Справа № 748/1577/14-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кухта В.О.
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 26
травня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Чернігівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про визнання дій
відповідача неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати бездіяльність
відповідача щодо ненарахування та
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення -протиправною,
зобов'язавши останнього зробити
нарахування та виплату йому щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат за
період з 1996 року по 2013 рік включно, що
дорівнює 85 розмірам мінімальних
заробітних плат, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії інваліду 3 групи, з
урахуванням проведеної виплати, та в
подальшому нараховувати та
виплачувати йому щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Також
просить визнати бездіяльність
відповідача щодо не нарахування та
виплати одноразової компенсації -
протиправною, зобов'язавши останнього
зробити йому нарахування та виплату
одноразової компенсації, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії інваліду 3 групи, в розмірі 30
мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 13 травня 2014
р. адміністративний позов ОСОБА_2 в
частині визнання бездіяльності
відповідача щодо ненарахування та
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення - протиправною, та
зобов'язання останнього зробити
нарахування та виплату йому щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат за
період з 1996 року по 2012 рік включно, що
дорівнює 80 розмірам мінімальних
заробітних плат, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії інваліду 3 групи, з
урахуванням проведеної виплати, та
позовні вимоги щодо бездіяльності
відповідача щодо не нарахування та
виплати йому одноразової компенсації
-протиправною, та зобов'язання
останнього зробити нарахування та
виплату одноразової компенсації, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії інваліду 3 групи, в
розмірі 30 мінімальних заробітних плат -
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 26
травня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено у
повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
першої категорії, що підтверджується
копією посвідчення серії А №109963. 18.12.2007
року йому встановлено ІІІ групу
інвалідності внаслідок захворювання,
пов'язаного з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до наданих суду першої
інстанції заперечень, відповідач
зазначив, що позивач як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід
3 групи, отримав 11 червня 2013 року
щорічну допомогу на оздоровлення за 2013
рік в розмірі 90 гривень, яка нарахована
за нормами Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та обчислена відповідно до
постанови КМУ від 26 липня 1996 р. N 836 (із
змінами і доповненнями, внесеними
постановами Кабінету Міністрів
України від 12 липня 2005 року N 562) «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно з ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в таких
розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять
мінімальних заробітних плат; інвалідам
III групи, дітям-інвалідам - чотири
мінімальні заробітні плати; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять
мінімальних заробітних плат; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії - три
мінімальні заробітні плати; кожній
дитині, яка втратила внаслідок
Чорнобильської катастрофи одного з
батьків, - три мінімальні заробітні
плати; евакуйованим із зони відчуження
у 1986 році, включаючи дітей, - три
мінімальні заробітні плати.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет на 2013
рік» встановлено, установлено, що у 2013
році норми і положення статті 48
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Зазначені положення Закону України
«Про Державний бюджет на 2013 рік»
неконституційними визнані не були, а
тому підлягають застосуванню.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України від 12 липня 2005 року № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
установлено, що інвалідам IIІ групи
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в розмірі 90,00 грн.

Таким чином, розмір вищевказаної
допомоги позивачеві обчислений
відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах
Вищого адміністративного суду України
від 28 листопада 2013 року К/800/40990/13 та від
25 лютого 2014 року К/800/24118/13.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 26
травня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
О.І.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.