Справа № 295/3535/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2014 р. м. Київ
К/800/51826/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Лиски Т.О.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі на постанову Богунського
районного суду м. Житомира від 17 квітня
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
(далі - Управління) про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
подальшому уточненим, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність
Управління щодо порушення вимог
постанови Кабінету Міністрів України
№1210 від 23 листопада 2011 року «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати Управління здійснити
перерахунок та виплату пенсії,
врахувавши заробіток з 16 листопада 1990
року по 30 листопада 1990 року і з 16 грудня
1990 року по 31 грудня 1990 року, починаючи з
1 січня 2012 року та виходячи з розміру
відшкодування фактичних збитків 60% з
урахуванням проведених виплат.

Позов обґрунтовано тим, що він є особою,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інвалідом ІІІ групи, пов'язаної з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а
тому відповідно до статей 54, 57 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796-ХІІ від 28 лютого 1991 року (далі -
Закон №796-ХІІ) має право на підвищену
пенсію та на щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 60 відсотків мінімальної пенсії
за віком. Однак відповідачем, у
порушення вищевказаних норм закону,
вказані виплати проводились у значно
меншому розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України,
що призвело до порушення його прав на
належне соціальне забезпечення.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 17 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року, позов задоволено. Визнано
неправомірними дії Управління щодо
порушення вимог постанови Кабінету
Міністрів України №1210 від 23 листопада
2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» при нарахуванні та виплаті
пенсії ОСОБА_2 та зобов'язано
Управління здійснити перерахунок та
виплатити пенсію ОСОБА_2 на підставі
статей 54, 57 Закон №796-ХІІ та у
відповідності із Порядком обчислення
пенсій, затвердженим вказаною
постановою Кабінету Міністрів України,
з врахуванням заробітку з 16 листопада
1990 року по 30 листопада 1990 року і з 16
грудня 1990 року по 31 грудня 1990 року,
починаючи з 1 січня 2012 року та розміру
відшкодування фактичних збитків - 60%,
врахувавши проведені виплати.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи у трудових
відносинах із ВАТ «Житомирське АТП
11827», у різні періоди направлявся до м.
Чорнобиля для перевезення людей, де
працював вахтовим методом, зокрема, з 16
листопада 1990 року по 30 листопада 1990
року (наказ №230 від 15 листопада 1990 року);
з 16 грудня 1990 року по 31 грудня 1990 року
(наказ №251 від 14 грудня 1990 року); з 16
січня 1991 року по 31 січня 1991 року (наказ
№8 від 14 січня 1991 року); з 16 лютого 1991
року по 28 лютого 1991 року (наказ №31 від 15
лютого 1991 року); з 16 березня 1991 року по 31
березня 1991 року (наказ №48 від 15 березня
1991 року), разом 76 днів.

Як вбачається із копії посвідчення
серії НОМЕР_1 від 13 березня 2008 року,
позивач являється особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії.

Відповідно до витягу із акту огляду
МСЕК №005435 від 4 березня 2008 року та
згідно з експертним висновком №415 від 10
березня 2007 року, позивачу встановлено
третю групу інвалідності довічно та 60%
втрати професійної працездатності
через захворювання, що пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_2 звертався до відповідача із
заявою про перерахунок та виплату йому
пенсії враховуючи заробіток у зоні
відчуження. Управління відмовило йому
у перерахунку пенсії, мотивуючи
відсутністю первинних документів у
пенсійній справі.

Згідно з статтею 54 Закону №796-ХІІ
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№1210 від 23 листопада 2011 року
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Виконання
даної постанови покладено на Пенсійний
фонд України та зобов'язано
забезпечити здійснення перерахунку
пенсій за матеріалами пенсійних справ -
до набрання її чинності.

Порядком обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи визначено механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання внаслідок Чорнобильської
катастрофи відповідно до статей 54 і 57
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та встановлено, що пенсії
за бажанням осіб можуть призначатися
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків.

Згідно з пунктом 4 частини 3 вказаного
Порядку пенсії за бажанням осіб можуть
призначатися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження в 1986-1990 рр., у розмірі
відшкодування фактичних збитків. У
пункті 4 частині 3 цього ж Порядку
встановлено, що менше календарного
місяця у 1986-1990 рр., за бажанням
осіб пенсія може обчислюватись
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу у зоні відчуження,
за весь фактично відпрацьований час, в
одному із неповних календарних місяців
роботи протягом цих років, без
додавання суми заробітної плати за
період роботи за межами зони
відчуження. У такому разі заробітна
плата за весь фактично відпрацьований
час ділиться на число відпрацьованих
днів, а одержана сума множиться на 25,4.
Якщо дні роботи припали на вихідні і
святкові дні, розрахунок заробітної
плати проводиться у такому ж порядку,
як і за робочі дні, а доплата за вихідні
і святкові дні, з урахуванням
установленої кратності додається до
суми обчисленої заробітної плати.

Пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
для осіб з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і пенсії у зв'язку з втратою
годувальника з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС визначаються
відповідно до вимог частини 9 Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до частини 9 Порядку пенсії
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи, для осіб з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС визначаються за
формулою: де П - розмір пенсії; Зс -
середня заробітна плата (дохід) у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески за 2006 рік, що
застосовується для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування»; Кзс - середньомісячний
коефіцієнт заробітної плати, який
враховується під час обчислення
пенсії; Кв - розмір відшкодування
фактичних збитків, який визначається -
як відсоток втрати працездатності,
визначений органами медико-соціальної
експертизи.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25 листопада 2005 року до
заяви про перерахунок пенсії необхідно
подати в тому числі документ, який
засвідчує особливий статус особи, а
саме: посвідчення учасника-ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та довідку про період (період участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 9 березня 1988 №121.

Із довідок від 5 березня 2008 року №28, від
12 березня 2008 року №26, виданих позивачу
ВАТ «Житомирське АТП 11827» вбачається,
що ОСОБА_2 перебував в зонах безпеки
ЧАЕС безпосередньо зайнятий на
роботах, визначених рішеннями Урядової
Комісії СРСР по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС №87 від 7 серпня 1986
року, №108 від 19 серпня 1986 року, №173 від 18
вересня 1986 року, №339 від 5 січня 1987 року
№351 від 2 лютого 1987 року передбачених
постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС
від 5 червня 1986 року за №665-195 з
постановою ЦК КПРС. Був відряджений до
м. Чорнобиля в якості водія, де працював
вахтовим методом, зокрема, з 16
листопада 1990 року по 30 листопада 1990
року; з 16 грудня 1990 року по 31 грудня 1990
року; з 16 січня 1991 року по 31 січня 1991
року; з 16 лютого 1991 року по 28 лютого 1991
року; з 16 березня 1991 року по 31 березня
1991 року, разом 76 днів.

З огляду на викладене правильними є
висновки судів про задоволення
позовних вимог, оскільки матеріалами
справи підтверджується перебування
позивача у зоні відчуження у вказані
періоди.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують вказаних висновків
судів попередніх інстанцій.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
на постанову Богунського районного
суду м. Житомира залишити без
задоволення.

Постанову Богунського районного суду
м. Житомира від 17 квітня 2013 року та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
Т.О. Лиска

М.І. Мойсюк