Справа № 2а-1165/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/49944/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпський Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області

на постанову Сокальського районного
суду Львівської області від 07 жовтня 2011
року та постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України
(далі - УПФУ) в Сокальському районі
Львівської області про визнання дій
протиправними,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання права на пенсію на пільгових
умовах. В обґрунтування своїх вимог
зазначав, що стаж його роботи
газоелектрозварювальником складає 26
років і 2 місяці, у зв'язку з чим має
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №2
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України від 05 листопада 1991 року
№1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-ХІІ). Проте УПФУ в
Сокальському районі Львівської
області відмовило йому у призначенні
такої пенсії через відсутність
інформації, що підтверджує характер
виконуваних позивачем робіт. Вважаючи
дії відповідача неправомірними, просив
суд визнати протиправним рішення та
зобов'язати УПФУ в Сокальському районі
Львівської області призначити пенсію
за віком на пільгових умовах з моменту
звернення до органу пенсійного фонду.

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 07 жовтня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправною відмову УПФУ в
Сокальському районі, Львівської
області у призначенні ОСОБА_4 пенсії
згідно із пунктом «б» статті 13 Закону №
1788-ХІІ по списку № 2 як газозварнику.
Зобов'язано УПФУ в Сокальському районі
Львівської області зарахувати ОСОБА_4
період роботи з 08 червня 1981 року по 03
січня 1994 року на посаді газозварника до
стажу для призначення пенсії на
пільгових умовах згідно зі Списком №2.
Зобов'язано УПФУ в Сокальському районі,
Львівської області призначити ОСОБА_4
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до «б» статті 13 Закону №
1788-ХІІ по Списку № 2 як газозварнику,
з моменту звернення за призначенням
пенсії - з 20 травня 2011 року.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2012
року змінено постанову Сокальського
районного суду Львівської області від
07 жовтня 2011 року, визначивши дату
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах ОСОБА_4 - 27 лютого 2011
року.

У касаційній скарзі УПФУ в
Сокальському районі Львівської
області порушує питання про скасування
судових рішень першої та апеляційної
інстанцій та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.
Вказує, що дані, зазначені у довідці АТ
«Львів-Авто» від 23 лютого 2011 року № 57,
не відповідають вимогам списків,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№162 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах»
(далі - постанова КМУ №162). Крім того, під
час проведення перевірки відповідачем
встановлено факт відсутності
документів, що підтверджують характер
виконуваних позивачем робіт та
відомостей щодо проведення атестації
його робочого місця.

ОСОБА_4 у запереченнях на касаційну
скаргу посилається на те, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
судами правильно встановлені факти,
досліджені докази та наведені
обґрунтовані висновки. Просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами встановлено, що з 08 червня 1981
року по 03 січня 1994 року позивач
працював газозварником у Сокальській
автомайстерні Львівського обласного
об'єднання
«Львівавтотехобслуговування», а з 03
січня 1994 року переведений на посаду
газоелектрозварювальника у Сокальське
автосервісне підприємство АТ
«Львів-Авто», у зв'язку з
реорганізацією підприємства, що
підтверджується копією трудової
книжки та уточнюючою довідкою АТ
«Львів-Авто» № 57.

В цій же довідці зазначено, що позивач
працював повний робочий день на
підприємстві і його професія була
передбачена Списком №2 (розділ ХХХІІ
підрозділ «Загальні професії»),
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 №1173 «Про
затвердження списків виробництв,
цехів, професій та посад, робота на яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах та у пільгових
розмірах» (далі - постанова КМ СРСР №1173)
та постановою КМУ №162. Стаж його роботи
з 08 червня 1981 року по 03 травня 2001 року
становив 19 років 10 місяців 25 днів.

У травні 2011 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону №1788-ХІІ, проте листом від 18
липня 2011 року № 7053/03-20 УПФУ в
Сокальському районі Львівської
області повідомило ОСОБА_4 про рішення
комісії від 29 червня 2011 року, яким йому
відмовлено в призначенні такої пенсії
через відсутність документів, що
підтверджують особливий характер
роботи та умов праці.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
виходив з того, що не зважаючи на те, що
атестація робочого місця, на якому
працював позивач у період з 01 серпня 1992
року по 03 січня 1994 року не проводилась,
зазначений період роботи підлягає
зарахуванню до пільгового стажу,
оскільки право працівника на пільгове
пенсійне забезпечення не може бути
обмежене через порушення
адміністрацією підприємства порядку
проведення атестації робочих місць.

Проте з такими висновками погодитись
неможливо.

Відповідно до пункту «б» статті 13
Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим КМ України, і
за результатами атестації робочих
місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Посада газозварювальника, на якій
працював позивач до 03 січня 1994 року,
вперше була передбачена підрозділом
«Загальні професії» розділу ХХХІІ
Списку № 2, затвердженого постановою КМ
СРСР №1173 з 1956 року.

Посада газоелектрозварювальника, на
якій працював ОСОБА_4 з 03 січня 1994 року
по 03 травня 2001 року, передбачена
розділом ХХХІІІ Списку №2,
затвердженого постановою КМУ №162 (код
756) за умови, якщо
електрогазозварник зайнятий на
різанні і ручному зварюванні, на
напівавтоматичних машинах, а також
автоматичних машинах із застосуванням
флюсів, що містять шкідливі речовини не
нижче 3 класу небезпеки.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженим наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383 (далі -
Порядок застосування Списків № 1 і № 2),
при визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, які були чинними на період
роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з
21 серпня 1992 року. Це означає, що при
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах для зарахування до
стажу, який дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, певного 5-річного
періоду роботи зі шкідливими і важкими
умовами праці після 21 серпня 1992 року,
відповідне право впродовж цього
періоду повинне бути підтверджене за
результатами атестації (пункт 4.1
Порядку застосування Списків № 1 і № 2).

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не
проводилася чи за результатами
атестації, вперше проведеної після 21
серпня 1997 року, право не підтвердилось,
до пільгового стажу зараховується лише
період роботи із шкідливими умовами
праці на даному підприємстві, в
установі чи організації до 21 серпня 1992
року включно, тобто до набуття чинності
Порядком проведення атестації робочих
місць (пункт 4.5 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2).

Атестація робочих місць здійснюється
на підприємствах, в організаціях та
установах незалежно від форм власності
і господарювання згідно з Порядком
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок
№ 442) та розробленими на виконання цієї
постанови Методичними рекомендаціями
для проведення атестації робочих місць
за умовами праці, затвердженими
постановою Міністерства праці України
від 01 вересня 1992 року № 41 (далі -
Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних
актів основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації права
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку
№ 442 дає підстави дійти висновку, що
необхідними умовами для виникнення у
особи права на пенсійне забезпечення
на пільгових умовах відповідно до
пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є
формальна констатація факту
перебування особи на посаді або
виконання нею робіт, що містяться у
списку № 2, а також документальне
підтвердження зайнятості працівника
за відповідною професією за
результатами атестації умов праці, яке
полягає у наявності результатів
атестації відповідного робочого місця
за умовами праці.

Аналогічну правову позицію висловив
Верховний Суд України у постанові від 10
вересня 2013 року (справа № 21-183а13), яка
відповідно до положень статті 244-2 КАС
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Як встановлено судами, ОСОБА_4 працював
газозварювальником з 08 червня 1981 року
по 03 січня 1994 року, а
газоелектрозварювальником з 03 січня 1994
року по 03 травня 2001 року. З 21 серпня 1992
року атестація його робочого місця як в
період роботи газозварювальником, так
і в період роботи
газоелектрозварювальником не
проводилась.

Крім того, відсутня інформація щодо
наявності обов'язкових умов праці, за
яких позивач має право на зарахування
періоду роботи
газоелектрозварювальником до
пільгового стажу відповідно до Списку
№2, затвердженого постановою КМУ №162,
що додатково підтверджується довідкою
ПАТ «Львів-Авто» від 17 червня 2011 року
№166.

Отже, до пільгового стажу позивача слід
зарахувати період його роботи
газозварювальником до 21
серпня 1992 року, що складає 12 років 2
місяці та 11 днів.

Враховуючи те, що право на призначення
пенсії за Списком №2 чоловіки мають
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах,
передбачених цим Списком, УПФУ в
Сокальському районі Львівської
області обґрунтовано відмовило у
призначенні ОСОБА_4 пенсії відповідно
до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

За таких обставин, суди дійшли
помилкового висновку про
неправомірність дій суб'єкта владних
повноважень та обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_4

На підставі статті 229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Враховуючи викладене, рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2012
року та змінену нею постанову
Сокальського районного суду
Львівської області від 07 жовтня 2011 року
скасувати, ухваливши нове судове
рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4
до Управління Пенсійного фонду України
в Сокальському районі Львівської
області про визнання дій
протиправними.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К.
Черпак