Справа № 752/1518/14-а
Суддя: Пасинок В. С.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/1518/14-а
Провадження №: 2-а/752/120/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2014 року Голосіївький
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.,

при секретарі - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора Голосіївського
району м. Києва до Голосіївської
районної в м. Києві ради в особі Комісії
з припинення Голосіївської районної в
м. Києві ради про скасування
розпорядження Голосіївської районної
в м.Києві ради від 07.07.2009 року № 82 у
частині надання дозволу на укладення
договору оренди,-

в с т а н о в и в:

у січні 2013 року прокурор
Голосіївського району м. Києва
звернувся до суду з позовом до
Голосіївської районної в м. Києві ради,
в якому просить скасувати
розпорядження Голосіївської районної
в м. Києві ради від 07.07.2009 року № 82 в
частині надання дозволу на укладення
договору оренди, мотивуючи свої вимоги
тим, що п.п. 2.6 розпорядження
Голосіївської районної в м. Києві ради
від 07.07.2009 року № 82 «Про оренду
нежитлових приміщень комунальної
власності територіальної громади
Голосіївського району м. Києва на
конкурсних засадах» в порушення вимог
ст. 63 Закону України «Про освіту» та п.
3.19 Державних санітарних норм 5.5.2 008-01
«Влаштування, утримання
загальноосвітніх навчальних закладів
та організації навчально-виховного
процесу» надано дозвіл на укладення
договору оренди нежитлового
приміщення загальною площею 36,6 кв. м у
середній загальноосвітній школі № 150
за адресою: пр. Червонозоряний, 148 у м.
Києві з Південним вузлом поштового
зв'язку КМД УДППЗ «Укрпошта» для
розміщення відділення поштового
зв'язку.

У подальшому, 10.08.2009 року між
Голосіївською районною в м. Києві радою
та Південним поштамтом укладено
договір оренди нежитлового приміщення
загальною площею 36,6 кв. м у середній
загальноосвітній школі № 150 за адресою:
пр. Червонозоряний, 148 у м. Києві.

В судовому засіданні представник
прокуратури обґрунтування позову та
позовні вимоги підтримав та просива їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, будучи в установленому
законом порядку повідомленим про час
та місце розгляду справи, явку свого
представника не забезпечив, про
причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти заявленого позову
заперечила, просила суд відмовити у
задоволенні останнього через його
безпідставність та необґрунтованість.
При ухваленні судового рішення просила
суд врахувати позицію третьої особи,
яка висловлена в письмових заперечення
на позов (а.с. 54-56).

Суд, заслухавши представника
прокуратури та представника третьої
особи, які не заперечували проти
розгляду справи за відсутності
відповідача, дослідивши матеріали
справи, встановив наступне.

Так, судом встановлено, що на підставі
п.п. 2.6 розпорядження Голосіївської
районної в м. Києві ради від 07.07.2009 року
№ 82 «Про оренду нежитлових приміщень
комунальної власності територіальної
громади Голосіївського району м. Києва
на конкурсних засадах», згідно якого
надано дозвіл на укладення договору
оренди нежитлового приміщення
загальною площею 36,6 кв. м у середній
загальноосвітній школі № 150 за адресою:
пр. Червонозоряний , 148 у м. Києві з
Південним вузлом поштового зв'язку КМД
УДППЗ «Укрпошта» для розміщення
відділення поштового зв'язку, 10.08.2009
року між Голосіївською районною в м.
Києві радою та Південним поштамтом
укладено договір оренди нежитлового
приміщення загальною площею 36,6 кв. м у
середній загальноосвітній школі № 150
за адресою: пр. Червонозоряний, 148 у м.
Києві (а.с. 9-11, 39-44).

З матеріалів справи вбачається, що
листом від 11.01.2014 року № 63-РП за
підписами членів Комісії з припинення
Голосіївської районної у м. Києві ради
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надано відповідь
щодо розгляду подання прокуратури
Голосіївського району м. Києва від
26.12.2013 року № 128-11117 вих. 13 щодо усунення
порушень законодавства шляхом
скасування розпорядження
Голосіївської районної в м. Києві ради
від 07.07.2009 року № 82, зі змісту якої
вбачається, що згідно рішення
Київської міської ради від 09.09.2010 року
№ 7/4819 «Про питання організації
управління районами в м. Києві» з 31.10.2010
року припинено шляхом ліквідації
районні в м. Києві ради та їх виконавчі
органи - районні у м. Києві державні
адміністрації та утворено, зокрема,
комісію з припинення Голосіївської
районної в м. Києві ради, яка, в свою
чергу, не наділена такими
повноваженнями, які висунуті в вимогах
подання. Тому, Комісія з припинення
Голосіївської районної у м. Києві
рекомендує звернутися до суду з цього
питання (а.с. 7-8).

Вважаючи дану відповідь відмовою у
задоволенні подання, позивач, виходячи
з положень ст. 23 Закону України «Про
прокуратуру», вважаючи п.п. 2.6
розпорядження Голосіївської районної
в м. Києві ради від 07.07.2009 року № 82 «Про
оренду нежитлових приміщень
комунальної власності територіальної
громади Голосіївського району м. Києва
на конкурсних засадах» таким, що
порушує вимоги ст. 63 Закону України
«Про освіту» та п. 3.19 Державних
санітарних норм 5.5.2 008-01 «Влаштування,
утримання загальноосвітніх навчальних
закладів та організації
навчально-виховного процесу»,
звернувся до суду.

Проте, судом критично оцінюється
вказана позиція позивача, виходячи з
наступного.

Так, дійсно, згідно ст. 4 Закону України
«Про освіту» держава визнає освіту
пріоритетною сферою
соціально-економічного, духовного і
культурного розвитку суспільства .

Статтею 63 зазначеного закону
передбачено, що об'єкти освіти і науки,
що фінансуються з бюджету, а також
підрозділи, технологічно пов'язані з
навчальним та науковим процесом, не
підлягають приватизації,
перепрофілюванню або використанню не
за призначенням.

Пунктом 3.19 Державних санітарних норм
5.5.2 008-01 «Влаштування, утримання
загальноосвітніх навчальних закладів
та організації навчально-виховного
процесу» здача в оренду території,
будівель, приміщень, обладнання
підприємствам, установам, організаціям
іншим юридичним та фізичним особам для
використання, що не пов'язано з
навчально-виховним процесом, не
дозволяється.

Разом з тим, згідно ч. ч. 1, 4 ст. 61 Закону
України «Про освіту» фінансування
державних навчальних закладів та
установ, організацій, підприємств
системи освіти здійснюється за рахунок
коштів відповідних бюджетів, коштів
галузей народного господарства,
державних підприємств і організацій, а
також додаткових джерел фінансування.
Додатковими джерелами фінансування є,
зокрема, доходи від реалізації
продукції навчально-виробничих
майстерень, підприємств, цехів і
господарств, від надання в оренду
приміщень, споруд, обладнання.

Отже, на думку суду, законодавство про
освіту передбачає можливість
залучення недержавного фінансування
на потреби розвитку освітніх закладів,
через що і закріплює законодавчо таке
джерело фінансування як здача в оренду
приміщень, споруд, обладнання.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи та встановлено в судовому
засіданні, що не заперечно позивачем,
середня загальноосвітня школа № 150
Голосіївського району м. Києва є
навчальним закладом, що відносилась до
комунальної власності територіальної
громади Голосіївського району м.Києва.

Відповідно до положень ст. 2 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» в редакції від 11.06.2009 року
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст. 60 зазначеного закону
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Районні та обласні ради від імені
територіальних громад сіл, селищ, міст
здійснюють управління об'єктами їхньої
спільної власності, що задовольняють
спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови
відчуження об'єктів права комунальної
власності визначаються відповідною
радою. Доходи від відчуження об'єктів
права комунальної власності
зараховуються до відповідних місцевих
бюджетів і спрямовуються на
фінансування заходів, передбачених
бюджетами розвитку.

Згідно ст. 5 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» в
редакції від 12.03.2009 року орендодавцями
є органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим та органами
місцевого самоврядування управляти
майном, - щодо цілісних майнових
комплексів підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна, яке
відповідно належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності.

На думку суду, вказані положення
законодавства при винесенні
розпорядження № 82 від 07.07.2009 року
порушені не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя»
органи виконавчої влади, місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації, власники і
адміністрація навчально-виховних
закладів та громадяни, які організують
або здійснюють навчальні та виховні
процеси, зобов'язані забезпечити для
цього умови, що відповідають вимогам
санітарних норм, здійснювати заходи,
спрямовані на збереження і зміцнення
здоров'я, гігієнічне виховання
відповідних груп населення та вивчення
ними основ гігієни.

Пунктом 3.19 р. 3 Державних санітарних
норм 5.5.2 008-01 «Влаштування, утримання
загальноосвітніх навчальних закладів
та організації навчально-виховного
процесу» здача в оренду території,
будівель, приміщень, обладнання
підприємствам, установам, організаціям
іншим юридичним та фізичним особам для
використання, що не пов'язано з
навчально-виховним процесом, не
дозволяється.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні дані, а позивачем, як того
вимагає ч. й ст. 71 КАС України, в
розпорядження суду доказів не надано,
про те, що приміщення, яке передане в
оренду є частиною будівлі середньої
загальноосвітньої школи № 150, через що
можуть передаватись в оренду виключно
для діяльності, пов'язаної з
навчально-виховним процесом.

Із змісту заперечень представника
третьої особи вбачається, що
орендоване нежитлове приміщення не є
об'єктом освіти та основним
приміщенням закладу освіти, а
відноситься до матеріально-технічної
бази об'єкту освіти, яке має окремий
вхід, розташоване на протилежному боці
від входу до навчального закладу та
використовується як поштове
відділення, яке обслуговує понад 2 000
громадян (а.с. 54-56).

Вказане позивачем не спростовано.

До того ж, як вбачається з матеріалів
справи, оренда приміщення СЗШ № 150 не
порушує санітарних норм (а.с. 57).

Тому, суд, приймаючи до уваги
вищенаведене, приходить до висновку
про недоведеність наявності порушень
вимог ст. 63 Закону України «Про освіту»
та п. 3.19 Державних санітарних норм 5.5.2
008-01 «Влаштування, утримання
загальноосвітніх навчальних закладів
та організації навчально-виховного
процесу».

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що при зверненні до суду
позивач в обґрунтування своїх вимог
посилається на акт обстеження
приміщення навчального закладу, яким
встановлено, що останнє Південним
поштамтом використовується для
діяльності, яка не пов'язаної з
навчально-виховним процесом, зокрема,
для розміщення відділення поштового
зв'язку, а також на інформацію
Департаменту освіти і науки, молоді та
спорту КМДА № 063-23-01/13-1815 від 05.08.2013 року,
згідно якої Південний поштамт не
отримував ліцензії для продовження
діяльності з надання послуг у сфері
освіти.

Разом з тим, вказаних документів в
розпорядження суду позивач не надав.

Крім того, позивач посилається як на
підставу свого звернення до суду на
відмову відповідача у задоволенні
подання прокуратури Голосіївського
району м. Києва про усунення виявлених
в результаті проведеної перевірки
порушень вимог Закону України «Про
освіту».

Однак, по-перше, з матеріалів справи не
вбачається, чи дійсно провадилась така
перевірка, коли, кого і з якого приводу,
а, по-друге, суд критично ставиться до
позиції відповідача щодо відмови
відповідача задовольнити протест
прокурора, оскільки з листа від 11.01.2014
року № 63-РП за підписами членів Комісії
з припинення Голосіївської районної у
м.Києві ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чітко
вбачається, що остання не наділена
такими повноваженнями, які висунуті в
вимогах подання, так як фактично і
юридично позбавлена права на
розпорядження майном, яке на сьогодні
належить до територіальної громади м.
Києва, представницьким органом якої є
Київська міська рада, яка прийняла у
власність територіальної громади м.
Києва нерухоме та рухоме майно, кошти,
підприємства, установи, організації та
інше майно районних у м. Києві рад та їх
органів (а.с. 7-8).

Тому, суд приходить до висновку про
необґрунтованість та недоведеність
вимог позивача, через що останні
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. ст. ст. 2, 3, 4, 9, 11, 12, 19, 69-71, 160-163 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні позову прокурора
Голосіївського району м. Києва до
Голосіївської районної в м. Києві ради
в особі Комісії з припинення
Голосіївської районної в м. Києві ради
про скасування розпорядження
Голосіївської районної в м.Києві ради
від 07.07.2009 року № 82 у частині надання
дозволу на укладення договору оренди -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
адміністративного апеляційного суду
через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя
В.С. Пасинок