Справа № 805/6679/14
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 р.
Справа № 805/6679/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді
Мальцевої Н.Г.

за участю секретаря судового засідання
Ростова Я.С.

розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, який мешкає в м.Донецьку,

до Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

про визнання дій протиправними та
скасування вимоги про сплату боргу

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання дій по
нарахуванню єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування протиправними,
скасування вимоги №Ф-86У від 29.05.2014 року
про сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 5 044,68
грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на
невідповідність дій відповідача
діючому законодавству України, а саме
на ті обставини, що Державною
податковою інспекцією у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
позивачу неправомірно, на думку
останнього, виставлено вимогу №Ф-86У
від 29.05.2014 року про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 5 044,68
грн. Підставами неправомірності
прийняття вказаної вимоги позивач
вважає те, що він займається
підприємницькою діяльністю,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, знаходиться на
спрощеній системі оподаткування як
платник єдиного податку, та є
пенсіонером за віком на пільгових
умовах, внаслідок чого, вважає, що він
звільнений від сплати єдиного
соціального внеску відповідно до ст.4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування".

06.06.2014 позивачем на телефон факс суду
надіслано заяву про розгляд справи без
його участі.

Відповідачем 23.06.2014 року до відділу
діловодства та документообігу суду
подано клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

До вказаного клопотання Державною
податковою інспекцією у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області додані
заперечення, згідно з якими, відповідач
позов не визнає оскільки, виходячи з
положень ч.4 ст.4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року,
особи, зазначені в п.4 ч.1 цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до Закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Позивач,
відповідно до діючого законодавства
України, отримує пенсію на пільгових
умовах, та не досяг 60-ти річного віку,
тому, на думку відповідача, повинен
сплачувати єдиний соціальний внесок в
розмірі не менше мінімального
страхового внеску за кожну особу. З
огляду на наведене, відповідача просив
в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Оскільки всі особи, які беруть участь у
справі, заявили клопотання про розгляд
справи за їх відсутності, суд вирішує
справу на підставі наявних у ній
доказів в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, згідно з свідоцтвом серії
НОМЕР_2 про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця,
зареєстрований Виконавчим комітетом
Донецької міської ради як фізична
особа-підприємець 20.01.1995 року за №2 019141 за адресою: 83112, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1 (а.с.17).

З свідоцтва серії НОМЕР_3 платника
єдиного податку вбачається, що суб'єкт
господарювання ОСОБА_1 з 15 травня 2012
року знаходиться на спрощеній системі
оподаткування зі ставкою єдиного
податку 10 % першої групи (а.с.18).

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_4 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер
особового рахунку НОМЕР_5 є пенсіонером
за віком (а.с.16).

29.05.2014 року Державною податковою
інспекцією у Кіровському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області було
сформовано вимогу про сплату боргу
форми №Ф-86У, згідно з якою станом на
травень 2014 року сума недоїмки зі сплати
єдиного внеску фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) становить 5 044,68 грн.
(а.с.19).

З зазначеної вище вимоги форми №Ф-86У
від 29.05.2014 року вбачається, що Державна
податкова інспекція у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
зобов'язує позивача сплатити суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 5 044,68
грн. (а.с.19).

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли у цій
справі, суд виходить з наступного.

Державна податкова інспекція у
Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області є суб'єктом владних
повноважень - органом виконавчої влади,
який в цих правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", п. 41.1
ст. 41 Податкового кодексу України,
зокрема, забезпечує реалізацію
державної політики з адміністрування
єдиного внеску.

Відповідно до ст. 19-1 Податкового
кодексу України контролюючі органи
виконують такі функції, зокрема,
контролюють своєчасність подання
платниками податків та платниками
єдиного внеску передбаченої законом
звітності (декларацій, розрахунків та
інших документів, пов'язаних з
обчисленням і сплатою податків, зборів,
платежів), своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати
податків, зборів, платежів; здійснюють
погашення податкового боргу, стягнення
своєчасно ненарахованих та/або
несплачених сум єдиного внеску та
інших платежів.

Статтею 307 Податкового кодексу України
передбачено, що податки і збори, не
зазначені у пункті 307.1 цієї статті,
сплачуються платником податку в
порядку і розмірах, установлених цим
Кодексом, а єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - в порядку,
визначеному Законом України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№2464-VI, Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року,
Законом України "Про пенсійне
забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991р. та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Тобто, закон визначає два основних
критерії звільнення від сплати єдиного
внеску, а саме, обрання фізичною
особою-підприємцем спрощеної системи
оподаткування та наявність у вказаної
особи статусу пенсіонера за віком або
інваліда.

Згідно з п.3 ст.11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий пакет),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності є
застрахованими особами.

Відповідно до п.5 ст.14, ст.15 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зазначені вище особи є
страхувальниками та платниками
страхових внесків до Пенсійного фонду.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено поняття "пенсія"
- як, щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно з ст.26 цього ж Закону особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення чоловіками 60
років, жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

У відповідності до ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць, -
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць.

Вказана стаття Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлює й
вік осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Відтак, на пільгових умовах
призначаються саме пенсії за віком
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

З пенсійного посвідчення №817161,
виданого 01.03.2012 року, вбачається, що
ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с.16).

Як зазначалося вище, позивач є фізичною
особою-підприємцем, з 15.05.2012 року
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування як платник єдиного
податку, не досяг пенсійного віку, але з
01.03.2012 року є пенсіонером за віком на
пільгових умовах (а.с.16, 18).

Оскільки отримання пенсії на пільгових
умовах не позбавляє позивача статусу
пенсіонера за віком, позивач повністю
відповідає критеріям, які визначені
частиною 4 статті 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", внаслідок чого,
він звільняється від сплати єдиного
внеску.

Крім цього, за приписом частини 4 статті
4 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" особи,
які звільнені від сплати єдиного
внеску, можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Добровільна сплата єдиного внеску
врегульована ст.10 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", обов'язковою
умовою добровільної участі особи у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування є
належним чином укладений договір в
порядку ст.10 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Як встановлено судом, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 у
відповідності до вказаної статті
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування з
Пенсійним фондом не укладався.

За таких обставин, позивач не є
платником єдиного внеску на
добровільних засадах.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1
звільнений від сплати єдиного внеску
згідно з ч.4 ст.4 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та не є
платником єдиного внеску на
добровільних засадах, оскаржена вимога
підлягає скасуванню.

Крім того, дії Державної податкової
інспекції у Кіровському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області щодо
нарахування ОСОБА_1 недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
визначеної у вимозі №Ф-86У від 29.05.2014
року, суд вважає протиправними,
оскільки, позивач є звільненим від
сплати єдиного соціального внеску
згідно зі ст.4 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", внаслідок чого,
нарахування такої недоїмки є
безпідставною та необґрунтованою.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не наведено обставин, що
спростовують доводи позивача у цій
справі, внаслідок чого, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно з наданою до матеріалів справи
квитанцією №15556.2.1 від 02.06.2014 року (а.с.3)
позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 182,70 грн., який відповідно до
приписів ст. 94 КАС України підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 2, 8 -
11, 94, 122, 158 - 163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій по нарахуванню єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування протиправними,
скасування вимоги №Ф-86У від 29.05.2014 року
про сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 5 044,68
грн. - задовольнити повністю.

Визнати дії Державної податкової
інспекції у Кіровському районі
м.Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області по
нарахуванню фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування протиправними.

Вимогу Державної податкової інспекції
у Кіровському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області №Ф-86У від 29 травня 2014
року про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 5 044 (п'ять тисяч сорок чотири)
грн. 68 (шістдесят вісім) коп. скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий
номер НОМЕР_1, місцезнаходження: 83112,
АДРЕСА_1) по сплаті судового збору у
сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
(сімдесят) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мальцева Н.Г.