Справа № 826/17585/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Державної
реєстраційної служби України від 06
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тірас
Інтернешенл» до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києві, Реєстраційної служби України
про визнання протиправним рішення
№7035332 від 22.10.2013 року та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тірас Інтернешенел»
(далі - ТОВ «Тірас Інтернешенл» або
позивач) звернулося до суду з позовом
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві (далі -
відповідач-1), Реєстраційної служби
України (далі - відподвіач-2 або
Укрдержреєстр), Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (далі - відповідач-2)
про визнання протиправним рішення
Реєстраційної служби України №7035332 від
22.10.2013 року про відмову ТОВ «Тірас
Інтернешенл» у державній реєстрації
права власності на автостоянку
(замощення), площею 2 308 кв.м., та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7; зобов'язання
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві
зареєструвати за Товариством з
обмеженою відповідальністю «Тірас
Інтернешенл» право власності на
об'єкти нерухомого майна - автостоянку
(замощення), площею 2 308 кв.м., та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7, на підставі
рішення Господарського суду м. Києва
від 24.09.2012 року по справі № 5011-51/10285-2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 08
листопада 2012 року адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Реєстраційної служби України № 7035332
від 22.10.2013 року про відмову Товариству з
обмеженою відповідальністю «Тірас
Інтернешенл» у державній реєстрації
права власності на автостоянку
(замощення), площею 2 308 кв.м., та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7. Зобов'язано
Реєстраційну службу Україну
зареєструвати за Товариством з
обмеженою відповідальністю «Тірас
Інтернешенл» (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи,
буд. 16, прим. 15, ) право
власності на об'єкти нерухомого майна -
автостоянку (замощення), площею 2 308
кв.м., та будівлю павільйону КПП, площею
4,41 кв.м., що розташовані за адресою: м.
Київ, вул. Дніпровська Набережна, 7, на
підставі рішення Господарського суду
м. Києва від 24.09.2012 року по справі №
5011-51/10285-2012. В задоволенні іншій частини
позовних вимог Товариству з обмеженою
відповідальністю «Тірас Інтернешенл»
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач-2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
закрити провадження в частині вимог,
оскільки існує аналогічне рішення суду
між тими ж сторонами, в задоволенні
позовних вимог до Укрдержреєстру
відмовити. Вважає, що судом першої
інстанції було допущено порушення норм
матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційних скарг та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст.198, п. 1 ч.1 ст. 201 КАС
України, суд апеляційної інстанції
змінює постанову суду першої
інстанції, якщо судом правильно по суті
вирішено справу чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи,
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24.09.2012року, яке набрало
законної сили 12.10.2012року у справі №
5011-51/10285-2012 за ТОВ «Тірас Інтернешенл»
визнано право власності на автостоянку
(замощення), площею 2308 кв.м. та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7.

На підставі вказаного рішення суду ТОВ
«Тірас Інтернешенл» 03.04.2013 року
звернулося до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві з заявою та доданими до неї
документами для реєстрації права
власності на автостоянку (замощення),
площею 2308 кв.м. та будівлю павільйону
КПП, площею 4,41 кв.м., що розташовані за
адресою: м. Київ, вул. Дніпровська
Набережна, 7.

За результатами розгляду заяви
позивача, відповідачем-1 було прийнято
рішення від 20.05.2013 року № 2394795 про
відмову у державній реєстрації права
власності.

Рішення Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві від 20.05.2013 року було оскаржено
позивачем в судовому порядку, за
результатами розгляду якого Окружним
адміністративним судом м. Києва
постановою від 02.08.2013 року позовні
вимоги позивача задоволено. Зокрема,
вказаним рішенням суду: визнано
протиправним рішення Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві №2394795 від 20.05.2013року про
відмову Товариству з обмеженою
відповідальністю «Тірас Інтернешенл»
у державній реєстрації права власності
на автостоянку (замощення), площею 2
308кв.м., та будівлю павільйону КПП,
площею 4,41кв.м., що розташовані за
адресою: м. Київ, вул. Дніпровська
Набережна, 7; зобов'язано Реєстраційну
службу Головного управління юстиції у
м. Києві (03151, м. Київ, проспект
Повітрофлотський, 76-Г, )
зареєструвати за Товариством з
обмеженою відповідальністю «Тірас
Інтернешенл» (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи,
16, прим. 15, ) право
власності на об'єкти нерухомого майна -
автостоянку (замощення), площею 2308 кв.м.
та будівлю павільйону КПП, площею
4,41кв.м., що розташовані за адресою: м.
Київ, вул. Дніпровська Набережна, 7, на
підставі рішення Господарського суду
міста Києва від 24.09.2012р. по справі №
5011-51/10285-2012.

11.09.2013 року ТОВ «Тірас Інтернешенл»
повторно звернулося до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві з заявою про реєстрацію
права власності на автостоянку
(замощення), площею 2308 кв.м. та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7.

Водночас 22.10.2013 року державним
реєстратором Реєстраційної служби
України Сіволіним М.Ю. за результатами
розгляду вказаної заяви та доданих до
неї документів рішенням № 7035332
відмовлено у реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Вважаючи вказане рішення протиправним
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги та надаючи аналіз
законодавчим актам, що регулюють
спірні правовідносини дійшов до
висновку про те, що рішення
Реєстраційної служби України від 22.10.2013
року № 7035332 про відмову ТОВ «Тірас
Інтернешенл» у державній реєстрації
права власності на автостоянку
(замощення), площею 2 308 кв.м. та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7, є
протиправним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації врегульовано
нормами Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), який
спрямований на забезпечення визнання
та захисту державою цих прав, створення
умов для функціонування ринку
нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 3
Закону № 1952-IV державна реєстрація прав
є обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Згідно пункту 1 частини 1 ст. 8 Закону №
1952-IV орган державної реєстрації прав
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
№ 1952-IV державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Приписами частини 2 статті 15 Закону №
1952-IV визначено, що орган державної
реєстрації прав зобов'язаний надати до
відома заявників інформацію про
необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 1 статті 16 Закону України №
1952-IV передбачено, що заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 р. №703 (далі - Порядок №
703) державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Орган державної реєстрації прав
проводить, зокрема, державну
реєстрацію права власності та інших
речових прав на нерухоме майно за
місцем розташування такого майна.

Згідно пункту 7 Порядку № 703 для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до пункту 8 Порядку №703
орган державної реєстрації прав,
нотаріус приймає заяви про державну
реєстрацію в порядку черговості їх
надходження шляхом реєстрації у базі
даних про реєстрацію заяв і запитів з
автоматичним присвоєнням їм
реєстраційного номера, фіксацією дати
та часу їх реєстрації.

Орган державної реєстрації прав,
нотаріус видає заявникові картку
прийому заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, форму та вимоги до
оформлення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 703 під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

При цьому, відповідно до п. 26 Порядку №
703 для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до цього
Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Як було зазначено вище, позивач
звертався до відповідача-1 із заявою та
доданими до неї документами для
здійснення державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна -
автостоянку (замощення), площею 2 308 кв.м.
та будівлю павільйону КПП, площею 4,41
кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ,
вул. Дніпровська Набережна, 7. Як
підставу набуття права власності на
вказані об'єкти нерухомого майна
позивачем було додано до заяви рішення
Господарського суду м. Києва від 24.09.2012
р. по справі № 5011-51/10285-2012, яке набрало
законної сили.

Втім, відповідачем-1 було відмовлено
ТОВ «Тірас Інтернешенл» у проведенні
державної реєстрації права власності з
підстави, що в наданому судовому
рішенні відсутня відмітка про набрання
ним законної сили, а також з підстави
ненадання позивачем всього рішення
суду, яке стосується справи.

Вказана відмова була оскаржена до
Окружного адміністративного суду м.
Києва, який за результатом розгляду
адміністративної справи № 826/8063/13-а 02
серпня 2013 року, зокрема, зобов'язано
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві (03151, м.
Київ, проспект Повітрофлотський, 76-Г,
) зареєструвати за ТОВ
«Тірас Інтернешенл» право власності на
вказані об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до вказаної постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02 серпня 2013 року, судом
встановлено, що при зверненні до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві з заявою
про реєстрацію права власності
позивачем подані всі необхідні
документи для реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна -
автостоянку (замощення), площею 2 308кв.м.,
та будівлю павільйону КПП, площею
4,41кв.м., що розташовані за адресою: м.
Київ, вул. Дніпровська Набережна, 7.

Отже, враховуючи вище, можна зробити
висновок, що подані ТОВ «Тірас
Інтернешенл» документи відповідали
вимогам встановленим ст. 17 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та п. 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Вказане рішення суду в апеляційному
порядку не оскаржувалося та згідно
відмітки суду набрало законної сили
19.08.2013 року, а отже підлягало виконанню
відповідачем-1.

При цьому, за результатами повторного
звернення позивача до відповідача-1 із
заявою про державну реєстрацію права
власності на об'єкти нерухомого майна
відповідачем-2 було відмовлено в
державній реєстрації права власності.

Зокрема, відповідачем-2 в оскаржуваному
рішенні зазначено, що відповідно до ст.
376 Цивільного кодексу України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнано за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що була їй відведена для цієї
мети за умови надання земельної
ділянки в установленому порядку під
уже збудоване майно. Окрім цього,
позивачем, на думку відповідача-2,
порушено вимоги Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року № 461. Відповідачем-2
також зазначено, що позивачем не подано
документу про присвоєння адреси
об'єкту нерухомого майна, з урахуванням
того, що згідно даних Державного
реєстру речових прав за адресою: м.
Київ, вул. Дніпровська набережна, 7
знаходиться багатоквартирний житловий
будинок.

Проте, як правильно зауважив суд першої
інстанції, статтею 124 Конституції
України встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до частини 1статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно із частиною 1 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Відтак, враховуючи, що вищевказаною
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.08.2013 року встановлені обставини,
відповідно до яких позивачем надано
для вчинення реєстраційних дій належні
документи, колегія суддів погоджується
з судом першої інстанції, що доводи
відповідача-2 щодо порушення позивачем
вимог чинного законодавства при їх
подачі прийнятті бути не можуть.

Відповідно до наказу Міністерства
юстиції України від 02.04.2013 року № 607/5
«Про заходи щодо взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб» у разі подання до
структурних підрозділів
територіальних органів Мін'юсту, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, заяви про державну
реєстрацію права власності та/або
інших речових прав на нерухоме майно
(далі - речові права) у випадку подання
рішення суду, що набрало законної сили,
про зобов'язання органу державної
реєстрації прав та/або державного
реєстратора речових прав на нерухоме
майно органу державної реєстрації прав
вчинити дії щодо реєстрації,
скасування реєстрації речових прав на
нерухоме майно або скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно з відповідною заявою
або без неї стосовно вищезазначених
речових прав рішення щодо державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
приймаються державними реєстраторами
прав на нерухоме майно Укрдержреєстру.

Таким чином, у разі надходження до
територіального органу Мінюсту
рішення суду, яке набрало законної сили
про зобов'язання органу державної
реєстрації прав на нерухоме майно, така
заява передається для реєстрації до
Укрдержреєстру.

При цьому, суд також зазначає, що
відповідно до пункту 1, 7 Положення про
Державну реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 401/2011
Державна реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України та входить до
системи органів виконавчої влади.

Державна реєстраційна служба України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через структурні
підрозділи головних управлінь юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі, а також
районних, районних у містах, міських
(міст обласного значення),
міськрайонних, міжрайонних управлінь
юстиції, що забезпечують реалізацію
повноважень Укрдержреєстру.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що враховуючи
рішення суду, яким Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві, як структурний підрозділ
Укрдержреєстру було зобов'язано не
розглянути повторно заяву позивача, а
зареєструвати за ТОВ «Тірас
Інтернешенл» право власності на
вищевказані об'єкти нерухомого майна, у
відповідача-2 були відсутні підстави
для винесення рішення про відмову у
державній реєстрації права власності.

Відтак судова колегія погоджується з
судом першої інстанції про те, що
рішення Реєстраційної служби України
від 22.10.2013 року №7035332 про відмову ТОВ
«Тірас Інтернешенл» у державній
реєстрації права власності на
автостоянку (замощення), площею 2 308 кв.м.
та будівлю павільйону КПП, площею 4,41
кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ,
вул. Дніпровська Набережна, 7, є
протиправним.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про необхідність
зобов'язати відповідача-2
зареєструвати за Товариством з
обмеженою відповідальністю «Тірас
Інтернешенл» (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи,
буд. 16, прим. 15, ) право
власності на об'єкти нерухомого майна -
автостоянку (замощення), площею 2 308
кв.м., та будівлю павільйону КПП, площею
4,41 кв.м., що розташовані за адресою: м.
Київ, вул. Дніпровська Набережна, 7, на
підставі рішення Господарського суду
м. Києва від 24.09.2012 р. по справі №
5011-51/10285-2012.

Як уже встановлено раніше, є рішення
суду яке набрало законної сили
(постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.08.2013 року) та яким, зокрема,
зобов'язано Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
(03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський,
76-Г, ) зареєструвати за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тірас Інтернешенл»
(01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 16, прим. 15, ) право власності на об'єкти
нерухомого майна - автостоянку
(замощення), площею 2308 кв.м. та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7, на підставі
рішення Господарського суду міста
Києва від 24.09.2012р. по справі №
5011-51/10285-2012. Вказане рішення є
невиконаним.

Тобто, суд першої інстанції приймаючи
рішення про зобов'язання вчинити
реєстраційні дії відповідача-2
фактично виніс рішення, яким зобов'язав
вчинити дії, які повинні бути вчинені
відповідачем-1, на підставі постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02.08.2013 року.

Колегія суддів звертає увагу, що
відповідач, з метою належного захисту
своїх прав, має право звернутися до
органів виконавчої служби в порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
та Закону України «Про виконавче
провадження» щодо примусового
виконання постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.08.2013 року.

Водночас позивач своїм правом
звернення до органів виконавчої служби
на час звернення до суду з даним
позовом не скористався, а відтак не
використав усіх можливих способів
захисту порушених законних прав та
інтересів. Водночас дана обставина,
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваної постанови врахована не
була.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне, з метою
належного захисту прав позивача,
керуючись статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вийти за межі заявлених
позовних вимог та прийняти рішення
яким зобов'язати відповідача-1,
розглянути питання щодо реєстрації за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тірас Інтернешенл»
(01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, буд. 16, прим.
15, ) право власності на
об'єкти нерухомого майна - автостоянку
(замощення), площею 2 308 кв.м., та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7, на підставі
рішення Господарського суду м. Києва
від 24.09.2012 р. по справі № 5011-51/10285-2012, з
урахуванням вимог постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.08.2013 року у справі №826/8063/13-а.

Водночас судова колегія зазначає, що
доводи апелянта щодо необхідності
закриття в частині позовних вимог про
зобов'язання відповідача-1 здійснити
реєстрацію нерухомого майна, оскільки
існує аналогічне рішення суду між тими
ж сторонами, вважає необґрунтованими,
оскільки підстави для винесення даних
рішень є різними. Зокрема, є різними
предмети розгляду: у постанові
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02.08.2013 року - це правомірність
рішення Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
від 20.05.2013 року, а у постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
06.12.2013 року - правомірність рішення
Реєстраційної служби України від 22.10.2013
року.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги знайшли своє часткове
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи, через що рішення суду
першої інстанції підлягає зміні,
шляхом викладення абзацу третього в
наступній редакції: «Зобов'язати
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві
розглянути питання щодо реєстрації за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тірас Інтернешенл»
(01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, буд. 16, прим.
15, ) право власності на
об'єкти нерухомого майна - автостоянку
(замощення), площею 2 308 кв.м., та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7, на підставі
рішення Господарського суду м. Києва
від 24.09.2012 р. по справі № 5011-51/10285-2012, з
урахуванням вимог постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.08.2013 року у справі №826/8063/13-а.».

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
реєстраційної служби України
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 06 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тірас Інтернешенл»
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
Реєстраційної служби України про
визнання протиправним рішення №7035332
від 22.10.2013 року та зобов'язання вчинити
певні дії, - змінити.

Викласти абзац третій резолютивної
частини постанови в наступній
редакції: «Зобов'язати Реєстраційну
службу Головного управління юстиції у
м. Києві розглянути питання щодо
реєстрації за Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тірас Інтернешенл»
(01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, буд. 16, прим.
15, ) право власності на
об'єкти нерухомого майна - автостоянку
(замощення), площею 2 308 кв.м., та будівлю
павільйону КПП, площею 4,41 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, 7, на підставі
рішення Господарського суду м. Києва
від 24.09.2012 р. по справі № 5011-51/10285-2012, з
урахуванням вимог постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.08.2013 року у справі №826/8063/13-а.»

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 06
грудня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.