Справа № 810/2511/14
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року 810/2511/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий суддя: Головенко О.Д.,

при секретарі судового засідання
Вишневському Ю.А.,

за участю:

представника позивача: Суткевича О.О.,
Балушки С.С.;

представників відповідача: Чеха А.С.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві адміністративну
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Мономах» до
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень -

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство
«Мономах» звернулось до суду з позовом
до Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
000006/22-08 та № 000005/22-08 від 05.02.2014.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що відповідачем проводилась
невиїзна документальна перевірка
факту митного оформлення товару
позивача, а саме «Гібіскус (пелюстки
суданської троянди - каркаде)», що
ввезений на митну територію України
за митними деклараціями від
05.02.2011 № 125110000/2011/802091, від 18.03.2011
№ 125110000/2011/805498, від 07.04.2011 №
125110000/2011/807374, від 04.05.2011 №
125110000/2011/810055, від 06.06.2011 № 125110000/2011/812861 та
за результатами якої складено акт №
0002/4/10-36-22-33/ від 22.01.2014.

Зазначив, що на підставі вищевказаного
акту перевірки та встановлених
порушень відповідачем винесені спірні
податкові повідомлення - рішення.

На думку позивачем дані рішення є
протиправними і необґрунтованими,
оскільки позивачем не порушено вимоги
щодо класифікації товарів згідно
УКТЗЕД та не порушено законодавства
щодо сплати мита та податку на додану
вартість, в частині визнання бази
оподаткування товарів, які ввозяться
на митну територію України.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали та просили
його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив та
просив відмовити у його задоволенні.

В обґрунтування своїх заперечень
вказав, що відповідачем було проведено
невиїзну документальна перевірку
позивача щодо факту митного оформлення
його товару, якою було виявлено
порушення імпортером вимог
законодавства з питань державної
митної справи в частині правильності
декларування імпортованих товарів
згідно коду УКТЗЕД, наслідком чого
стало ненадходження до Державного
бюджету України сум обов'язкових
митних платежів, у зв'язку з чим
позивачу були нараховані суми
податкових зобов'язань.

Вважає оскаржувані податкові
повідомлення - рішення правомірними та
таким, що винесені відповідно до норма
чинного законодавства України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, заслухавши
пояснення представника позивача та
представника відповідача, суд вважає,
що у задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
наказу Головного управління
Міндоходів у Київській області від
30.12.2013 № 316 «Про проведення
документальної невиїзної перевірки
ПАТ «Мономах» посадовою особою
відповідача - головним державним
ревізором-інспектором відділу
проведення митного аудиту управління
податкового та митного аудиту у термін
з 08.01.2014 по 17.01.2014 по факту митного
оформлення товару «Гібіскус (пелюстки
суданської троянди - каркаде) сушені,
цілі і подрібнені», що переміщувався
товариством через митний кордон
України за митними деклараціями від
05.02.2011 №
125110000/2011/802091, від 18.03.2011 № 125110000/2011/805498,
від 07.04.2011 № 125110000/2011/807374,
від 04.05.2011 № 125110000/2011/810055, від 06.06.2011
№ 125110000/2011/812861 проведено
документальну невиїзну перевірку
дотримання підприємством
законодавства з питань державної
митної справи.

За результатами перевірки складено акт
№ 0002/4/10-36-22-33/ від 22.01.2014, яким
встановлено порушення імпортером
вимог законодавства з питань державної
митної справи в частині правильності
декларування імпортованих товарів
згідно коду УКТЗЕД, наслідком чого
стало ненадходження до Державного
бюджету України сум обов'язкових
митних платежів.

На підставі даного акту відповідачем
винесені спірні податкові
повідомлення - рішення від 05.02.2014 №
000005/22-08 та № 000006/22-08, згідно яких
товариству визначено податкове
зобов'язання за платежем «ввізне мито»
325 883,16 грн. та штрафні санкції у розмірі
17 694,70 грн., а також за платежем «податок
на додану вартість» 65 176,63 грн. та
штрафні санкції 3 539,74 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними
податковими повідомленнями -
рішеннями, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 61 Податкового кодексу України
(надалі - ПК України) визначено поняття
податкового контролю та повноваження
органів державної влади щодо його
здійснення.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України
податковий контроль - це система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Податковий контроль у частині
здійснення заходів, що вживаються
митними органами з метою перевірки
правильності нарахування, повноти і
своєчасності сплати податків і зборів,
є складовою частиною митного контролю.

Пунктом 4.10 розділу IV Порядку виконання
митних формальностей при здійсненні
митного оформлення товарів із
застосуванням митної декларації на
бланку єдиного адміністративного
документа, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
30.05.2012 № 631, також передбачено, що
незалежно від закінчення митних
формальностей митний контроль за
товарами може здійснюватися шляхом
проведення документальних перевірок у
порядку, передбаченому ст.ст. 345 - 355
Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495
- VI (надалі - МК України).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 336 МК України митний
контроль здійснюється безпосередньо
посадовими особами митних органів
шляхом проведення документальних
перевірок дотримання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи, у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

У відповідності до ч. 1 ст. 345 МК України
документальна перевірка - це
сукупність заходів, за допомогою яких
органи доходів і зборів переконуються
у правильності заповнення митних
декларацій, декларацій митної вартості
та в достовірності зазначених у них
даних, законності ввезення
(пересилання) товарів на митну
територію України або на територію
вільної митної зони, вивезення
(пересилання) товарів за межі митної
території України або за межі
території вільної митної зони, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Частиною 3 ст. 345 МК України визначено,
що органи доходів і зборів мають право
здійснювати митний контроль шляхом
проведення документальних виїзних
(планових або позапланових) та
документальних невиїзних перевірок
дотримання законодавства України з
питань державної митної справи щодо
правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів;
обґрунтованості та законності надання
(отримання) пільг і звільнення від
оподаткування; правильності
класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів,
щодо яких проведено митне оформлення;
відповідності фактичного використання
переміщених через митний кордон
України товарів заявленій меті такого
переміщення та/або відповідності
фінансових і бухгалтерських
документів, звітів, договорів
(контрактів), калькуляцій, інших
документів підприємства, що
перевіряється, інформації, зазначеній
у митній декларації, декларації митної
вартості, за якими проведено митне
оформлення товарів у відповідному
митному режимі; законності переміщення
товарів через митний кордон України, у
тому числі ввезення товарів на
територію вільної митної зони або їх
вивезення з цієї території.

Відповідно до ч. 6 ст. 345 МК України
результати перевірки оформлюються
актом (довідкою) та є підставою для
самостійного визначення органом
доходів і зборів суми податкового
зобов'язання підприємства щодо сплати
митних платежів, застосування заходів,
передбачених законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 351 МК України предметом
документальних невиїзних перевірок є
дані про своєчасність, достовірність,
повноту нарахування та сплати митних
платежів при переміщенні товарів через
митний кордон України підприємствами,
а також при переміщенні товарів через
митний кордон України громадянами з
поданням митної декларації,
передбаченої законодавством України
для підприємств.

Згідно цієї ж статті документальна
невиїзна перевірка проводиться, серед
іншого, у разі виявлення ознак, що
свідчать про можливе порушення
законодавства України з питань
державної митної справи, за
результатами аналізу електронних
копій митних декларацій, інформації, що
стосується товарів, митне оформлення
яких завершено, отриманої від суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
виробників таких товарів, з висновків
акредитованих відповідно до
законодавства експертів.

Так, за результатами перевірки
встановлено порушення імпортером
вимог законодавства з питань державної
митної справи в частині правильності
декларування імпортованих товарів
згідно коду УКТЗЕД, наслідком чого
стало ненадходження до Державного
бюджету України сум обов'язкових
митних платежів.

Згідно ч. 2 ст. 69 МК України органи
доходів і зборів здійснюють контроль
правильності класифікації товарів,
поданих до митного оформлення, згідно з
УКТЗЕД.

Частиною 4 ст. 69 МК України передбачено,
що у разі виявлення під час митного
оформлення товарів або після нього
порушення правил класифікації товарів
орган доходів і зборів має право
самостійно класифікувати такі товари.

Перевіркою встановлено факт
неправильної класифікації
імпортованих товарів, який полягає в
наступному.

Під час здійснення
зовнішньоекономічних операцій
позивачем заявлено до митного
оформлення за кодом УКТЗЕД 1211 90 85 00
(ставка ввізного мита 0%) товар «сушені
рослини, у первинній упаковці, не
розфасовані для роздрібного продажу:
Гібіскус/Hibisci flos (пелюстки суданської
троянди - каркаде) сушені, цілі і
подрібнені», імпортований за митними
деклараціями від 05.02.2011 № 125110000/2011/802091,
від 18.03.2011 №
125110000/2011/805498, від 07.04.2011 № 125110000/2011/807374,
від 04.05.2011 № 125110000/2011/810055,
від 06.06.2011 № 125110000/2011/812861.

В свою чергу код УКТ ЗЕД даного товару
класифіковано в товарній підкатегорії
1212 99 70 00 (ставка ввізного мита 15%), що
також підтверджується і актом
перевірки від 22.01.2014 № 0002/4/10-36-22-33/.

Класифікація товарів для митних цілей
здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД,
що є товарною номенклатурою Митного
тарифу України, затвердженого Законом
України № 2371-ІІІ від 05.04.2001
«Митний тариф України», чинним на день
митного оформлення товару, з
урахуванням Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД та визначальних
для класифікації характеристик товару.

З метою забезпечення єдиного
тлумачення і застосування УКТЗЕД в
Україні запроваджено Пояснення до
УКТЗЕД, затверджені наказом
Держмитслужби України від 30.12.2010 № 1561,
який був чинним на момент митного
оформлення.

Як встановлено судом рослина
ботанічного роду Hibiscus, виду Hibiscus sadbarifa
(розеола, суданська троянда) - чагарник
родини Мальвові (Malvaceae), з сушених
квіток якого виготовляють солодкувато
- кислий на смак напій яскраво -
червоного кольору «каркаде».

За текстовим описом до товарної
позиції 1211 УКТЗЕД включаються рослини,
частини рослин, насіння та плоди, які
використовуються в основному у
парфумерії, медицині або для боротьби з
комахами, паразитами тощо. Включення
рослинних продуктів до товарної
позиції 1211 УКТЗЕД передбачає їхнє
першочергове використання в
парфумерних, фармацевтичних,
інсектицидних, фунгіцидних,
паразитицидних або аналогічних цілях.

За текстовим описом до товарної
позиції 1212 УКТЗЕД включаються продукти
рослинного походження, які
використовуються в основному для
харчових цілей.

Тобто, враховуючи вищевикладене,
беручи до уваги походження та
призначення товару «сушені рослини, у
первинній упаковці, не розфасовані для
роздрібного продажу: Гібіскус/Hibisei flos
(пелюстки суданської троянди - каркаде)
сушені, цілі і подрібнені» згідно
правил 1, 6 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД класифікуються в
товарній підкатегорії 1212 99 70 00.

Аналогічна позиція викладена в листі
Держмитслужби від 16.12.2011
№ 11.1/2-16.2/16787-ЕП «Про внесення змін до
листа Держмитслужби від 16.05.2011
№ 11.1/2-16/7598-ЕП», а саме доповнено таким
пунктом - додаток 1 п. 27 про класифікацію
квіток гібіскуса, в якому надається
обґрунтування правомірності, у
відповідності до правил 1, 6 Основних
правил інтерпретації УКТЗЕД,
класифікації товару «висушені квітки
гібіскуса, що використовується для
приготування напою «каркаде» у
товарній під категорії 99 70 00 згідно
УКТЗЕД.

Крім того, в подальшому під час
здійснення позивачем
зовнішньоекономічних операцій з
імпорту даного товару «Гібіскуса
(пелюстки суданської троянди -
каркаде)» заявлено код 1212 99 70 00 згідно
УКТЗЕД, що зайвий раз підтверджує
правильність визначення митним
органом даного коду товару. Останнє
твердження підтверджується митними
оформленнями за митними деклараціями
від 24.10.2011 № 125110000/2011/379055 та від 04.04.2012 №
125110000/2012/327533.

Статтею 88 МК України визначено
обов'язок декларанта здійснити
декларування товарів і транспортних
засобів відповідно до порядку,
встановленого цим Кодексом, та
сплатити митні платежі.

Зокрема суд не бере до уваги твердження
позивача про те що саме митний орган
відніс «Гібіскуса (пелюстки суданської
троянди - каркаде)» до групи товарів за
кодом товару УКТЗЕД НОМЕР_2 (ставка
ввізного мита - 0%), оскільки Інструкцією
про порядок заповнення вантажної
митної декларації, затвердженою
наказом Держмитслужби України від
09.07.1997 № 307, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 24.09.1997 за
№ 443/2247, чинною на час митного
оформлення митних декларацій,
визначено графи митної декларації, які
заповнюються декларантом самостійно.
Зокрема, графи 33 та 47 митної декларації,
в яких наводяться дані про код товару
згідно УКТЗЕД та відомості про
нарахування митних платежів,
заповнюються декларантом.

Тобто з моменту прийняття митної
декларації до митного оформлення
декларант несе юридичну
відповідальність за недостовірність
зазначених у ній відомостей щодо коду
товару згідно УКТЗЕД та розміру
належних до сплати податків.

Відповідно до п.п. 53.3.2, 53.3.3 п. 53.3 ст. 53 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках; згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Згідно п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суми податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених п.п. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5,
54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, тягне за
собою накладення на платника податків
штрафу в розмірі 25 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
неправомірно заявленої до повернення
суми бюджетного відшкодування та/або
неправомірно заявленої суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду у позивача відсутні
докази щодо не порушення ним
класифікації товарів згідно УКТЗЕД.

Тобто, виходячи з системного аналізу
вищезазначених приписів чинного
законодавства, суд вбачає відсутність
порушення норм законодавства в спірних
рішеннях Головно управління
Міндоходів у Київській області №
000006/22-08 та № 000005/22-08 від 05.02.2014

За наведених обставин суд вважає
позовні вимоги не обґрунтованими і
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122,
159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Мономах» на користь
Державного бюджету України
недоплачений судовий збір у сумі 4 385
(чотири тисячі триста п'ять)
грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Головенко О.Д.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 19 травня 2014 р.