Справа № 202/767/14-а
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/767/14-а
Провадження № 2-а/202/32/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 квітня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі :

головуючого судді
Слюсар Л.П.

при секретарі
Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Виконкому Дніпропетровської
міської ради про визнання постанови
адмінкомісії виконкому міськради
незаконної та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивач звернулася до
суду з вищезазначеним
адміністративним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог,
позивачка вказала, що вона є приватним
підприємцем та орендує приміщення за
адресою АДРЕСА_1 для здійснення свої
професійної приватної діяльності -
надання перукарських послуг. 10 грудня
2013 року спеціалістом КП «Управління з
організації контролю благоустрою
об'єктів сфери відпочинку, споживчого
ринку та захисту інтелектуальної
власності» ДМР Мірошніченко Д.І. було
складено протокол про адміністративне
правопорушення ст. 152 КУпАП України на
ОСОБА_1, а саме вказано, що остання
допустила порушення, яке виразилося в
недотриманні санітарного стану
прилеглої території, а саме
неприбраний сніг біля магазин-салону
краси за адресою АДРЕСА_3.

На підставі даного протоколу позивачку
постановою № 1757 від 25.12.2013 року
адміністративною комісією виконкому
ДМР по адмінсправі № 1718 притягнуто до
адміністративної відповідальності та
піддано штрафу у розмірі 850 грн.
Позивачка вважає постанову незаконною,
оскільки адміністративного
правопорушення вона не скоювала та
адміністративна комісія застосувала
до неї закон, за яким відповідальність
на неї не поширюється, у зв'язку з чим
позивачка просить постанову по справі
про адміністративне правопорушення
визнати незаконною та її скасувати.

Позивачка у судове засідання з'явилася,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі. Надалі відповідно до заяви
просила справу розглядати у її
відсутність.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Суд розглядає справу у відповідності
до ч. 4 ст. 128 КАС України на підставі
наявних у справі доказів за
відсутністю відповідачів.

Суд, вислухавши позивачку, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
фізичною особою-підприємцем, місце
проживання АДРЕСА_2 (а.с.8) та є платником
єдиного податку з видом господарської
діяльності 93.02.0 надання послуг
перукарнями та салонами краси (а.с.7).

Згідно до договору оренди нежитлового
приміщення від 01.07.2011 року ОСОБА_1
орендує у фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 приміщення площею 20 м. кв., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

10 грудня 2013 року відносно ОСОБА_1,
спеціалістом КП «Управління з
організації контролю благоустрою
об'єктів сфери відпочинку, споживчого
ринку та захисту інтелектуальної
власності» ДМР Мірошніченко Д.І. було
складено протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 152 КУпАП України,
а саме вказано, що ОСОБА_1 допустила
порушення, яке виразилося в
недотриманні санітарного стану
прилеглої території, а саме
неприбраний сніг біля магазин-салону
краси за адресою АДРЕСА_3. На підставі
даного протоколу була винесена
постанова № 1757 від 25.12.2013 року, якою
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 152 КУпАП з
накладанням штрафу в розмірі 850 грн.

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд доходить висновку
про наступне.

Згідно до ст. 152 КУпАП України порушення
державних стандартів, норм і правил у
сфері благоустрою населених пунктів,
правил благоустрою територій
населених пунктів - тягнуть за собою
накладення штрафу на громадян від
двадцяти до вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб, громадян -
суб'єктів підприємницької діяльності -
від п'ятдесяти до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визначається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно ст.ст. 251, 254 КУпАП
зобов'язання з надання доказів
відносно правопорушення покладено на
осіб, уповноважених скласти протокол
про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач до суду не з'явився,
матеріали справи про адміністративне
правопорушення для огляду в судовому
засіданні суду не надав, правомірність
оскаржуваної постанови не доказував.
За таких обставин, а також приймаючи до
уваги зміст ч. 2 ст. 71 КАС України, суд не
вважає обґрунтованість оскаржуваної
постанови такою, що знайшла належне
підтвердження, що є підставою для її
скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.
152, ст. 36,247,251,252,254,256 КУпАП, правилами
Дорожнього руху України, ст.ст.11, 12, 18, 71,
158 - 163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної
комісії виконкому міської ради від №
1757 25.12.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення № 1718
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, передбачене ст. 152
КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.П. Слюсар