Справа № 815/4814/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/800/55136/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Кабінету
Міністрів України, треті особи: Одеська
обласна державна адміністрація,
Державна казначейська служба України,
про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом до Верховної ради
України та Кабінету Міністрів України,
та з урахуванням збільшення позовних
вимог просив визнати неправомірною
бездіяльності Верховної Ради України
та Кабінету Міністрів України щодо
виділення Одеській обласній державній
адміністрації цільовим призначенням
капітальних вкладень на поліпшення
житлових умов позивача та членів його
сім'ї, а також бездіяльності щодо
фінансування будівництва, яке
здійснюється з Державного бюджету
України; зобов'язати Кабінет Міністрів
України надати позивачу разом із
членами сім'ї у найкоротші терміни
(можливо через органи влади) 4- та 2-
кімнатні квартири відповідно до
житлових та законодавчих норм;
стягнути порівну з Кабінету Міністрів
України та Верховної Ради України
збитки та моральну шкоду у розмірі 1978800
грн.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 26.06.2013 року
позовні вимоги, заявлені ОСОБА_2 до
Верховної ради України та Кабінету
Міністрів України були роз'єднані у
самостійні провадження.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Кабінету Міністрів України про
визнання неправомірною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії
залишено без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2013 року
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_2 подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення,
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є учасником
ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії,
інвалідом 2 групи Чорнобильської
катастрофи та має право на відповідні
пільги, встановлені Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1 (пункт 1
статті 14), надаються такі гарантовані
державою компенсації та пільги,
зокрема, позачергове забезпечення
жилою площею осіб, які потребують
поліпшення житлових умов (включаючи
сім'ї загиблих або померлих громадян).
Особи, зазначені в цьому пункті,
забезпечуються жилою площею протягом
року з дня подання заяви, для чого
місцеві ради щорічно виділяють 15
відсотків усього збудованого житла (в
тому числі підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форми
власності). Кабінет Міністрів України
щорічно виділяє обласним державним
адміністраціям цільовим призначенням
капітальні вкладення відповідно до
кількості сімей, що потребують
поліпшення житлових умов. Фінансування
будівництва здійснюється з Державного
бюджету України.

Крім загальних підстав, передбачених
законодавством України, такими, що
потребують поліпшення житлових умов,
визнаються особи, які забезпечені
жилою площею нижче рівня середньої
забезпеченості громадян у даному
населеному пункті або які проживають у
комунальних квартирах.

Відповідно до листа Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради № П-167 від 27.01.2010 року
ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку
при Приморській районній
адміністрації Одеської міської ради з
04.07.1997 року як учасник ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
станом на 01.01.2010 року позивач у черзі
під № 6.

Статтею 63 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
забезпечення житлом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, здійснюється за рахунок
бюджетних коштів. Порядок використання
цих коштів на кожний рік визначається
Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини першої статті 23
Бюджетного кодексу України будь-які
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.

Так, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 2
Бюджетного кодексу України бюджетне
асигнування - повноваження
розпорядника бюджетних коштів, надане
відповідно до бюджетного призначення,
на взяття бюджетного зобов'язання та
здійснення платежів, яке має кількісні,
часові та цільові обмеження.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу
України передбачено, що бюджетне
призначення - повноваження головного
розпорядника бюджетних коштів, надане
цим Кодексом, законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет), яке має кількісні, часові і
цільові обмеження та дозволяє надавати
бюджетні асигнування.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу
України одним з принципів бюджетної
системи України є принцип цільового
використання бюджетних коштів -
бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями та бюджетними
асигнуваннями.

Отже, для того щоб перерахувати
цільовим призначенням кошти для
придбання житла, необхідне відповідне
бюджетне призначення.

Розподіл бюджетних коштів
здійснюється з урахуванням кількості
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи і
перебувають на обліку громадян, що
потребують поліпшення житлових умов
(квартирному обліку), згідно з поданими
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями даними.

Згідно ч. 2 ст. 96, ч. 1 ст. 97, п. 6 ст. 116
Конституції України визначено
повноваження Кабінету Міністрів
України як вищого органу в системі
органів виконавчої влади, який
відповідальний перед Президентом
України, підконтрольний і підзвітний
Верховній Раді України та у своїй
діяльності керується Конституцією і
законами України, актами Президента
України; Кабінет Міністрів України
розробляє проект закону про Державний
бюджет України і подає його до
Верховної Ради України, забезпечує
виконання затвердженого нею
Державного бюджету України, звітує
перед Верховною Радою України про його
виконання.

Згідно ст. 85 Конституції України до
повноважень Верховної Ради України
належить, зокрема, затвердження
Державного бюджету України та внесення
змін до нього; контроль за виконанням
Державного бюджету України, прийняття
рішення щодо звіту про його виконання.

Зважаючи на зазначені норми
законодавства колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що відповідно до
наданих законодавством повноважень,
Кабінет Міністрів України не є органом,
що формує Державний бюджет України і не
є розпорядником коштів та, відповідно,
не приймає самостійно рішення щодо
відрахування державних коштів
цільовим призначенням капітальних
вкладень на поліпшення житлових умов
позивача та фінансування будівництва,
яке здійснюється з Державного бюджету
України.

В свою чергу, положеннями закону про
Державний бюджет України закріплено
показники надходжень і видатків
Державного бюджету України та
визначено державні фінансові гарантії
реалізації правил, передбачених іншими
законами. Коло питань, які вирішуються
законом про Державний бюджет України,
вичерпно визначено статтею 95
Конституції України. Цей акт
приймається щороку, діє на тимчасовій
основі і після закінчення визначеного
в ньому періоду, на який його було
прийнято, втрачає чинність.

Відповідно до додатку 3 до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» Міністерству надзвичайних
ситуацій України у 2013 р. виділено 157500
грн. для забезпечення житлом громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Міністерству надзвичайних ситуацій
України у 2012 році було виділено 150000 грн.
для забезпечення житлом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, згідно додатку № 3 Закону
України «Про Державний бюджет на 2012 р.»
тощо. На час звернення позивача із
відповідним позовом, а саме у 2008 році,
для забезпечення житлом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи з державного бюджету
України також були виділені кошти у
розмірі 69000 грн.

Таким чином, Законами України «Про
державний бюджет» на відповідні роки,
щороку передбачалось фінансування
витрат на забезпечення житлом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи вищезазначене, позовні
вимоги ОСОБА_2 про визнання
неправомірною бездіяльності Кабінету
Міністрів України є необґрунтованими
та не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо зобов'язання
Кабінету Міністрів України надати
позивачу разом з його сім'єю в
найкоротший термін (можливо через
місцеві органи влади) 4- та 2- кімнатні
квартири відповідно до житлових та
законодавчих норм також є
необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з частиною другою ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Чинним законодавством не передбачено
повноваження Кабінету Міністрів
України щодо надання житлових
приміщень особам, які потребують
поліпшення житлових умов.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
до правильного висновку стосовно
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
Кабінету Міністрів України надати
житло.

У зв'язку з відсутністю протиправної
поведінки відповідача не підлягають
також задоволенню позовні вимоги щодо
стягнення з Кабінету міністрів України
збитків та моральної шкоди.

Так, відповідно до статті 22 Цивільного
кодексу України збитками є втрати, які
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного
права; доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Оскільки у даному випадку не було
встановлено факту протиправної
бездіяльності, яка спричинила шкоду
правам та інтересам позивача, позовні
вимоги щодо стягнення з Кабінету
міністрів України збитків та моральної
шкоди задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: