Справа № 2а-1970/4139/12
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
Справа № 2110/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
24.12.2012 року у справі за позовом
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в
Тернопільській області звернулася до
суду з позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області про скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24.12.2012 року
позов задоволено. Скасовано постанову
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області від 19.11.2012 року
про закінчення виконавчого
провадження ВП № 34239793.

Дану постанову оскаржив в апеляційному
порядку відповідач, який зазначив, що
вимоги позивача є безпідставними. Так,
органом державної виконавчої служби
виконувалось судове рішення
немайнового характеру і боржником були
надані підтвердження виконання ним
такого судового рішення. Тобто
відповідачем було вжито всіх заходів,
визначених законом, на виконання
судового рішення, за яким було видано
виконавчий документ. Звертає увагу на
порушення норм процесуального права -
суд не залучив до участі у справі
Кременчуцьку районну раду, прав та
інтересів якої стосується справа.

Просить скасувати постанову від 24.12.2012
року та прийняти нове рішення про
відмову в позові.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, хоча про час
та місце судового засідання був
повідомлений належним чином. Тому
справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.
2012 року Тернопільським окружним
адміністративним судом по
адміністративній справі № 2-а-1970/1255/12 за
позовом державної фінансової
інспекції в Тернопільській області до
Кременецької районної ради винесено
постанову та зобов'язано Кременецьку
районну раду виконати вимогу КРУ
№19-25-13-14/625 від 25.08.2011 року в повному
обсязі.

У вимогах Контрольно-ревізійного
відділу в Кременецькому районі (далі -
КРУ) від 25.08.2011 року направлених голові
Кременецької районної ради №19-25-13-14/625,
вказано:

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані роботи.
Провести відповідну роботу з
підрядниками щодо відшкодування
зайвих виплат шляхом повернення коштів
на суму 20000 грн. або виконання
відповідного обсягу робіт п.4;

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані роботи.
Провести відповідну роботу з
підрядниками щодо відшкодування
зайвих виплат шляхом повернення коштів
на суму 32653 грн. або виконання
відповідного обсягу робі п.5;

- в порядку Постанови Кабінету
Міністрів України від 22.01.1996 року №116
перерахувати в дохід державного
бюджету 6000 грн. п. 8;

- відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за не виконані роботи.
Провести відповідну роботу з
підрядниками щодо відшкодування
зайвих виплат шляхом повернення коштів
на суму 5000 грн. або виконання
відповідного обсягу робіт.

В подальшому у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області на виконанні перебував
виконавчий лист Тернопільського
окружного адміністративного суду від
06.08.2012 року по адміністративній справі
№ 2-а-1970/1255/12 про зобов'язання
Кременецької районної ради виконати
вимогу Контрольно-ревізійного відділу
в Кременецькому районі № 19-25-13-14/625 від
25.08.2011 року.

Як слідує з Акту державного виконавця
від 09.1.2012 року, боржником подано
позовну заяву від 09.11.2012 року № 01-458-3/8 до
приватного Українського інституту
підприємництва, ЗАТ «Інком», ПП ОСОБА_4,
Кременецької міської ради про
відшкодування зайвих виплат згідно
вимоги КРУ в Кременецькому районі від
25.08.2011 року. До позовної заяви долучено
матеріали претензійно-позовної роботи
з вказаними особами, та протокол виїмки
документів бухгалтерської звітності
від 04.07.2011 року.

Крім того, було надано лист від 08.11.2012
року № 01-453-3/8, яким повідомлено про
вжиті районною радою заходи з приводу
виконання вимог державної фінансової
інспекції щодо ліквідації
дебіторської заборгованості. До листа
додано документи про залучення
районної ради в якості цивільного
позивача в справі відшкодування
коштів, та листи до органів внутрішніх
справ та прокуратури з приводу надання
інформації по порушеній кримінальній
справі по факту привласнення бюджетних
коштів розпорядником яким була
Кременецька районна рада.

Постановою слідчого від 04.07.2011 року
Кременецька районна рада визнана
цивільним стягувачем у справі про
відшкодування зайвих виплат.

У представника боржника відібрано
пояснення, згідно яких встановлено
факт проведення останнім роботи щодо
відшкодування зайвих виплат шляхом
повернення коштів на суму 20000 грн., 32653
грн., 6000 грн., 5000 грн.

19.11.2012 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Тернопільській області Пинчуком В.О.
при примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-а-1970/1255/12 від 06.08.2012 року на
підставі п. 8 ч. 1 ст.ст. 49, 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП № 34239793 та
припинено чинність арешту майна
боржника та скасовано інші заходи
примусового виконання рішення.

Відповідно до статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до статті 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строк ,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщ0о виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Таким чином, як вірно зазначив апелянт,
відповідно до зазначеної норми
державний виконавець зобов'язує
боржника на вчинення дій, визначених
резолютивною частиною виконавчого
документу, в даному випадку
виконавчого листа, виданого
Тернопільським окружним
адміністративним судом 06.08.2012 року в
справі № 2-а/1970/1255.

Зі справи вбачається, що на підставі
ст.. ст.. 5, 11, 75 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець вимогою від 14.09.2012 року № 4306
зобов'язав боржника виконати постанову
суду, за якою був виданий виконавчий
лист, в тому числі і вимогу пункту 8
Контрольно-ревізійного відділу в
Кременецькому районі від 25.08.2011 року №
19-25-14/625 щодо перерахунку коштів в дохід
Державного бюджету в сумі 6000 грн.

На виконання вимоги державного
виконавця та рішення суду 20.09.2012 року
Кременецька районні рада повідомила,
що постановою слідчого від 02.04.2012 року
Кременецька районна рада визнана
цивільним позивачем в кримінальній
справі. Крім того, районною радою
заявлено позов на суму 63653 грн., що
відповідає сумі, відображеній у вимозі
Контрольно-ревізійного відділу в
Кременецькому районі від 25.08.2011 року №
19-25-14/625, в тому числі і суми, зазначеної
в пункту 8 вимоги щодо перерахунку 6000
грн.

09.11.2012 року в присутності представників
боржника та стягувача був складений
акт державного виконавця, в якому
встановлено виконання постанови
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 08.05.2012 року
у справі № 2-а/1970/1255/12 на підставі
наданих боржником доказів.

Боржник повідомив державного
виконавця про те, що на виконання
рішення суду боржник звернувся з
позовною заявою від 09.11.2012 року до
Приватного інституту підприємництва,
ЗАТ «Інком», ПП ОСОБА_4, Кременецької
міської ради про відшкодування зайвих
виплат згідно вимоги
Контрольно-ревізійного відділу в
Кременецькому районі від 25.08.2011 року №
19-25-14/625.

Як вбачається з рішення
Тернопільського окружного суду від
08.05.2012 року у справі № 2-а/1970/1255/12, дане
рішення є немайнового характеру, а
відповідно у державного виконавця
відсутні правові підстави для
застосування до боржника заходів
примусового виконання рішення,
визначених ст.. ст.. 32, 57 цього закону,
які застосовуються при виконанні
рішень судів майнового характеру, такі
як арешт майна боржника шляхом
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, чи постанови про арешт
коштів боржника, складання акту опису
та арешту майна боржника тощо.

Згідно довідки державної
казначейської служби Тернопільської
області від 09.11.2012 року на відповідному
рахунку боржника відсутні кошти для
перерахунку вказаної у вимозі суми до
Державного Бюджету України.

Згідно наданих державному виконавцю
пояснень представника боржника
Кременецькою районною радою
вживаються заходи, спрямовані на
внесення змін до районного бюджету,
виділення коштів на дані цілі та
відповідного перерахування до
Державного Бюджету України.

Таким чином, відповідачем відповідно з
вимогами ст.. ст.. 11, 75 Закону України
«Про виконавче провадження» вжито всіх
заходів, визначених цим Законом,
спрямованих на виконання судового
рішення. Правомірно встановлено факт
виконання рішення суду.

Тому підстав для скасування оскарженої
постанови державного виконавця немає.

Крім того, Відповідно до частини 1
статті 181 Кодексу адміністративного
судочинства України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною 3 статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про
державну виконавчу службу» органами
державної виконавчої служби є:
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
до складу якого входить відділ
примусового виконання рішень;
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень; районні, районні у містах,
міські (міст обласного значення),
міськрайонні відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

Оскільки вказаний перелік органів
державної виконавчої служби є
вичерпним, суд першої інстанції,
встановивши, що позов заявлений до ВПВР
УДВС ГУЮ у Тернопільській області,
тобто до структурного підрозділу УДВС
ГУЮ у Тернопільській області, який не
може бути відповідачем у такій справі,
повинен був здійснити заміну
первинного відповідача на належного, а
у разі наявності заперечень позивача -
залучити відповідний орган державної
виконавчої служби як співвідповідача.

Однак, суд першої інстанції не звернув
увагу на вказані особливості та
помилково розглянув справу за участю
відповідача - ВПВР УДВС ГУЮ у
Тернопільській області, який не може
відповідати за даним позовом.

Заміна відповідача або залучення до
участі в справі другого відповідача на
стадії апеляційного провадження не
допускається з огляду на те, що статтею
52 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
лише суд першої інстанції, встановивши,
що позов заявлено не до тієї особи, яка
повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити заміну
первинного відповідача належним, а у
разі незгоди позивача на заміну
відповідача іншою особою залучити цю
особу як другого відповідача.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової постанови
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24.12.2012 року
у справі № 2а-1970/4139/12 скасувати.

Винести нову постанову, якою в
задоволенні позову Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області про скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська