Справа № 826/2276/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2276/14
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Степанюк
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом приватного
підприємства «Генеральна конструкція»
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року приватне підприємство
«Генеральна конструкція» (далі -
Позивач, ПП «Генеральна конструкція»)
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві (далі - Відповідач, ІДАБК) про
скасування постанови №55/14/7/26-12/1102/02/1
від 11.02.2014 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.04.2014 року адміністративний позов
задоволено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
Відповідачем при винесенні
оскаржуваної постанови було допущено
порушення ряду положень чинного
законодавства, а також не спростовано
доводи Позивача про відсутність факту
порушення з боку останнього.

Не погоджуючись із викладеним у
постанові рішенням, Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. При цьому посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору, порушення судом норм
матеріального права та
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибули, а тому справа
розглядалася за наявними у ній
матеріалами у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

При ухваленні оскаржуваного рішення,
суд першої інстанції встановив, що у
січні 2014 року працівниками ІДАБК на
підставі направлення для проведення
позапланової перевірки від 16.01.2014 року
№б/н та наказу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 23.07.2012 року №52 «з» і
звернення департаменту містобудування
та архітектури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) віл
27.12.2013 року №21990/0/12/27/13 з метою
проведення позапланової перевірки на
вул. Костянтинівській, 71 у Подільському
районі м. Києві.

Разом з тим, головним державним
інспектором Інспекційного відділу №1
Мосуром С.М. складено акт від 17.01.2014 року
№б/н (далі - Акт) про недопущення
посадових осіб інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкт «Реконструкція груп нежитлових
приміщень №1,2,10-16,23,24,26-29 в літ. «С» з
капітальним ремонтом частини фасаду»
на вул. Коснянтинівській, 71 у
Подільському районі м. Києві
представником ПП «Генеральна
Конструкція».

На підставі викладених в Акті
фактичних обставин Відповідачем
винесено припис від 17.01.2014 року про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
зобов'язано надати доступ посадовим
особам Інспекції на об'єкт будівництва
до 17.02.2014 року.

Крім того, у зв'язку недопуском
посадових осіб ІДАБК до проведення
перевірки Відповідачем складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 31.01.2014
року №б/н, яким визначено, що
відповідальність за встановлені
правопорушення передбачена п. 2 ч. 6 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

За результатами розгляду матеріалів
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності Відповідачем
11.02.2014 року винесено постанову №
55/14/7/26-12/1102/02/1 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 12 180,00 грн.

На підставі встановлених вище обставин
та за наслідками системного аналізу
приписів затвердженого постановою КМ
України від 23.05.2011 року №553 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю, а
також затвердженого постановою КМ
України від 06.04.1995 року №244 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності складено із
суттєвими порушеннями чинного
законодавства, що ставить під сумнів
правомірність оскаржуваної постанови
про накладення штрафу.

З такими висновками суду першої
інстанції судова колегія не може не
погодитися з огляду на наступне.

Правові, економічні, соціальні та
організаційні засади містобудівної
діяльності в Україні спрямований на
формування повноцінного життєвого
середовища, забезпечення при цьому
охорони навколишнього природного
оточення, раціонального
природокористування та збереження
культурної спадщини, визначено Законом
України «Про основи містобудування»
від 16.11.1992 року №2780-ХІІ.

Згідно ст. 7 Закону України «Про основи
містобудування» державне регулювання
у сфері містобудування здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою та
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевими державними
адміністраціями, органами місцевого
самоврядування, а також центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
містобудування, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
іншими органами в порядку,
встановленому законодавством.

Таким органом є Державна
архітектурно-будівельна інспекція та
її територіальні органи.

При цьому, як вірно зауважив суд першої
інстанції виходячи з положень ст. 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п. 11
затвердженого постановою КМ України
від 23.05.2011 року №553 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - Порядок №553) посадові
особи інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право безперешкодного
доступу на місце будівництва об'єкта,
або місцезнаходження суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Згідно декларації Позивача про початок
виконання будівельних робіт з
реконструкції нежитлових приміщень,
об'єкт реконструкції належить до ІІІ
категорії складності.

Крім того, згідно п. 14 Порядку №553
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний: допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю; виконувати вимоги інспекції
щодо усунення виявлених порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності; подавати документи,
пояснення, довідки, відомості,
матеріали з питань, що виникають під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Тобто, єдиним документом, який
підтверджує факт недопуску посадових
осіб інспекції до проведення перевірки
є відповідний акт.

Пунктом 15 Порядку №553 передбачено, що
форми актів та інших документів, які
складаються під час або за
результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджуються Мінрегіоном.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлового-комунального господарства
України від 15.05.2012 року №240 (далі - Наказ
№240) затверджено форми актів та інших
документів, які складаються під час або
за результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Вказаним наказом затверджено, зокрема,
форму акта про недопущення посадових
осіб інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкти будівників, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій. При цьому,
даною формою передбачені такі
обов'язкові для заповнення графи як,
зокрема, «посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, що порушує вимоги
законодавства у сфері містобудівної
діяльності», «примірник акта отримав»,
«у разі відмови особи в отриманні акта
робиться відмітка».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, головним державним інспектором
Інспекційного відділу №1 Мосуром С.М. у
графі Акта «посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, що порушує вимоги
законодавства у сфері містобудівної
діяльності» зазначено: «представник ПП
«Генеральна Конструкція», що взагалі
виключає можливість ідентифікації
особи, яка, на думку ІДАБК, вчинила
правопорушення, та ставить під сумнів
сам факт вчинення останнього. Крім
того, в Акті відсутні відомості щодо
ознайомлення з останнім представника
ПП «Генеральна Конструкція», а також
інформація щодо відмови такої особи
від отримання Акту.

За наведеного випливає
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції про те, що Відповідачем не
було доведено, що керівники або
директора ПП «Генеральна Конструкція»
вчиняли дії щодо перешкоджання
працівникам ІДАБК провести перевірку.

Крім іншого, судовою колегією
враховується, що відповідно до п. 13
затвердженого постановою КМ України
від 06.04.1995 року №244 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (далі -
Порядок №244) протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності підписується особою, яка
його склала, суб'єктом містобудування,
який притягається до відповідальності
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, а також
свідками (у разі наявності).

У разі відмови суб'єкта містобудування,
який притягається до відповідальності
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, від
підписання протоколу або ознайомлення
з ним уповноважена посадова особа
інспекції, що складає протокол, робить
про це відповідну відмітку в ньому.

Суб'єкт містобудування, який
притягається до відповідальності за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, має право подати пояснення
і зауваження щодо змісту протоколу, які
є його невід'ємною частиною, а також
викласти мотиви своєї відмови від його
підписання.

Водночас, як вірно підкреслив суд
першої інстанції, жодних відміток про
факт відмови представника ПП
«Генеральна Конструкція» від
підписання протоколу від 31.01.2014 року
посадовою особою Відповідача зроблено
не було, що свідчить про недотримання
останньої вимог Порядку №244 та Наказу
№240.

Крім того, Окружний адміністративний
суд м. Києва зазначив, що у ході
судового засіданні представник ІДАБК
повідомив, що особа, яка не допустила
посадових осіб Відповідача на об'єкт
для проведення перевірки назвалася
власником підприємства - ОСОБА_3, у той
час як зі змісту Статуту ПП «Генеральна
Конструкція» та виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців вбачається,
що власниками підприємства є ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, а директором - Конотоп В.М.
Наведене вище, на думку колегії суддів,
підтверджує позицію суду першої
інстанції про не доведення
Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень факту недопуску
уповноваженими представниками
Позивача посадових осіб ІДАБК на об'єкт
перевірки для здійснення
позапланового заходу.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення
недопущення посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, на об'єкти будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Отже, враховуючи, що Відповідачем не
було доведено факту вчинення
правопорушення посадовими особами, а
саме недопущення посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, на об'єкти будівництва,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необхідність скасування оскаржуваної
постанови від 11.02.2014 року
№55/14/7/26-12/1102/02/1.

Крім того, посилання Апелянта на те, що
заступник начальника інспекційного
відділу №4 ІДАБК у м. Києві Антонечко
В.А. та головний державний інспектор
інспекційного відділу №4 Азатьян В.О.
при проведенні перевірки діяли у межах
повноважень та у спосіб, визначені
чинним законодавством, судом
апеляційної інстанції оцінюється
критично, оскільки зі змісту наявних у
матеріалах справи копій актів,
протоколів та приписів вбачається, що
останні складалися головним державним
інспектором інспекційного відділу №1
Мосуром С.М., оцінка дій якого була
надана вище.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 198 КАС України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом приватного
підприємства «Генеральна конструкція»
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування постанови - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається в порядку та
строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.