Справа № 256/2801/14-а
Суддя: Сватіков А. В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №256/2801/14а
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.06.2014 року Калінінський районний суд
міста Донецька Донецької області у
складі:

Головуючий
- суддя Сватіков А.В.,

при секретарі - Клименко Д.
В.,

за участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька, про
оскарження незаконних дій при
перерахунку пенсії за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» та зобов'язання
виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька, про
оскарження незаконних дій при
перерахунку пенсії за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» та зобов'язання
виконати певні дії.

Позивач в адміністративному позові
зазначив, що він працював в органах
прокуратури Донецької області. У
березні 2002 року він оформив пенсію за
вислугою років на підставі ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру». З вказаного
часу ПФУ в Калінінському районі м.
Донецька йому призначена за вислугою
років відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» (в редакції
від 17 січня 2002 року). Пенсія призначена
в розмірі 90% середнього заробітку,
виходячи з вимог ч.1 ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру», оскільки в
органах прокуратури він пропрацював
більше 20 років. З моменту виходу на
пенсію в органах прокуратури
неодноразово підвищувалися посадові
оклади (що, в свою чергу, спричиняло
підвищення середнього заробітку
працюючим) і, відповідно, проводився
перерахунок пенсії. Зокрема, в 2006, 2007 та
2009 роках УПФУ вироблялися такі
перерахунки і йому обчислювалася
пенсія в розмірі 90% середньомісячного
заробітку на момент виробництва
вищевказаних перерахунків. Отримуючи
пенсію за вислугою років, він
продовжував працювати в органах
прокуратури Донецької області та в
період з 2002 по 2013 рік просувався вгору
по кар'єрних сходах - з помічника
прокурора району Калінінського району
м. Донецька до старшого прокурора
прокуратури Донецької області - з
відповідним збільшенням розмірів
заробітної плати. 01.11.2013 року він
звільнився з органів прокуратури в
зв'язку з виходом на пенсію і до УПФУ
була надана довідка бухгалтерії
прокуратури Донецької області № 18-57-313
від 22.10.2013 року про його
середньомісячну заробітну плату на
момент звільнення. Відповідно до
зазначеної довідки середньомісячна
заробітна плата склала 10.996,43 грн. і дана
довідка була надана в УПФУ в
Калінінському районі м. Донецька для
перерахунку пенсії. Такий перерахунок
був відповідачем зроблений, проте
розмір пенсії виявився меншим, ніж 90%
від заробітку. Позивач звернувся до
Управління Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м. Донецька з
вимогою провести перерахунок пенсії у
встановленому законом порядку та
розмірі, на що отримав
відповідь-рішення № 65 від 07.04.2014 року, з
якого дізнався, що Пенсійним Фондом
неправильно проводиться перерахунок
його пенсії внаслідок невірного
застосування положень Закону України
«Про прокуратуру» та Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи». При цьому відповідач
зазначив, що відповідно до Закону
України «Про прокуратуру» в останній
редакції та з урахуванням Закону
України «Про заходи законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», а саме: «пенсія призначається
в розмірі 80% від суми місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої був
виплачений єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Максимальний розмір
пенсії не може перевищувати десяти
прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність». Розмір його
пенсії склав 8797,14 грн. або 80% від суми
заробітної плати. Тим часом, умови і
порядок пенсійного забезпечення
прокурорів і слідчих прокуратури
регламентовано ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалася. Так, відповідно до ч.1 ст.50-1
Закону № 1789-ХІІ в редакції діючої на
момент призначення пенсії позивачу,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, в т.ч. зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80% від
суми їх місячної (чинної) заробітної
плати, до якої включаються всі види
оплати праці, на які нараховуються
страхові внески. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2%, але не більше
90% від суми місячного (чинного)
заробітку. Законом № 3668-VI, який набрав
чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до
ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінений
у відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації такої норми
права. «Прокурори і слідчі мають право
на пенсійне забезпечення за вислугу
років незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80% від суми їх
місячної (діючої) заробітної плати, до
якої включаються всі види оплати праці,
з якої був виплачений єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне пенсійне страхування,
отриманої перед місяцем звернення за
призначенням пенсії». Таким чином, з
01.10.2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону №
1789-ХІІ в частині призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі 90% від суми місячної
(діючої) заробітної плати втратили силу
у зв'язку з внесенням змін до редакції
цієї статті Законом № 3668-VI. Разом з тим,
підстави та порядок перерахунку пенсій
прокурорам регулюються ч. ч 13, 18 ст.50-1
Закону № 1789-ХІІ, положення яких в
частині перерахунку пенсій у зв'язку з
прийняттям Закону № 3668-VI змін не
зазнали (змінилася лише нумерація
частин цієї статті). До такого ж
трактування норм права прийшов і
Верховний Суд України, що висловився
аналогічним чином з даного питання в
постанові від 17 грудня 2012 року, що
підтверджено копією судового рішення.
Таким чином, позивач вважає, що
перерахунок його пенсії при підвищенні
заробітної плати, працюючим
працівникам прокуратури, повинен
проводитися за тими ж правилами і
відповідно до тих самих норм права, що
діяли на момент мого звільнення у
зв'язку з виходом на пенсію за вислугою
років, тобто відповідно до Закону
України «Про прокуратуру» у редакції
від 17 січня 2002 року, тобто в розмірі, що
дорівнює 90% від місячної заробітної
плати. Тим більше, що відповідно до
ст.ст. 22, 64 Конституції України право на
пенсійне забезпечення відповідних
категорій громадян, встановлене
законами України, є таким, що не
підлягає звуженню і обмеженню.
Максимальний же розмір пенсії,
відповідно до ст.2 розділу 1 «Загальні
положення» Закону України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-ІV не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Встановлений законом
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, становить: з
01.01.2013 року по 30.11.2013 року - 894грн.; з 01.12.2013
року по 30.06.2014 року - 949грн.; з 01.07.2014 року
по 30.09.2014 року - 974 грн.; з 01.10.2014 року - 1014
грн., і, відповідно, максимальний розмір
пенсії становить: з 01.11.2013 року - 8,940 грн.;
з 01.12.2013 року - 9,490 грн.; з 01.07.2014 року -
9740грн.; з 01.10.2014 року - 10140 грн. Таким
чином, позивач зазначив, що розмір його
пенсії, відповідно до довідки про
середньомісячний заробіток в 10996,43 грн.,
повинен становити 10996,43 грн. * 90% = 9896,79
грн., а враховуючи введені законом від
08.07.2011 року обмеження, з 1 листопада 2013
року - 8940грн.; з 1 грудня 2013 року - 9490грн.;
з 1 липня 2014 року - 9740 грн.; з 1 жовтня 2014
року - 9896,79 грн. Позивач вважає, що у
результаті незаконних дій Управління
Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м. Донецька,
застосовано не передбачений законом
порядок перерахунку призначеної йому
пенсії, та ним недоотримано і
недоотримує в даний час щомісячну
значну суму пенсії, чим порушено його
конституційні права. З цих підстав,
позивач просив суд визнати
неправомірною відмову Управління
Пенсійного Фонду в Калінінському
районі м. Донецька про перерахунок йому
пенсії відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру», зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м. Донецька
призвести йому перерахунок пенсії
відповідно до ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру», з розрахунку 90% фактичної
заробітної плати з урахуванням
встановлених законом обмежень: з 01.11.2013
року - у розмірі 8940грн.; з 01.12.2013 року - у
розмірі 9490грн.; з 01.07.2014 року - у розмірі
9740грн.; з 01.10.2014 року - у розмірі 9896,79 грн.
та зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Калінінському районі м.
Донецька провести виплату
недоотриманої ним пенсії.

Позивач звернувся до суду із письмовою
заявою в якій просив суд розглядати
справу у його відсутність, позовні
вимоги він підтримує у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє
на підставі договору в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька, про
оскарження незаконних дій при
перерахунку пенсії за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» та зобов'язання
виконати певні дії підтримав у повному
обсязі, надавши пояснення аналогічні
тим, що викладені у позовній заяві та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька
Качмар В. О., який діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька, про
оскарження незаконних дій при
перерахунку пенсії за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» та зобов'язання
виконати певні дії не визнав, надав
суду письмові заперечення, в яких
зазначив, що відповідно до положень ст.
50-1 ЗУ «Про прокуратуру», призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
проводиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи. При зверненні до
Управління із заявою про перерахунок
раніше призначеної пенсії позивач не
посилався на підвищення заробітної
плати відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників, а
лише просив перерахувати раніше
призначену пенсію у розмірі 90%
фактичної заробітної плати у
відповідності до ст. 50-1 ЗУ «Про
прокуратуру». Однак ст. 50-1 ЗУ «Про
прокуратуру» передбачено, що
перерахунок раніше призначеної пенсії
здійснюється у зв'язку з підвищенням
заробітної плати відповідних
категорій прокурорсько-слідчих
працівників. Відповідно до положень ч. 2
ст. 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Враховуючи положення ч. 2 ст. 19
Конституції України, та положення ст.
50-1 ЗУ «Про прокуратуру». Управління на
момент звернення позивача із заявою
про перерахунок не мало жодних
правових підстав для його здійснення.
При цьому у позовній заяві позивач не
посилається на порушення його прав,
допущених Управлінням при відмові у
здійсненні перерахунку, зокрема не
пояснює, в чому полягає
неправомірність відмови Управління,
тобто не посилається на норми Закону,
які передбачають таке право на
перерахунок чи на обставини, які є
підставою виникнення такого права.
Зокрема нормами діючого законодавства
не передбачено, що підставою для
перерахунку раніше призначеної пенсії
може бути відповідна заява. Якщо
позивач вважає, що Управління
неправильно визначило розмір його
пенсії при попередньому перерахунку і
цим порушило його права, такі порушення
можуть бути усунуті шляхом позову з
вимогами про визнання протиправним
відповідного перерахунку. Управління
не погоджується з вимогами позивача
про зобов'язання Управління здійснити
позивачу перерахунок пенсії у розмірі
90 % фактичної заробітної плати.
Перерахунок раніше призначеної пенсії
здійснюється у відповідності до норм
чинного на момент здійснення такого
перерахунку норм законодавства.
Законодавством поняття перерахунку не
визначено, однак виходячи зі змісту
норм ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
сутність перерахунку раніше
призначеної пенсії полягає у
повторному визначенні розміру такої
пенсії з урахуванням тих змін, що
впливають на розмір пенсії та
відбулися після призначення такої
пенсії. Таким чином, розмір призначеної
пенсії може змінюватися у зв'язку зі
змінами в законодавстві чи в практиці
його застосування, які визначають
складові пенсії чи правила обчислення
такої пенсії. Управління вважає, що
застосування норм діючого
законодавства при перерахунку пенсії
жодним чином не порушує положення ч. 1
ст. 58 Конституції України, оскільки
Управлінням здійснюється перерахунок
(не призначення пенсії) і саме з першого
числа місяця, що йде за місяцем, в якому
настали обставини, що тягнуть за собою
зміну розміру пенсії, а не з дати
призначення пенсії. Відповідно до п. 1
Прикінцевих та перехідних положень ЗУ
«Про заходи законодавчого
реформування пенсійної системи», цей
Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011
року, крім абзацу одинадцятого
підпункту 11 та абзацу сто тридцять
восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II
цього Закону, які набирають чинності з 1
січня 2012 року. На момент звернення
позивача за перерахунком раніше
призначеної пенсії, ЗУ «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи» вже вступив в законну силу,
тобто Управління при здійсненні
перерахунку зобов'язане керуватися
вимогами ЗУ «Про заходи законодавчого
реформування пенсійної системи», адже
норми цього Закону визначають розмір
пенсії працівників прокуратури. При
здійсненні перерахунку пенсії
Управління не може керуватися нормами
законодавства, яке втратило чинність.
Управління не погоджується з вимогами
позивача про зобов'язання Управління
здійснити виплату недоотриманої
позивачем пенсії. Відповідно до
положень ст. 46 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплата пенсії за
минулий час передбачає виплату
нарахованих сум пенсій. Відповідно до
положень ст. 1 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсія - щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно, нарахованими, але не
виплаченими сумами пенсій є такі, що
визначені до виплати пенсіонеру
щомісячно відповідно до розміру
призначеної (перерахованої пенсії).
Враховуючи, що на момент звернення
позивача до суду з вимогами про
зобов'язання Управління здійснити
виплату недоотриманої позивачем
пенсії, такої недоотриманої пенсії
нарахованої, але не виплаченої не
існувало, така вимога задоволенню не
підлягає, у зв'язку з чим просив суд у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи і надані
докази, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька, про
оскарження незаконних дій при
перерахунку пенсії за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» та зобов'язання
виконати певні дії підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у
березні 2002 року позивач оформив пенсію
за вислугою років на підставі ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру».

Також встановлено, що з вказаного часу
Управління Пенсійного фонду в
Калінінському районі м. Донецька йому
призначена пенсія за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» (в редакції від 17
січня 2002 року). Пенсія призначена в
розмірі 90% середнього заробітку,
виходячи з вимог ч.1 ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру», оскільки в
органах прокуратури він пропрацював
більше 20 років. З моменту виходу на
пенсію в органах прокуратури
неодноразово підвищувалися посадові
оклади і, відповідно, проводився
перерахунок пенсії. Зокрема, в 2006, 2007 та
2009 роках УПФУ вироблялися такі
перерахунки і йому обчислювалася
пенсія в розмірі 90% середньомісячного
заробітку на момент виробництва
вищевказаних перерахунків. Отримуючи
пенсію за вислугою років, він
продовжував працювати в органах
прокуратури Донецької області та в
період з 2002 по 2013 рік просувався вгору
по кар'єрних сходах - з помічника
прокурора району Калінінського району
м. Донецька до старшого прокурора
прокуратури Донецької області - з
відповідним збільшенням розмірів
заробітної плати.

Також судом встановлено, що 01.11.2013 року
позивач ОСОБА_2 звільнився з органів
прокуратури в зв'язку з виходом на
пенсію і до Управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька була надана довідка
бухгалтерії прокуратури Донецької
області № 18-57-313 від 22.10.2013 року про його
середньомісячну заробітну плату на
момент звільнення.

Відповідно до зазначеної довідки
середньомісячна заробітна плата
склала 10996,43 грн. і вказана довідка була
надана в Управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька для перерахунку пенсії.

Судом також встановлено, що такий
перерахунок був відповідачем
зроблений, проте розмір пенсії
виявився меншим, ніж 90% від заробітку.

ОСОБА_2 звернувся до Управління
Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м. Донецька з
вимогою провести перерахунок пенсії у
встановленому законом порядку та
розмірі, на що отримав
відповідь-рішення № 65 від 07.04.2014 року, з
якого дізнався, що Управлінням
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька
неправильно проводиться перерахунок
його пенсії внаслідок невірного
застосування положень Закону України
«Про прокуратуру» та Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи». При цьому відповідач
зазначив, що відповідно до Закону
України «Про прокуратуру» в останній
редакції та з урахуванням Закону
України «Про заходи законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», а саме: «пенсія призначається
в розмірі 80% від суми місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої був
виплачений єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Максимальний розмір
пенсії не може перевищувати десяти
прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність», розмір
пенсії позивача склав 8797,14 грн. або 80%
від суми заробітної плати.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Редакція
зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої етапі
50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла
на час призначення пенсії позивачу,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» №
3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, внесено зміни до статті 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках
розмір пенсії за вислугу років, яка
призначається прокурорам і слідчим у
разі реалізації ними такого права:
«Прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом №
3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
змін не зазнали (змінилася лише
нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Відтак, суд вважає, що при перерахунку
пенсії працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а внесені
Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у
зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не
зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі, суд
виходить із того, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України відокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька, щодо
визнання неправомірною відмову
Управління Пенсійного Фонду в
Калінінському районі м. Донецька про
перерахунок пенсії ОСОБА_2, відповідно
до ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» є частково
обґрунтованими, тому підлягають
частковому задоволенню, оскільки
позивачем не оскаржувались дії
пенсійного органу за період з 01.11.2013
року до квітня 2014 року, тому дії
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька з
моменту перерахунку пенсії ОСОБА_2, а
саме з 01.11.2013 року до моменту звернення
позивача щодо проведення перерахунку
пенсії з урахуванням 90 відсотків
заробітної плати згідно ЗУ «Про
прокуратуру» є законними.

Разом з тим, відповідно до ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок призначеної пенсії,
проводиться у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунок пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 із заявою
та з усіма необхідними документами
звернувся до УПФУ в Калінінському
районі м. Донецька 04.04.2014 року, а тому
право на перерахунок у нього виникає з
01.04.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Калінінському районі м.
Донецька здійснити перерахунок та
виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії на
підставі довідки прокуратури
Донецької області № 18-57-919 від 22.10.2013
року відповідно до ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру», виходячи з 90%
середнього заробітку, починаючи з
01.11.2013 року, з урахуванням виплачених
сум, підлягає частковому задоволенню,
оскільки позивач із заявою та з усіма
необхідними документами звернувся до
УПФУ в Калінінському районі м.
Донецька 04.04.2014 року, а тому право на
перерахунок у нього виникає з 01.04.2014
року.

Крім того, відповідно до положень ст. 46
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виплата пенсії
за минулий час передбачає виплату
нарахованих сум пенсій.

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсія - щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно, нарахованими, але не
виплаченими сумами пенсій є такі, що
визначені до виплати пенсіонеру
щомісячно відповідно до розміру
призначеної (перерахованої пенсії).

Враховуючи, той факт, що на момент
звернення позивача до суду з вимогами
про зобов'язання Управління здійснити
виплату недоотриманої позивачем
пенсії, такої недоотриманої пенсії
нарахованої, але не виплаченої не
існувало, тому позовні вимоги з приводу
зобов'язання відповідача провести
виплату недоотриманої позивачем
пенсії є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, ст. 50-1 ЗУ «Про
прокуратуру» та керуючись ст.ст. 17, 18,
19, 160, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька, про
оскарження незаконних дій при
перерахунку пенсії за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» та зобов'язання
виконати певні дії - задовольнити
частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного Фонду в
Калінінському районі м. Донецька про
перерахунок пенсії ОСОБА_2, відповідно
до ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Калінінському районі м.
Донецька здійснити перерахунок та
виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії на
підставі довідки прокуратури
Донецької області № 18-57-919 від 22.10.2013
року відповідно до ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру», виходячи з 90%
середнього заробітку, починаючи з
01.04.2014 року, з урахуванням виплачених
сум.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька -
відмовити.

Постанову виготовлено у повному обсязі
25.06.2014 року.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції може бути подана до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Калінінський районний суд м. Донецька
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови суду. Якщо
постанову суду було постановлено у
письмовому провадженні, чи без виклику
особи, яка її оскаржує, або в порядку ч.3
ст. 160 КАС України, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови суду.

Суддя

Сватіков А.В.

25.06.2014