Справа № 2214/2863/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/800/10346/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
р. у справі № 2214/2863/2012 за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Славутському районі та м. Славута
Хмельницької області, третя особа:
Публічне акціонерне товариство
«Славутський комбінат «Бутасфор» про
перерахунок пенсії -

в с т а н о в и л а:

В серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та місті Славута
Хмельницької області, в якому просила
визнати за нею право на пільгову пенсію
та визнати рішення відповідача від
15.07.2012 року № 7110 про відмову з
призначенні пільгової пенсії
протиправним, зобов`язати управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
Хмельницької області зарахувати до
пільгового стажу її роботу на
Славутському комбінаті "Будфарфор" з
18.03.1980 року по 21.08.1992 року як ливарника
санітарно - будівельних виробів на
стенді та призначити пенсію на
пільгових умовах відповідно до п. "б"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з дня звернення за
призначенням пенсії - з 26 червня 2012
року.

Постановою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 26 вересня 2012 року позов
задоволено повністю.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
р. Рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій
просить його скасувати та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована
невірним застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вбачає підстави до її задоволення.

Як встановлено судами, ОСОБА_1 працює
ливарником санітарно-будівельних
виробів на Славутському комбінаті
"Будфарфор" з 18.03.1980 року по час судового
розгляду справи.

По досягненню нею п'ятдесятирічного
віку (ІНФОРМАЦІЯ_1), позивач звернулася
до Управління Пенсійного фонду України
в Славутському районі та місті Славута
Хмельницької області про призначення
пенсії на пільгових умовах, на що
отримала відмову, оскільки не було
надано довідки, уточнюючої характер
роботи.

Дане рішення стало підставою для
звернення позивача до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до пункту 4.5. наказу Міністерства праці
та соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383 «Про
затвердження Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових
умовах», за результатами атестації які
не підтвердили застосування
пільгового права, вперше проведеної
після 21 серпня 1997 року, до пільгового
стажу зараховується лише період роботи
із шкідливими умовами праці на даному
підприємстві, в установі чи
організації до 21 серпня 1992 року
включно, тобто до набуття чинності
Порядком проведення атестації робочих
місць. У такому ж порядку зараховується
пільговий стаж, якщо за результатами
атестації, вперше проведеної до 21
серпня 1997 року, право на пільгове
пенсійне забезпечення не
підтвердилось. При цьому, суд першої
інстанції посилався на відомості з
трудової книжки позивача та довідку
Славутського комбінату "Будфарфор" від
01.08.2012 року № 362-к, якою стверджується,
що ОСОБА_1 працювала ливарником
санітарно-будівельних виробів на
стенді 4 розряду у ВЦ № 1 з 18.03.1980 року по
даний час.

Скасувавши це рішення та відмовивши у
задоволенні позову, апеляційний суд
виходив з того, що у період 1980-1992 років
робота позивача не була передбачена
Списком № 2, а оскільки такий Список
застосовується в редакції, чинній на
момент отримання відповідного стажу,
підстав вважати цей період стажу
пільговим немає.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції
та вважає вірним висновок місцевого
суду, у зв'язку з наступним.

Відповідно до пункту «б»частини першої
статті 13 Закону N 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць жінки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах.

Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року N 442, яка набрала
чинності 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку
атестація проводиться атестаційною
комісією, склад і повноваження якої
визначається наказом по підприємству,
організації в строки, передбачені
колективним договором, але не рідше
одного разу на 5 років.

Це означає, що при призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах для
зарахування до стажу, який дає право на
таку пенсію, певного 5-річного періоду
роботи після 21 серпня 1992 року,
відповідне право впродовж цього
періоду повинне бути підтверджене за
результатами атестації.

Як встановлено судами та не
заперечується сторонами, право
позивача на пільгову пенсію за
результатами проведеної у 2000 році
атестації не підтвердилось.

Однак, частиною 2 пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

З аналізу наведених норм законодавства
слідує, що законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383 затверджено
Порядок застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах (Порядок № 383).

Згідно з підпунктом 4.5. цього Порядку
якщо за результатами атестації, вперше
проведеної після серпня 1997 року, право
на пільгову пенсію не підтвердилось, до
пільгового стажу зараховується лише
період роботи із шкідливими умовами
праці на даному підприємстві, в
установі чи організації до 21 серпня 1992
року включно, тобто до набуття чинності
Порядком проведення атестації робочих
місць.

За правилами підпункту 3 Порядку № 383
при визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З наведених норм вбачається, що
мотивація апеляційного суду є
помилковою, оскільки якщо під час
отримання стажу відповідна робота не
передбачалась чинними на той час
Списками № 1 чи № 2, а у подальшому її
віднесено до категорії шкідливих
(наступними редакціями Списків) -такий
стаж дає право на пільгову пенсію.

Також, пунктом 3 Порядку № 383
передбачено необхідність
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року.

Судом першої інстанції на підставі
записів трудової книжки позивача
підтверджено наявність пільгового
стажу з 1980 року, зокрема встановлено те,
що протягом періоду роботи позивач
працювала повний робочий день.

У зв'язку з наведеним вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивач, яка
ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла віку 50 років, маючи
загальний трудовий стаж понад 20 років
та понад 10 років на роботах, що включені
до списку № 2, має право на призначення
пільгової пенсії відповідно до пункту
«б» частини першої статті 13 Закону N
1788-XII.

Колегія суддів дійшла думки, що суд
першої інстанції, задовольняючи позов,
повно та всебічно дослідив обставини
справи, вірно встановив характер
спірних правовідносин та обґрунтовано
застосував норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б потягли за
собою ухвалення незаконного рішення,
не вбачається.

Суд апеляційної інстанції помилково
скасував рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалене відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 226, 230, 231 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
р. у справі № 2214/2863/2012 скасувати.

Залишити в силі постанову Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 26 вересня 2012 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: