Справа № 415/4258/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 червня 2014 року м. Київ
В/800/2373/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

суддя-доповідач Мороз В.Ф.

суддів: Васильченко Н.В.

Леонтович К.Г.

Гончар Л.Я.

Чалий С.Я.

перевіривши заяву ОСОБА_5 про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 23 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Дніпродзержинської
міської ради Дніпропетровської
області, третя особа - комунальне
підприємство "Міська інформаційна
служба" про визнання дій протиправними
та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернувся із позовом, у якому
просив визнати протиправними та
скасувати пункти 4.1, 4.2, та 4.5 рішення
Дніпродзержинської міської ради "Про
затвердження Положення про порядок
оплати за тимчасове користування
місцями розташування зовнішньої
реклами" № 301-17VІ від 28.12.2011.

Постановою Заводського районного суду
міста Дніпродзержинська від 10 січня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 23 квітня 2014 року постанову
Заводського районного суду міста
Дніпродзержинська від 10 січня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року залишено без змін.

ОСОБА_5 звернувся із заявою про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2014 року на підставі п.1 ч.1 ст.237
КАС України. У заяві зроблено посилання
на неоднакове застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 237 КАС України
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень може бути
виключно неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

На підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права
надано копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від 02
березня 2011 року, предметом спору у якій
було скасування постанови Кабінету
Міністрів України «Про внесення змін
до Типових правил розміщення
зовнішньої реклами», якою
передбачалось створення сільськими,
селищними, міськими радами для
регулювання діяльності з розміщення
зовнішньої реклами відділу,
управління, іншого виконавчого органу
або покладення відповідних функцій на
існуючий відділ, управління (робочий
орган), а також зарахування плати за
тимчасове користування місцем, що
перебуває в комунальній власності, до
бюджетів територіальних громад сіл,
селищ і міст. Відмовляючи у позові суд
дійшов висновку, що вказана постанова
прийнята Кабінетом Міністрів України
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
України та законами України.

У даній справі предметом спору були
пункти рішення міськради "Про
затвердження Положення про порядок
оплати за тимчасове користування
місцями розташування зовнішньої
реклами" № 301-17VІ від 28.12.2011р., якими було
передбачено внесення плати за
тимчасове користування місцем
розташування рекламних засобів на
поточний рахунок комунального
підприємства «Міська інформаційна
служба» відповідно до укладених з
останнім договорів. Підставою позову
була невідповідність цього рішення у
тому числі «Типовим правилам
розміщення та зовнішньої реклами»
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 та
Закону України «Про рекламу».

Судове рішення, на яке здійснено
посилання, та рішення, про перегляд
якого поставлено питання прийняті за
різних фактичних обставин та предмету
спору, а тому не може бути підставою для
висновку про неоднакове застосування
судами норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав, встановлених
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, для допуску заяви до
провадження.

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
В.Ф. Мороз

Н.В. Васильченко

К.Г.
Леонтович

Л.Я.
Гончар

С.Я. Чалий