці платника визначені податковим
повідомленням - рішенням суми
підлягають відображення тільки після
їх узгодження.

З огляду на викладене можна дійти
висновку про те, що у платника податків
обов'язок щодо врахування при поданні
податкової декларації результатів
перевірок проведених податковим
органом виникає після узгодження в
установленому законодавством порядку
податкових повідомлень - рішень
прийнятих на підставі актів складених
за результатами відповідних перевірок.

Висновок відповідача викладений в акті
№ 146/28-10-41-30/31511844 від 14.02.2014, щодо
встановлення порушення позивачем
абзацу „б" пункту 200.4 статті 200
Податкового Кодексу України, підпункту
4.6.7 підпункту 4.6 пункту 4 Розділу 5
«Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 1492 від 25.11.2011 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 20.12.2011
за №1490/20228 ґрунтується виключно на
встановлені факту того, що позивачем не
було відображено в податковій
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року
результатів попередніх перевірок, а
саме, перевірки за результатами якої
складено акт № 1538/41-40/31511844 від 31.12.2013.

Податкове повідомлення - рішення на
підставі акту № 1538/41-40/31511844 від 31.12.2013
було прийнято 30.01.2014, направлено на
адресу позивача супровідним листом від
05.02.2014 та було оскаржено в
адміністративному порядку 13.02.2014.

Податкову декларацію з податку на
додану вартість за грудень 2013 року
позивачем було подано 18.01.2014 та її
камеральну перевірку проведено
відповідачем 14.02.2014.

Таким чином станом на момент складання
та подання позивачем податкової
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року
податкового повідомлення - рішення на
підставі акту № 1538/41-40/31511844 від 31.12.2013
прийнято не було, а на момент
проведення відповідачем камеральної
перевірки зазначеної декларації
податкове повідомлення - рішення
прийняте на підставі зазначеного акту
не було узгодженим.

З огляду на викладене, як станом на
момент подання позивачем податкової
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року так і на
момент проведення перевірки за
результатами якої складено акт №
146/28-10-41-30/31511844 від 14.02.2014 у позивача не
виникало обов'язку щодо врахування при
складенні декларації результатів з
податку на додану вартість за грудень
2013 року результатів перевірки
відображених в акті № 1538/41-40/31511844 від
31.12.2013, а отже висновок податкового
органу щодо порушення позивачем абзацу
„б" пункту 200.4 статті 200 Податкового
Кодексу України, підпункту 4.6.7
підпункту 4.6 пункту 4 Розділу 5 «Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 1492 від
25.11.2011 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 20.12.2011
за №1490/20228 є передчасним та
необґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Позивачем
надано оригінал платіжних доручень про
сплату судового збору у сумі 4872,00 грн.

З огляду на викладене керуючись
статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов -
задовольнити.

2.Скасувати податкове повідомлення -
рішення Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників № від 14.03.2014.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Огурцов

Справа №826/5281/14