Справа № 489/490/14-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/490/14-а
Номер провадження 2-а/489/93/14
Постанова

Іменем України

16 червня 2014 року
місто Миколаїв

Леніський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС
України в Миколаївській області про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

встановив

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області, яким просив
скасувати постанову серії ПС1 № 416550 від
12.01.2014 у справі про адміністративне
правопорушення. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
12.01.2014 відносно нього працівниками ДАІ
було складено протокол про
адміністративне правопорушення, а
також винесено зазначену вище
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 140 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 1 025 грн. Вказує, що з
постановою не згоден, а також на те, що
співробітниками ДАІ при винесенні
постанови порушено ряд процесуальних
норм.

Ухвалою суду в судовому засіданні від
20.05.2014 до участі у справі у якості
третьої особи було залучено
Департамент житлово-комунального
господарства Миколаївської міської
ради.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, про причини неявки суду
невідомо.

Представник третьої особи проти
задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи судом
встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ 2 № 530769, 31.12.2013 ОСОБА_2 виконуючи
обов'язки посадової особи на КП "ЕЛУ
Автодоріг" за утримання
вулично-шляхової мережі, порушив
вимоги норм та стандартів ДСТУ 3587-97, а
саме п. 3.1.2 при цьому не забезпечив
безпеку дорожнього руху шляхом
встановлення технічних засобів
регулювання дорожнього руху (дорожні
знаки, огородження) в місцях вибоїн
асфальтобетонного покриття проїзної
частини. Позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 140 КУпАП, у зв'язку з порушенням п.
1.5 ПДР.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або
бездіяльність учасників дорожнього
руху та інших осіб не повинні
створювати небезпеку чи перешкоду для
руху, загрожувати життю або здоров'ю
громадян, завдавати матеріальних
збитків.

Особа, яка створила такі умови,
зобов'язана негайно вжити заходів до
забезпечення безпеки дорожнього руху
на цій ділянці дороги та вжити всіх
можливих заходів до усунення перешкод,
а якщо це неможливо, попередити про них
інших учасників дорожнього руху,
повідомити підрозділ міліції, власника
дороги або уповноважений ним орган.

В поясненнях до протоколу про
адміністративне правопорушення
позивач зазначив, що з протоколом не
згодний. Тендер на проведення робіт
виграло інше підприємство.

З відповіді Департаменту
житлово-комунального господарства
Миколаївської міської ради від 28.04.2014,
наданої на запит суду, вбачається що:

1) КП ММР "ЕЛУ автодоріг" не було
переможцем конкурсних торгів з
капітального та поточного ремонту
доріг в м. Миколаєві в 2013 -2014 роках.

2) в 2013 році, вказаному підприємству,
кошти для встановлення та виготовлення
знаків в місцях вибоїн
асфальтобетонного покриття не
виділялися. В 2014 році такі кошти були
виділені у розмір 100 000 грн.

3) адміністрація КП ММР "ЕЛУ автодоріг"
зверталася до департаменту
житлово-комунального господарства
щодо виділення коштів з бюджету для
встановлення знаків в місцях вибоїн
асфальтобетонного покриття, у
результаті чого в 2014 році були виділені
відповідні кошти.

Статтею 69 КАС України визначено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 71 КАС України обов'язок
щодо доказування правомірності своїх
рішень покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути
використанні як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази та пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Враховуючи те, що позивач не визнає
своєї провини, обов"язок доказування
вини особи, правомірності притягнення
до адміністративної відповідальності
та накладення штрафу покладається на
відповідача.

Тобто, відповідач повинен надати суду
докази, що позивач є суб"єктом
правопорушення, що на нього, як на
посадову особу підприємства наказом
або посадовою інструкцією покладено
обов"язок забезпечити встановлення
технічних засобів регулювання
дорожнього руху (дорожні знаки,
огородження) в місцях вибоїн
асфальтобетонного покриття проїзної
частини. Також надати докази, що
підприємство у якому працює позивач
виконує роботи по ремонту
асфальтобетонного покриття проїзної
частини, що передбачає обов"язок
встановлення знаків.

Суд вважає. що вимоги позивача про
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
підлягають задоволенню, оскільки суд
не переглядає справу, не продовжує
провадження, а розглядає спір про
правомірність дій, бездіяльності та
рішень суб"єкта владних повноважень та
його посадових осіб, а також питання
скасування рішень.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, долучені до справи,
щодо їх належності та допустимості,
оцінивши їх в сукупності, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 160, 161, 163, 171-2 КАС
України, ст. 293 КУпАП суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ПС1 № 416550 від 12.01.2014
винесену у справі про адміністративне
правопорушення, якою ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 1025,00 грн. -
скасувати.

В задоволенні вимог про закриття
провадження відмовити.

Постанова місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В. В.
Кокорєв