Справа № 2а/2570/3457/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/37315/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради до
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про скасування
постанови,

в с т а н о в и в :

У червні 2011 року позивач звернуся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 4 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 лютого 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідач під час
винесення оскаржуваної постанови про
накладення штрафу діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
передбачений Законом України "Про
виконавче провадження".

Судами встановлено, що 24 грудня 2010 року
старшим державним виконавцем
Головного управління юстиції у
Чернігівській області (далі - ГУЮ)
відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом № 2-а-24/09, виданим 18
листопада 2010 року, про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у місті Чернігові ради (далі -
Управління) в термін до 31 грудня 2010 року
вчинити дії щодо перерахунку належної
ОСОБА_4 виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 5 листопада 2007 року по 1
січня 2008 року й доплати за цей період в
розмірі 611,86 грн.

Вказану постанову про відкриття
виконавчого провадження позивачем
отримано 24 грудня 2010 року.

2 лютого 2011 року до ГУЮ надійшов лист
Управління від 1 лютого 2011 року № 12-07/1086
про неможливість виконання рішення
суду у зв'язку з відсутністю бюджетних
коштів та звернення з проханням про
відстрочку виконання рішення суду.

За невиконання зазначеного
виконавчого листа у встановлений
термін без поважних причин старшим
державним виконавцем ГУЮ 8 червня 2011
року на боржника накладено штраф у
розмірі 680 гривень.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), які
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України і згідно
з ч.2 цієї статті здійснюється
державними виконавцями. Примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
"Про державну виконавчу службу".

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 7 ст. 12 Закону
особи, які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Згідно ст. 89 Закону у разі невиконання
без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
які, врахувавши ту обставину, що судове
рішення в повному обсязі позивач не
виконав, оскільки не надав належних
доказів в підтвердження такого
виконання та поважності причин
невиконання судового рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, прийняли правильне рішення щодо
законності винесення постанови про
накладення на боржника штрафу у
розмірі 680,00 грн.

Зазначений висновок грунтується на
повно та всебічно встановлених
обставинах справи, які підтверджені
належним чином перевіреними і наявними
у справі доказами.

При цьому не заслуговують на увагу
посилання позивача, як на підставу
неможливого виконання судового
рішення, на відсутність коштів на його
рахунку, оскільки вказані причини не є
поважними та не можуть бути підставою
для невиконання рішення суду, яке
набрало законної сили і є обов'язковим
до виконання.

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують і не дають підстав
вважати, що цими судами при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 4 липня 2011
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер