Справа № 815/3162/14
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Одеса Справа №
815/3162/14

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова
Е.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні суду в м.
Одесі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки в якому просить визнати
бездіяльність відповідача
протиправною у частині ненадання у
відповідь на запит до публічної
інформації копію графіку прийому
громадян у громадської приймальні з
надання безоплатної первинної
правової допомоги Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки; зобов'язати Південну
держінспекцію у терміни передбачені
законом надати копію графіку прийому
громадян у громадській приймальні з
надання безоплатної первинної
правової допомоги Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки.

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_1 зазначив, що він 03.10.2013р.
надіслав на адресу
Держатомрегулювання України запит до
публічної інформації з проханням серед
іншого надати копію графіку прийому
громадян у Громадській приймальні з
надання безоплатної первинної
правової допомоги Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки. Держатомрегулювання
відповіддю від 04.10.2013 року №09-15/6990-32із
проінформував позивача, що
Держатомрегулювання України як
розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією
надсилає запит на публічну інформацію
до Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки, як того
вимагає ч. 3, ст.. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації», проте
відповіді від Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки він так і не отримав. В зв'язку з
чим позивач вважає, що відповідачем
порушенні вимоги п.1, ч. 1, ст..3, п.2, ч. 1,
ст.. 4, п.2, ч. 1, ст.. 5 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» та ст..
2 Закону України «Про інформацію».

Позивач у судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву, у якій
просив, слухати справу за його
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився та надав до суду
письмові заперечення проти позову, які
мотивовані тим, що згідно вимог ст.20
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", відповідь на запит
Південна держінспекція повинна була
надати протягом п'яти робочих днів з
дня отримання запиту, тобто до 16.10.2013р.
Враховуючи час поштового відправлення
та час доставки поштової
кореспонденції по м. Одеса, позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
ненадання відповіді, тобто про
порушення своїх прав, до 01.11.2013 року, а
отже пропустив строк звернення до суду.
Представник відповідача наполягав на
пропущенні позивачем строку звернення
до суду та не заперечував щодо
ненадання відповіді відповідачем у
встановлений законом строк.

Ухвалою від 26.06.2014 року суд визнав
поважними причини пропуску строку
звернення до суду з позовом позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов
до висновку про можливість розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив наступні обставини та
відповідні правовідносини.

Згідно приписів ст. 1 Закону
України №2939-VI від 13.01.2011 року "Про
доступ до публічної інформації"
публічна інформація це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Щодо вимоги позивача визнати
бездіяльність відповідача
протиправною у частині ненадання у
відповідь на запит до публічної
інформації копію графіку прийому
громадян у громадської приймальні з
надання безоплатної первинної
правової допомоги Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки, то суд вважає, що вона підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.10.2013 ОСОБА_1
надіслав на адресу
Держатомрегулювання України «Запит до
публічної інформації», з проханням
серед іншого надати йому копію графіку
прийому громадян у Громадській
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки (а.с. 5).

У відповіді Держатомрегулювання від
04.10.2013 № 09-15/6990-32із ОСОБА_1
поінформовано, що Держатомрегування
України, як розпорядник інформації,
який не володіє запитуваною
інформацією надсилає запит на публічну
інформацію до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки, як того вимагає ч. 3, ст. 22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» (а.с. 6).

Відповіді від Південної держінспекції
ОСОБА_1 не отримував.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
регламентовано, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції
України, кожен має право вільно
збирати, зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес
визначає Закон України "Про доступ до
публічної інформації" від 13.01.2011 року №
2939-VI (далі Закон України № 2939-VI).

Згідно ст.1 Закону України № 2939-VI,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону України № 2939-VI
передбачено, що доступ до інформації
забезпечується шляхом, зокрема,
надання інформації за запитами на
інформацію.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України №
2939-VI розпорядниками інформації для
цілей цього Закону визнаються: суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів;
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Згідно частинами 2 та 3 ст. 13 Закону
України № 2939-VI, до розпорядників
інформації, зобов'язаних оприлюднювати
та надавати за запитами інформацію,
визначену в цій статті, у порядку,
передбаченому цим Законом,
прирівнюються суб'єкти господарювання,
які володіють: інформацією про стан
довкілля; інформацією про якість
харчових продуктів і предметів побуту;
інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; іншою інформацією, що
становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації,
визначених у пунктах 2, 3, 4 частини
першої та в частині другій цієї статті,
вимоги цього Закону поширюються лише в
частині оприлюднення та надання
відповідної інформації за запитами.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України № 2939-VI,
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
передбачено, що розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну інспекцію ядерного
регулювання України, затвердженого
указом Президента України №403/2011 від
06.04.2011 року (далі Положення № 403/2011),
Держатомрегулювання України є
центральним органом виконавчої влади,
який є головним у системі центральних
органів виконавчої влади з формування
та реалізації державної політики у
сфері безпеки використання ядерної
енергії.

Відповідно до п. 8 Положення №403/2011,
Держатомрегулювання України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через утворені в установленому порядку
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на кілька
адміністративно-територіальних
одиниць) територіальні органи.

Держатомрегулюванням України створено
вісім територіальних органів -
державних інспекцій з ядерної та
радіаційної безпеки (далі
Держінспекції), зокрема, й Південну
державну інспекцію з ядерної та
радіаційної безпеки, повноваження якої
поширюється на Миколаївську,
Херсонську та Одеську області.

Свої повноваження державні інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
здійснюють відповідно до Положень,
затверджених Головою
Держатомрегулювання України та
розроблених відповідно до Положення
про державні регіональні інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Держатомрегулювання України,
затвердженого наказом
Держатомрегулювання № 142 від 11.10.2011
року (далі Положення № 142).

Відповідно до п. 60 Положення №403/2011,
Держатомрегулювання України
організовує розгляд звернень громадян
з питань, пов'язаних з діяльністю
Держатомрегулювання України, її
територіальних органів, підприємств,
установ та організацій, що належать до
сфери її управління, а також стосовно
актів, які нею видаються.

Судом встановлено, що Південною
державною інспекцією з ядерної та
радіаційної безпеки допущено
бездіяльність, яка виразилась у
ненаданні позивачу відповіді на запит
до публічної інформації, який був
направлений на адресу належного
розпорядника інформації листом від
04.10.2013 р. № 09-17/6988-32із, отриманий
відповідачем 09.10.2013 р. вхід № 33-12/621.

Факт ненадання відповідачем відповіді
на запит на публічну інформацію від
03.10.2013 р. викладений в листі Державної
інспекції ядерного регулювання
України № 09-14/2525-07із від 16.04.2014 року (а.с.
15).

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
Південну держінспекцію у терміни
передбачені законом надати копію
графіку прийому громадян у громадській
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки, то суд вважає, що
вона не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В листі Державної інспекції ядерного
регулювання України № 09-14/2525-07із від
16.04.2014 року, зазначено, що в Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки
Держатомрегулювання України відсутня
інформація, яка запитувалась у запиті
до публічної інформації від 03.10.2013 року
(вх.. 32із від 03.10.2013 року), зокрема наказ,
розпорядження, або т.п. про створення в
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Громадської приймальні з надання
безоплатної первинної правової
допомоги в Південній державній
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки; порядок надання безоплатної
первинної правової допомоги в
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки; графік
прийому громадян у Громадській
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги у
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки.

З вказаного листа вбачається, що
Громадська приймальня надання
безоплатної первинної правової
допомоги у Південній державній
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки не створювалась, а отже графік,
сам по собі, як таковий не може
існувати.

В зв'язку з чим суд доходить висновку,
що у задоволенні вимоги позивача, щодо
зобов'язання Південну держінспекцію у
терміни передбачені законом надати
копію графіку прийому громадян у
громадській приймальні з надання
безоплатної первинної правової
допомоги Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій або бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод, та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Враховуючи викладене, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись: ст., ст. 159 - 164,
167, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки у
частині ненадання відповіді на запит
ОСОБА_1 від 03.10.2013 року до публічної
інформації, щодо надання копії графіку
прийому громадян у громадській
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів
після отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя

Е.А.Іванов

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки у
частині ненадання відповіді на запит
ОСОБА_1 від 03.10.2013 року до публічної
інформації, щодо надання копії графіку
прийому громадян у громадській
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки.

В решті позову відмовити.