Справа № 2а/0570/3206/12
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 червня 2014 року м. Київ
В/800/2628/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Конюшка К.В.

Гончар Л.Я.

Горбатюка С.А.

Сороки М.О.

Черпіцької Л.Т.

перевіривши матеріали заяви
Виконавчої дирекції Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 06
березня 2014 року (№К/9991/73036/12)

у справі

за позовом Державного
підприємства «Макіїввугілля»

до Виконавчої дирекції
Донецького обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності

про перерахунок пенсії

В С Т А Н О В И В :

До Вищого адміністративного суду
України надійшла заява Виконавчої
дирекції Донецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 06.03.2014 (№К/9991/73036/12).

У листопаді 2011 року Державне
підприємство «Макіїввугілля»
звернулось до суду з позовом до
Виконавчої дирекції Донецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
частково недійсним рішення від 27.10.2011
№252 на суму 6561,45 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04.09.2012,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2012, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06.03.2014 (№К/9991/73036/12) рішення
судів попередніх інстанцій залишено
без змін.

У заяві про перегляд зазначеної
постанови Вищого адміністративного
суду України заявник вказує на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до положень статей 239-2 та 240
КАС України Вищий адміністративний суд
України перевіряє відповідність заяви
про перегляд судових рішень вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до пункту 4 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 № 2 «Про судову
практику застосування статей 235- 240
Кодексу адміністративного судочинства
України» під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права необхідно
розуміти, зокрема:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Відповідно до вимог пункту 3 частини
першої статті 239-1 КАС України до заяви
мають бути додані копії різних за
змістом судових рішень, в яких має
місце неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

У цьому випадку до заяви позивачем
додано копії різних за змістом рішень
суду касаційної інстанції у подібних
правовідносинах, зокрема, рішення від
06.03.2014 №К/9991/73036/12 у цій справі та
рішення від 05.03.2014 №К/800/52559/13.

Зі змісту цих рішень убачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції положень частини
другої статті 35, частини другої статті
53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з тимчасової
втрати працездатності та витратами,
зумовленими похованням», що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема, в частині нарахування
допомоги за підраховані години
тимчасової непрацездатності, які
підлягають оплаті за індивідуальним
графіком роботи працівників.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку про наявність підстав
для допуску цієї справи до провадження
для перегляду Верховним Судом України.

Керуючись статтями 165, 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву Виконавчої
дирекції Донецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та допустити справу за
позовом Державного підприємства
«Макіїввугілля» до Виконавчої
дирекції Донецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення
до провадження Верховного Суду України
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 06
березня 2014 року (№К/9991/73036/12).

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.