Справа № 2а/487/115/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/487/115/14

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Разумовська О.Г.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Орлик Л.Л.

з участю: ОСОБА_2 та його представника -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва на постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва від 13
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва про
визнання рішення неправомірним та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва (далі
УПФ України в Заводському районі) про:

- визнання рішення комісії УПФ
України в Заводському районі Миколаєва
від 16 жовтня 2013 року №18 про відмову в
призначені йому пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС неправомірним;

- зобов'язання призначити пенсію
за віком із зменшенням пенсійного віку
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС і з 22
квітня 2013 року сплатити
заборгованість, яка виникла у зв'язку з
неправомірними діями УПФ України у
Заводському районі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що має право на призначення
пенсії за віком зі зменшенням
пенсійного віку на 10 років, однак,
відповідачем було неправомірно
відмовлено в її призначенні.

Відповідач позов не визнає та ставить
під сумнів посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та довідку про
період участі в ліквідації.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 13 березня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано рішення комісії УПФ України в
Заводському районі від 16 жовтня 2013 року
за №18 про відмову в призначені пенсії
ОСОБА_2 як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в 1986 році неправомірним.

Зобов'язано УПФ України в Заводському
районі призначити та виплатити ОСОБА_2
пенсію за віком та додаткову пенсію
відповідно до вимог ст.ст. 51, 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 23 квітня
2013 року.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Заводському районі ставиться питання
про скасування судового рішення в
зв'язку з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України в
Заводському районі, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
такі обставини справи.

Згідно довідки АТП-14855 за №320 від 15
грудня 1992 року позивач з 04 серпня 1986
року по 08 серпня 1986 року знаходився у
відрядженні по ліквідації аварії на
ЧАЕС у м. Чорнобилі та йому було
виплачено підвищену заробітну плату.

Згідно посвідчення, виданого
Миколаївською облдержадміністрацією,
серія НОМЕР_1 березня 1999 року, ОСОБА_2 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2
категорії.

В квітні 2013 року позивач звернувся до
УПФ України в Заводському районі із
заявою про призначення йому пенсії за
віком із зменшенням пенсійного віку як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році та
надав всі необхідні документи.

16 жовтня 2013 року Рішенням комісії
позивачу було відмовлено в призначені
пенсії за віком із зменшенням
пенсійного віку як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
через відсутність первинних
документів, які підтверджують роботу в
зоні відчуження по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем надані всі
необхідні документи, які підтверджують
право на призначення пенсії за віком зі
зменшенням пенсійного віку на 10 років
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, п.2 ч.1 ст.14, ч.ч.1, 4 ст.
15, ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

В апеляційній скарзі УПФ України в
Заводському районі вказується, що
довідка про період участі позивача в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС не достатнім
доказом, оскільки згідно листа КУ
"Іванківського трудового архіву"
№01-18/323 від 05 липня 2013 року, що в архіві
відсутні документи на ОСОБА_2

Також, листом №213 від 21 травня 2013 року
ТДВ "Оріон-Авто" (в минулому АТП 14855)
повідомило, що первинні документи, які
підтверджують факт участі ОСОБА_2 в
роботах по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС не збереглись в
зв'язку із закінченням строку
зберігання.

Дані факти, на думку апелянта,
спростовують твердження суду, що
посвідчення позивача як учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
довідки Миколаївського АТП 14855 від 22
березня 1993 року за №172 засвідчують
особливий статус позивача як учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, надаються
пенсії із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій.

Особи, які працювали у зоні відчуження
з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від
1 до 5 календарних днів, є учасниками
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, мають право на
певні пільги і компенсації (п.2 ч.1 ст.14
Закону).

Частинами 1, 4 ст. 15 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що підставами для
визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи у
зоні відчуження, що підтверджується
відповідними документами.

Як вбачається з матеріалів справи,
знаходження позивача у зоні відчуження
підтверджується довідкою АТП-14855 за №320
від 15 грудня 1992 року, згідно з якою
позивач з 04 серпня 1986 року по 08 серпня
1986 року знаходився у відрядженні по
ліквідації аварії на ЧАЕС у м.
Чорнобилі та йому було виплачено
підвищену заробітну плату, та
посвідченням, виданим Миколаївською
облдержадміністрацією, серії НОМЕР_1
від 24 березня 1999 року, згідно з яким
ОСОБА_2 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році 2 категорії.

На даний час підприємство, з якого
позивача було відряджено в 1986 році на
ліквідацію наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС - АТП-14855
ліквідоване. Його правонаступником є
ТДВ "Оріон-Авто", яке повідомило УПФ в
Заводському районі про знищення
фінансових документів у зв'язку з
закінченням терміну зберігання, що
підтверджується повідомленням з
прокуратури Ленінського району м.
Миколаєва №(15.04)222-13 від 26 грудня 2013
року.

Судова колегія зазначає, що довідка про
період участі в ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС є
належним чином оформлена та має усі
необхідні реквізити.

Також, з матеріалів справи вбачається ,
що відповідачем подано запит до
Департаменту соціального захисту
населення Миколаївської ОДА щодо
перевірки правомірності видачі
посвідчення.

Однак, посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
на момент розгляду справи не визнано
недійсним, а отже, є належним
підтвердженням того, що позивач має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що позивачем надані всі
необхідні документи для призначення
пенсії за віком із зменшенням
пенсійного віку як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Заводського районного суду
м. Миколаєва від 13 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 26 травня 2014 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: