Справа № 810/1762/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1762/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Спиридонова
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Рокитнянської міжрайонної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Рокитнянської міжрайонної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби (
далі - відповідач ) про:

- визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача з питань дотримання
податкового законодавства, в
результаті якої складено акт від 11.02.3013
року №8/1701/НОМЕР_1 (далі - позовна вимога
№1);

- визнання протиправними дій
відповідача щодо визнання в даному
акті правочинів нікчемними (далі -
позовна вимога №2);

- зобов'язання відповідача вилучити з
Автоматизованої системи інформацію
про результати перевірки позивача
(далі - позовна вимога №3).

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову та ухвалити нову,
якою задовольнити адміністративний
позов у повному обсязі, так як, на думку
апелянта, оскаржуване рішення суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача вилучити з
Автоматизованої системи інформацію
про результати перевірки позивача, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем
(далі - ФОП ОСОБА_2) та перебуває на
обліку Рокитнянської міжрайонної
державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби (далі - Рокитнянська
МДПІ Київської області ДПС).

15.10.2012 року, 14.11.2012 року та 04.01.2013 року
Рокитнянською МДПІ Київської області
ДПС позивачу було направлено запити
про надання документів по
фінансово-господарським
взаємовідносинам з контрагентами за
липень-серпень 2012 року.

Однак, ФОП ОСОБА_2 відмовився від
виконання вимог податкових органів,
посилаючись на порушення відповідачем
форми складання вказаних запитів, а
також у відповіді на запит від 04.01.2013
року позивач зазначив, що витребувані
документи були вилучені в нього
органами податкової служби.

У зв'язку з ненаданням позивачем
письмових пояснень та їх
документального підтвердження на
зазначені вище письмові запити
податкових органів, Рокитнянською МДПІ
Київської області ДПС прийнято наказ
від 28.01.2013 року №21 про проведення
документальної позапланової перевірки
ФОП ОСОБА_2, копія якого разом з
повідомленням про проведення
перевірки були направлені позивачу та
отримані ним 01.02.2013 року.

Далі, відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фінансово-господарської
діяльності ФОП ОСОБА_2 за період з 01.07.2012
року по 30.11.2012 року, за результатами
якої складено акт від 11.02.2013 року
№08/1701/НОМЕР_1.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, нормами
Податкового кодексу України ( далі - ПК
України ), Порядком взаємодії органів
державної податкової служби при
опрацюванні розшифровок податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженим наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18 квітня 2008 року № 266 ( далі -
Порядок № 266 ).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.79.1 ст.79 та п.78.1 ст.78 ПК
України, встановлення фактів, що
свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом 10 робочих
днів з дня отримання запиту може бути
підставою для проведення як виїзної
так і невиїзної документальної
перевірки.

При цьому, у разі виконання платником
податків вимог пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК
України та надання вичерпних пояснень
й повного пакету документів на їх
підтвердження - здійснюється
документальна невиїзна перевірка.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Статтею 74 ПК України визначено, що
податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Згідно з пп. 2.10.3 п. 2.10 Порядку № 266,
співставлення даних податкової
звітності з податку на додану вартість
з інформацією з інших джерел, а саме
інформації кол. 2 розділу II Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, кол. 3
Розрахунку коригування сум податку на
додану вартість до податкової
декларації з податку на додану
вартість з даними Реєстру платників
податку на додану вартість
здійснюється у складі
автоматизованого контролю.

П. 2.14 Порядку № 266 передбачено, що
інформація податкової звітності з
податку на додану вартість, надіслана
до центральної бази даних податкової
звітності, у розрізі контрагентів
підлягає співставленню засобами
системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації України з
метою виявлення платників податку на
додану вартість, якими занижено суму
податкових зобов'язань або завищено
суму податкового кредиту.

Відповідно до пункту 2.21 Порядку № 266, по
мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з податку на додану вартість
за поданням підрозділу, яким завершено
процедуру такого узгодження та яким
прийнято таке повідомлення-рішення.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що законодавством
регламентовано право податкових
органів проводити документальну
невиїзну перевірку платника податків у
разі ненадання ним витребуваної
первинної документації, а також у
випадку надання такої документації у
неповному обсязі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем на запити
Рокитнянської МДПІ Київської області
ДПС не було надано витребуваних
первинних документів, а посилання
позивача на вилучення первинної
документації податковими органами не
відповідають дійсності, зокрема, з
листа Державної податкової служби
Київської області ДПС від 24.04.2013 року
№2451/7/9, направленого на адресу
Рокитнянської МДПІ Київської області
ДПС, вбачається, що в рамках
кримінальної справи №52-3251 під час
проведення обшуків оригіналів
первинних фінансово-господарські
документи ФОП ОСОБА_2 не вилучалось.

Натомість відповідач, діючи на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, зокрема ст.79 ПК
України, дотримався регламентованого
законодавством порядку призначення та
проведення невиїзної документальної
перевірки платника податків, що
обумовлює відсутність жодних правових
підстав для визнання протиправними дій
Рокитнянської МДПІ Київської області
ДПС щодо проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача з питань дотримання
податкового законодавства, в
результаті якої складено акт від 11.02.3013
року №8/1701/НОМЕР_1.

Більш того, судова колегія звертає
увагу на те, що лише результат
реалізації повноваження податкового
органу (тобто, рішення контролюючого
органу), а не процес реалізації його
повноважень (як то, дії по проведенню
перевірок та складанню акту) може бути
предметом судового оскарження. А
дотримання контролюючим органом вимог
законодавства щодо порядку та способу
проведення перевірок входить до
предмету доказування при розгляді
спору про правомірність рішення,
прийнятого контролюючим органом за
результатами перевірки.

При цьому, акт перевірки від 11.02.2013 року
№08/1701/НОМЕР_1 не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 КАС України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав і обов'язків для осіб,
робота (діяльність) яких перевірялася,
а тому його висновки не можуть бути
предметом спору. Відсутність спірних
відносин, в свою чергу, виключає
можливість оскарження даного акту у
судовому порядку, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а отже оцінка акта (у тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки) може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта, або у випадку
можливого використання такого акта, як
доказу вчинення правопорушення при
розгляді відповідного спору.

Аналогічна правова позиція висловлена
у рішенні Верховного Суду України від 24
вересня 2013 року у справі № 21-255а13, яке
відповідно до ст. 244-2 КАС України, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності правових
підстав для задоволення позовних вимог
№№ 1 та 2.

Разом з тим, перевіряючи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні ним оскаржуваного
судового рішення в частині відмови в
задоволенні адміністративного позову
щодо зобов'язання відповідача вилучити
з Автоматизованої системи інформацію
про результати перевірки позивача,
судова колегія звертає увагу на
наступне.

Так, з наведених вище правових норм,
зокрема 74 ПК України та п.2.10, 2.14, 2.21
Порядку № 266, вбачається, що процес
співставлення даних податкової
звітності з податку на додану вартість
у розрізі контрагентів є формальним
рівнем податкового контролю, на стадії
якого податковий орган фактично
порівнює задекларовані контрагентами
кореспондуючі суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

При цьому, саме по собі здійснена
податковим органом кваліфікація
операцій за відсутності відмінності
між задекларованими показниками
податкової звітності контрагентів не
може слугувати підставою для внесення
змін до Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації України.
Висновок щодо
правильності/недостовірності
задекларованих платником даних
податкового обліку як підстави для
внесення змін до вказаної бази даних
може бути зроблений податковим органом
після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому законом
порядку.

Відтак, єдиною та необхідною правовою
підставою для внесення податковими
органами змін до Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Державної податкової
адміністрації України є завершення
процедури узгодження податкового
зобов'язання платника податків.

Разом з тим, дослідивши обставини
справи, судова колегія встановила, що в
даному випадку податковим органом не
було виявлено розбіжностей у
податковій звітності позивача та його
контрагента за перевірені податкові
періоди при співставленні засобами
Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні Державної
податкової адміністрації України, а
також відповідачем не надано жодних
доказів про те, що спірні податкові
зобов'язання ФОП ОСОБА_2 були
узгодженими на момент внесення
відповідачем змін до Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Державної податкової
адміністрації України.

Доводи Рокитнянської МДПІ Київської
області ДПС, наведені у запереченнях на
адміністративний позов, про те, що
податковими органами під час
проведення документальної
позапланової перевірки позивача було
виявлено порушення ФОП ОСОБА_2 вимог
податкового законодавства, що на думку
відповідача, є підставою для внесення
відповідних змін до Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Державної податкової
адміністрації України, колегія суддів
вважає необґрунтованими,
безпідставними і такими, що повністю
спростовуються наведеною
аргументацією.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку, що в даному
випадку наявні достатні та необхідні
правові підстави для задоволення
адміністративного позову ФОП ОСОБА_2 в
частині позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача вилучити з
Автоматизованої системи інформацію
про результати перевірки позивача, а
отже судом першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення було
неповно з'ясовано обставини, які мають
значення для справи та порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та є
підставою для скасування судового
рішення

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справ та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2013 року скасувати в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про зобов'язання відповідача вилучити
з Автоматизованої системи інформацію
про результати перевірки позивача та
ухвалити нове рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про зобов'язання
відповідача вилучити з
Автоматизованої системи інформацію
про результати перевірки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 скасувати.

Зобов'язати Рокитнянську
міжрайонну державну податкову
інспекцію Київської області Державної
податкової служби вилучити з
Автоматизованої системи «Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
інформацію про результати перевірки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, які
містяться в акті перевірки від 11.02.2013
року №08/1701/НОМЕР_1.

В іншій частині постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.