Справа № 427/907/14-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Логвіна Л.С.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року справа №427/907/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Попова В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Свердловського міського
суду Луганської області від 14 травня 2014
року у справі № 427/907/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління соціального
захисту населення Свердловської
міської ради Луганської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Свердловської міської ради
Луганської області (далі - Управління)
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, а саме:
виплатити недоплачену суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у сумі 15 735,60 грн., за
період з 18.10.2012 року по 31.01.2014 року, та з
01.02.2014 року по 15.08.2015 року здійснювати
виплату допомоги у розмірі
прожиткового мінімуму, встановленому
для працездатних осіб. В обґрунтування
позову зазначила, що вона є матір`ю
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв`язку з
чим перебуває на обліку в Управлінні.
Відповідачем їй виплачувалася
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку по 130
грн. щомісяця, тобто, не у розмірі
встановленого Законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Позивачка звернулася до відповідача із
заявою, де просила провести
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Проте у перерахуванні їй було
відмовлено. У зв`язку з цим позивачка
звернулася до суду та просила
зобов'язати Управління здійснити
перерахунок та виплату державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 15 735,60 грн. за період з
18.10.2012 року по 31.01.2014 року, та з 01.02.2014
року по 15.08.2015 року здійснювати виплату
допомоги у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленому для
працездатних осіб.

Постановою Свердловського міського
суду Луганської області від 14 травня 2014
року у справі № 427/907/14-а у задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити позов в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги
наведено практично ті самі доводи, що і
в обґрунтуванні позовної заяви.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до наступних висновків.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 червня 2014
року позовні вимоги за період з 18.10.2012
року по 06.08.2013 року залишені без
розгляду.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачка є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в Управлінні та отримує
допомогу по догляду за дитиною у
розмірі 130,00 грн. на місяць.

Позивачка є застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому на неї
поширюються положення Закону України
від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(далі - Закон № 2240-ІІІ).

Законом № 2240-ІІІ передбачено, що цей
закон відповідно до Конституції
України встановлює гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до інших
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VІ) статтю 43 Закону № 2240-ІІІ
викладено в наступній редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом».
Проте відповідно до Прикінцевих
положень Закону № 107-VІ Розділ І цього
Закону набирає чинності з 01.01.2008 року і
діє по 31.12.2008 року. Отже, з 01.01.2009 року
стаття 43 Закону № 2240-ІІІ відновила
попередню редакцію, відповідно до
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі не менше
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Прожитковий мінімум (відповідно до
статті 1 Закону України від 15.07.1999 №
966-ХІV «Про прожитковий мінімум») -
вартісна величина достатнього для
забезпечення нормального
функціонування організму людини,
збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості.

Згідно статті 7 Закону України від
06.12.2012 № 5515-VІ «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» прожитковий мінімум
для дітей віком до 6 років складає з 1
січня - 972 гривні, з 1 грудня - 1032 гривні.

Відповідно до статті Закону України
від 16.01.2014 № 619-VІІ «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» прожитковий мінімум
для дітей віком до 6 років з 1 січня
також складає 1032 гривні.

Оскільки ані законами України про
Державний бюджет України на 2013, 2014 роки,
ані іншими законами не встановлювалось
в цей період іншій, ніж у Законі №
2240-ІІІ розмір допомоги, спірні
відносини регулюються Законом №
2240-ІІІ, а положення Постанови КМУ № 1751
від 27.12.2001 року в тій частині, в якій
воно суперечить названому закону,
застосовуватись не може. Отже, у
відповідача наявний обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірі, передбаченому
Законом № 2240-ІІІ.

Тобто, своїми діями Відповідач порушив
права позивача на гарантовану державою
матеріальну підтримку материнства та
належний соціальний захист, який
гарантується державним соціальним
забезпеченням, що має забезпечувати
рівень життя, не нижчий від
прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 4
зазначеного закону право на
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, мають
застраховані громадяни України,
іноземці, особи без громадянства та
члени їх сімей, які проживають в
Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Така правова позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року у справі № 21-410а12.

Згідно частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV)
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

При цьому суд не може перебирати на
себе повноваження відповідача та
стягувати на користь позивача певну
суму, тому задовольняє позов частково,
зобов'язуючи відповідача здійснити
перерахунок спірної допомоги.

Також апеляційний суд не може
задовольнити позов щодо зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок до
15.08.2015 року, оскільки це буде вирішення
позовних вимог на майбутнє. В той же
час, колегія суддів вважає недоцільним
обмежувати орган, відповідальний за
здійснення нарахування і виплати
спірної допомоги, певним часовим
проміжком, оскільки доки не відбулося
змін у законодавстві, а у позивачки не
втрачено право на отримання спірної
допомоги (яке може бути втрачено у
випадку її працевлаштування). Таким
чином, відповідач повинен здійснити
перерахунок спірної допомоги з 07.08.2013
року і до наявності у позивачки права
на отримання спірної допомоги (в тому
числі, змін у законодавстві).

При цьому, враховуючи характер спірної
допомоги, призначеної на дитину,
колегія суддів вважає необхідним
визначити розмір прожиткового
мінімуму не для працездатних осіб, як
вимагала позивачка, а для дітей віком
до 6 років.

Відтак, апеляційна скарга позивача
підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції не правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Керуючись статтями 160, 167, 195-196, 198, 200,
пунктом 4 частини першої статті 202,
статтями 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Свердловського міського
суду Луганської області від 14 травня 2014
року у справі № 427/907/14-а - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Управління соціального
захисту населення Свердловської
міської ради Луганської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Свердловської міської ради Луганської
області щодо відмови ОСОБА_2
перерахувати та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Свердловської
міської ради Луганської області
здійснити нарахування та виплату за
рахунок коштів Державного бюджету на
користь ОСОБА_2 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років за період з
07.08.2013 року, з урахуванням фактично
виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов