Справа № 814/3632/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3632/13-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 18
вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови у прийнятті
до заліку та подальшому відшкодуванні
позивачу витрат у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві;
стягнення з відповідача витрат на
виплату та доставку пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, за період з 19.01.2010 року по
30.06.2013 в сумі 1123,48 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України у м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Вознесенському
районі Миколаївської області (надалі -
Фонд або відповідач) про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови у прийнятті до заліку та
подальшому відшкодуванні позивачу
витрат у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві;
стягнення з відповідача витрат на
виплату та доставку пенсії у зв'язку
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з 19.01.2013 року по
30.06.2013 року в сумі 133,68 грн.

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року залишено позовну заяву без
розгляду в частині стягнення з
відповідача витрат на виплату та
доставку пенсії у зв'язку втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві за
період з 19.01.2010 року по 31.12.2012 року, в
сумі 1007,80 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року позов Управління Пенсійного
фонду України у м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області. Визнано дії Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області щодо
відмови у прийняті до заліку та
подальшому відшкодуванні Управлінню
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області витрат на
виплату та доставку ОСОБА_1 пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві неправомірними. Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області витрат на виплату та доставку
ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві за
період з 19.01.2013 року по 30.06.2013 року на
загальну суму 133,68 грн.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушено норми матеріального права, а
також допущено неповне з'ясування
обставин справи, у зв'язку з викладеним
в апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав. Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом
першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на
обліку в УПФУ, отримує пенсію у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

15.08.1956 йому було встановлено ІІ групу
інвалідності по зору з дитинства, а з
25.11.1957 року призначено пенсію по
інвалідності, яку він отримував до
26.12.2006 року по 19.01.2010 рік.

ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою про
відновлення виплати йому пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, до заяви ОСОБА_1 додав
оригінал акту про нещасний випадок на
виробництві Н-1 від 08.09.1947 року.

З 25.01.2010 року за розпорядженням
начальника УПФУ ОСОБА_1 отримує пенсію
у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач направив відповідачу акт
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілим, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за травень 2010 року, в який
включив суму витрат на виплату та
доставку пенсії ОСОБА_1 за січень -
травень 2010 року, з метою включення до
заліку зазначених в акті сум, для
подальшого відшкодування Фондом, але
відповідач не прийняв до відшкодування
суму пенсії за даний місяць та
наступні, пояснивши свою відмову тим,
що даний пенсіонер не перебуває у них
на обліку, а Акт Н-1 є таким, що не
відповідає нормам чинного
законодавства (а.с. 37-39). В подальшому
позивач включав суми, що підлягають
відшкодуванню, до актів щомісячної
звірки, але відповідач суми, вказані в
актах, не приймав до заліку (а.с. 69-162).

Задовольняючи позов Управління
Пенсійного фонду України у м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області суд першої
інстанції виходив з наступного, з чим
погоджується апеляційний суд.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону № 1105-XIV,
яка визначає перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Статтею 81 Закону України від 05.11.1991 №
1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
(надалі - Закон № 1788) визначено, що
призначення та виплата пенсій, у тому
числі пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
ПФУ. Механізм відшкодування Фондом
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності в наслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який затверджено
постановою правління ПФУ та ФССНВНВ
від 04.03.2003 № 5-4/4 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003 за
№ 376/7697 (надалі - Порядок № 5-4/4).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Закону №
1105-XIV, Закону № 1788-ХІІ та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
допомога надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію;
допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію; сума витрат ПФУ з виплати і
доставки зазначених пенсій.

Статтею 16 Закону № 1105-XIV визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону, виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання
рішень правління Фонду. Робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є,
зокрема, її відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що, вимоги ПФУ
про відшкодування Фондом витрат,
пов'язаних із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
відповідають змісту його прав як
робочого органу ПФУ щодо відшкодування
понесених ним витрат та узгоджуються
із компетенцією виконавчої дирекції
Фонду, основними завданнями якої,
згідно з Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20.04.2001
року №15, крім іншого, визначено
виконання завдань та основних
принципів страхування від нещасного
випадку, фінансування страхових
виплат, а до повноважень у сфері
здійснення процедури страхування та
координації страхової діяльності
віднесено, зокрема, співпрацю з фондами
з інших видів соціального страхування
щодо відшкодування витрат, понесених
ними у зв'язку з матеріальним
забезпеченням потерпілих внаслідок
нещасного випадку на виробництві, та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Отже суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що витрати понесені
органами ПФУ у зв'язку із виплатою та
доставкою пенсій по інвалідності від
трудового каліцтва (у тому числі й
пенсій особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР),
підлягають відшкодуванню за рахунок
Фонду як належного страховика від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.

Такий висновок щодо застосування норм
матеріального права міститься у
постанові Верховного Суду України від
20 листопада 2012 року № 21-361а12.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову Управління
Пенсійного фонду України у м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Отже, апеляційна скарга Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області -
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов