Справа № 820/6932/13-а
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Київ К/800/61784/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Нововодолазької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2013 року

у справі № 820/6932/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Нововодолазької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного

управління
Міндоходів у Харківській області

третя особа Державна податкова
інспекція у Дзержинському районі м.
Харкова

Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 (надалі також - позивач, ОСОБА_4.)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Нововодолазької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (надалі також -
відповідач, ДПІ), третя особа Державна
податкова інспекція у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просив скасувати податкове
повідомлення-рішення Нововодолазької
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 30 квітня 2013
року №.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року адміністративний позов
залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4
задоволено. Постанову Харківського
окружного адміністративного суду 18
вересня 2013 року по справі №820/6932/13-а
скасовано. Прийнято нову постанову,
якою позов ОСОБА_4 задоволено.
Скасовано податкове повідомлення -
рішення Нововодолазької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 30 квітня 2013
року №.

Відповідач в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судом апеляційної
інстанції порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2013 року та залишити в силі постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач є платником єдиного
податку, про що свідчить свідоцтво від
30 травня 2012 року Серія НОМЕР_1. Одним із
видів господарської діяльності ОСОБА_4
є надання в оренду і експлуатація
власного чи орендованого нерухомого
майна.

На праві користування у позивача
знаходиться земельна ділянка, яка
закріплена за нежилими будівлями «Д»,
«К» і «№І-2» і розташована за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується Рішенням
виконавчого комітету Валківської
міської ради від 15 червня 2000
року №337, згідно якого за заявою ОСОБА_4
земельна ділянка площею 6370 кв. м. була
надана у постійне користування
позивачу як власнику нежилих та
службових будівель «Д», «К» і «№І-2».

Рішенням Валківської міської ради від 7
лютого 2005 року вказана земельна
ділянка в цілях ведення господарської
діяльності, була надана позивачу
повторно із зміненою адресою: АДРЕСА_2

Отже, право користування позивачем
зазначеною земельною ділянкою було
надано з метою здійснення
господарської діяльності та виникло з
15 червня 2000 року.

Крім того, як встановлено судами
попередніх інстанцій, в цілях ведення
господарської діяльності позивачем як
орендодавцем було укладено договір
оренди від 1 січня 2013 року з ФОП ОСОБА_5
(орендар), за яким орендодавець передав
орендарю в тимчасове користування
нежитлову будівлю «Б-1» (гараж)
загальною площею 67,5 кв. м., кімнати 1-13,
1-14, 1-15, 1-11 загальною площею 65,00 кв. м. в
нежитловій будівлі «А-1» (головний
корпус), а також право спільного
користування коридором та під'їзними
шляхами.

ДПІ було прийнято податкове
повідомлення - рішення від 30 квітня 2013
року № про
нарахування грошового зобов'язання з
земельного податку з фізичних осіб в
розмірі 12604,96 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
апеляційної інстанції виходив із
наступного, з чим погоджується і Вищий
адміністративний суд України.

Відповідно до статті 206 Земельного
кодексу України використання землі в
Україні є платним.

Згідно із статтею 269 Податкового
кодексу України платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України
визначено, що об'єктами оподаткування є
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні, та
земельні частки (паї), які перебувають у
власності.

Згідно із пунктом 286.1 статті 286
Податкового кодексу підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.

Платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності із
земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності (підпункт
297.1.4 пункту 297.1 статті 297 Податкового
кодексу України).

Згідно із статтею 796 Цивільного кодексу
одночасно з правом найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) наймачеві надається право
користування земельною ділянкою, на
якій вони знаходяться, а також яка
прилягає до будівлі або споруди, у
розмірі, необхідному для досягнення
мети найму. У договорі найму сторони
можуть визначити розмір земельної
ділянки, яка передається наймачеві.
Якщо розмір земельної ділянки у
договорі не визначений, наймачеві
надається право користування усією
земельною ділянкою, якою володів
наймодавець.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.36
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Таким чином, з аналізу наведеного
слідує, що у разі надання в оренду
будівель, споруд або їх частин за
договором оренди, одночасно з правом
найму будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини) наймачеві
надається право користування
земельною ділянкою, на якій вони
знаходяться, а також яка прилягає до
будівлі або споруди, тобто
підприємницька діяльність наймодавців
провадиться обов'язково за рахунок
здачі в оренду майна і земельної
ділянки, то така фізична
особа-підприємець власник нежитлового
приміщення), будучи платником єдиного
податку, звільняється від нарахування
(сплати) та подання податкової
звітності з земельного податку.

Аналогічну позицію висловлено і
Державною податковою службою України в
Узагальнюючій податковій консультації
щодо плати земельного податку
власниками нежитлових приміщень,
платниками єдиного податку - фізичними
особами - підприємцями, затвердженої
Наказом від 23 листопада 2012 року № 1051.

З огляду на встановлення судами
попередніх інстанцій того, що позивач
на час прийняття податкового
повідомлення-рішення був платником
єдиного податку та земельна ділянка,
яка знаходилась у його користуванні,
використовувалась для провадження
господарської діяльності, що полягала
у здачі в оренду будівель, які
розміщені на цій земельній ділянці,
іншому суб'єкту господарювання, - суд
апеляційної інстанції дійшов юридично
правильного висновку про те, що позивач
звільнений від нарахування (сплати) та
подання податкової звітності з
земельного податку.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалене по справі рішення суду
апеляційної інстанції є законним і
обґрунтованим, а зазначена в
касаційній скарзі позиція не знаходить
свого підтвердження за матеріалами
справи та не ґрунтується на положеннях
чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
судів апеляційної інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Нововодолазької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
відхилити, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко