Справа № 569/5784/14-а
Суддя: Крижова О.Г. О. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5784/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року

Рівненській міський суду

в особі судді
Крижової О.Г.,

з участю секретаря
Гриценюк М.А.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в мiстi Рiвне в порядку
письмового провадження спpаву за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в Рівненський
міський суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії, просить зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне провести перерахунок та
виплату призначеної пенсії за віком
по Закону України «Про державну
службу» у розмірі 86% заробітної плати
починаючи з 01 березня 2014 року з
урахуванням винагороди за вислугу
років у розмірі 40% згідно із Постанови
Кабінету Міністрів України від 12.09.1997
року №1013 „Про порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальне звання" та
з урахуванням матеріальної допомоги
на вирішення соціально побутових
питань та матеріальної допомоги на
оздоровлення за період з 01.12.2006 року по
30.11.2008 рік відповідно до довідок від
28.01.2013 року №1985/05-28 та від 28.01.2013 року
№1984/05-28.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що відповідно до вимог ст. 37
Закону України від 16.12.1993 року № З 723-XII
"Про державну службу" на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. За кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати. Їй
призначена пенсія державного
службовця із врахуванням матеріальної
допомоги на вирішення соціально -
побутових питань та матеріальної
допомоги на оздоровлення відповідно до
довідок ДПС в Рівненській області від
28.01.2013 року №1985/05-28 та від 28.01.2013 року
№1984/05-28. Вказує, що вона звернулась до
Управління пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області з заявою
про перерахування та виплату пенсії з
врахуванням винагороди за вислугу
років в розмірі 40%, матеріальної
допомоги на вирішення соціально
побутових питань та матеріальної
допомоги на оздоровлення за період з
01.12.2006 року по 30.11.2008 рік, оскільки при
обчисленні пенсії мені була врахована
доплата за вислугу років в розмірі 25%, а
матеріальні допомоги взагалі не
включені. До заяви нею були надані
довідки Державної податкової
інспекції у м. Рівному Рівненській
області Державної податкової служби
від 28.01.2013 року за 1984/05-28 згідно якої
вона отримувала винагороду за вислугу
років (40%) в сумі 490,8 грн. та від 28.01.13 року
№1985/05-28 згідно якої за період з 01.12. 2006
року по 30.11.2008 рік вона отримала
матеріальну допомогу на оздоровлення
та матеріальну допомогу на вирішення
соціально -побутових питань в сумі 8299,28
грн. Управлінням пенсійного фонду
України в м. Рівне Рівненської області
їй було відмовлено в перерахунку
пенсії. В своєму листі Управління ПФУ в
м. Рівне зазначило, що винагорода за
вислугу років в розмірі 40%, яка
виплачувалась їй відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.09.1997 року №1013 „Про порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальне звання" не належить до
виплат, які враховуються при
обчисленні пенсій державного
службовця, а матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань згідно ст. 33 Закону України „Про
державну службу" не зазначені в
переліку складових заробітної плати.
Вважає, що дії Управління є
протиправними, тому просить позов
задовольнити, визнати дії Управління
неправомірними щодо перерахунку та
виплати пенсії, зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
здійснити перерахунок та виплатити
пенсію.

Згідно письмових заперечень
відповідача на адміністративний позов
вбачається, що УПФ України в м. Рівне
позовні вимоги не визнає, враховуючи
звернення позивачки за перерахунком
після набрання чинності Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року №3668-УІ, вважає
перерахунок пенсії проведеним
правомірно. Просить в задоволенні
позову відмовити з викладених в
запереченні підстав.

Позивач ОСОБА_1, згідно наданої суду
заяви, просить розглянути справу без її
участі, позовні вимоги

підтримує повністю.

Представник відповідача, Управління
пенсійного фонду України в місті Рівне,
в судове засідання не з'явився, згідно
наданої заяви просить розглянути
справу без його участі.

Суд, всебічно дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в м. Рівне і з 09.12.2008 року
призначено пенсію за віком відповідно
до ст. 37 Закону України "Про державну
службу".

До заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_1
було надано довідки Державної
податкової інспекції у м.Рівному
області від 28.01.2013 року №1985/05-28 та від
28.01.2013 року №1984/05-28, відповідно до яких
заробітна плата ОСОБА_1 включала також
винагороду за вислугу років у розмірі
40%. На всі виплати, включені у довідки,
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 8 Конституції України
встановлено,що в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права. Конституція України
має найвищу юридичну силу. Закони та
інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй. Норми
Конституції України є нормами прямої
дії.

Стаття 46 Конституції України
проголошує право громадян на
соціальний захист. Це право
гарантується загальнообов»язковим
державним соціальним страхуванням за
рахунок страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Так відповідно до вимог ст.37
Закону України «Про державну службу»
на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

В силу частини першої ст.1
Закону України «Про оплату праці»,
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону
визначено, що структуру
заробітної плати складає основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційній
виплати.

Частиною другою ст.33 Закону
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Таким чином, з аналізу вищенаведених
приписів чинного законодавства
випливає, що матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально - побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Окрім того, ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Статтею 41 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
стархування» визначено
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим
Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відтак, отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Щодо врахування винагороди за вислугу
років в розмірі 40% для нарахування
пенсії позивачки, то постановою
Кабінету Міністрів України від 12.09.1997
року № 1013 затверджено Порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання,
відповідно до положень якого
винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби залежно
від стажу роботи і обчислюється у
відсотках, виходячи з посадового
окладу та надбавки за спеціальне
звання. Нарахування та виплата
винагороди за вислугу років
провадяться щомісяця за фактично
відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.

Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Відповідно до вимог п.4 Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальне звання,
затвердженого Постановою КМУ №1013 від
12.09.1997 року позивачці був визначений
стаж роботи для виплати винагороди за
вислугу років комісією ДПІ у м.Рівне з
питань встановлення стажу, необхідного
для нарахування винагороди за вислугу
років, що підтверджено протоколом
від 21.01.2008 року, згідно якого стаж для
виплати винагороди складає 26 років 05
місяців 17 днів, розмір винагороди
становить 40%.

На підставі рішення комісії Державною
податковою інспекцією у м.Рівне був
виданий наказ № 29 від 22.01. 2008 року про
встановлення розміру винагороди за
вислугу років та стажу державної
служби ДПІ у м. Рівне, згідно якого стаж
рахується із 14.07.1981року, розмір
винагороди - 40%. Всі ці документи були
надані в Управління пенсійного фонду
України в м. Рівне.

Таким чином, винагорода за вислугу
років, встановлена посадовим особам
органів державної податкової служби,
які мають спеціальні звання, є частиною
заробітної плати зазначених посадових
осіб, виплачується за рахунок та у
межах фонду оплати праці,
передбаченого органам державної
податкової служби в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а
тому повинна враховуватись при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця у розмірах, що виплачуються
на день звільнення посадової особи з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії, у даному випадку пенсію
державного службовця.

Згідно ст. 11 КАСУ, розгляд і вирішення
справ в
адміністративних судах
здійснюється
на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні
ними суду своїх доказів і у
доведенні
перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАСУ кожна
сторона повинная довести ті
обставини, на яких
ґрунтується її вимоги
та заперечення, крім
випадків,
встановлених ст. 72
кодексу.

Приймаючи до уваги судову практику
Верховного суду України в справах щодо
ідентичних правовідносин в тій
частині, що перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, суд приходить до
висновку, що для вирішення спірних
правовідносин в справі підлягають
застосуванню саме такі спеціальні
норми, що визначають виплати /доходи
/для обчислення пенсії, зокрема ст. 41
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» та ст.66 Закону України
та стаття 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а не
положенням Законів України «Про
державну службу» та "Про оплату
праці", які щодо спірних відносин є
загальними.

Відповідно до положень ч.7 ст. 33 Закону
України «Про державну службу», саме на
Кабінет Міністрів України
покладається регулювання питань
оплати праці державних службовців,
встановлення розмірів посадових
окладів, надбавок, доплат, матеріальної
допомоги.

Порушене право позивачки підлягає
захисту шляхом зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплатити пенсію з урахуванням «інших
виплат» - матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та матеріальної допомоги на
оздоровлення, на які нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
відповідно до довідок від 28.01.2013 року
№1985/05-28 та від 28.01.2013 року №1984/05-28.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,69-71,158-163,167, 186, 254 КАС України
суд,-

П О С Т А Н О
В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії -
задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне Рівненської
області провести перерахунок та
виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за
віком відповідно до Закону України
«Про державну службу» у розмірі 86%
заробітної плати починаючи з 01
березня 2014 року з урахуванням
винагороди за вислугу років у розмірі
40% згідно із Постанови Кабінету
Міністрів України від 12 вересня 1997 року
№1013 „Про порядок виплати винагороди
за вислугу років посадовим особам
органів державної податкової служби,
які мають спеціальне звання" та з
урахуванням матеріальної допомоги
на вирішення соціально побутових
питань та матеріальної допомоги на
оздоровлення за період з 01 грудня 2006
року по 30 листопада 2008 рік відповідно
до довідок №1985/05-28 , №1984/05-28 від 28 січня
2013 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
Джержавного бюджету України сплачений
судовий збір в сумі 73 грн. 08 коп.
(сімдесят три грн. 08 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване рішення,
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови в письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду
О.Г.
Крижова