Справа № 579/6/14-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.Справа № 579/6/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Макаренко Я.М. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання
Павленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Кролевецького районного суду Сумської
області від 28.03.2014р. по справі №
579/6/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Кролевецького РВ УМВС України в
Сумській області , Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області , Головного УПФУ в
Сумській області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області, в якому з
урахуванням уточнень та доповнень
позовних вимог, посилається на те , що
при звільненні його з органів
внутрішніх справ з 06.04.1996 року йому не
було роз'яснено його право на отримання
грошової допомоги відповідно до ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб". Він не звертався з заявою про
виплату йому цієї допомоги, враховуючи
як зазначений факт, так і те, що на
протязі більш ніж 16 років він оспорював
незаконність його звільнення. Йому при
звільненні не надавався відповідний
висновок з обгрунтуванням причин
невиплати йому грошової допомоги, що
передбачено Інструкцією МВС "Про
організацію роботи з пенсійного
забезпечення осіб начальницького
складу органів внутрішніх справ."
Посилання УМВС у відповіді щодо причин
у відмові йому виплатити грошову
допомогу за його зверненням у грудні 2013
року він вважає незаконним, оскільки
редакція ст. 9 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" станом на грудень 2013 року не
містить такої підстави для невиплати
грошової допомоги при звільненні як
звільнення по дискредитуючим мотивам.
Внесення змін в ст. 9 зазначеного Закону
відповідно до ст. 58 Конституції України
пом'якшує його відповідальність, тому
закон має зворотню дію у часі і
відсутні підстави для застосування
положень Постанови КМУ №393 від 17 липня
1992 року, враховуючи при цьому і
положення ст. 8 Конституції України.
Тому він просить зобов'язати
Кролевецький РВ УМВС нарахувати йому
грошову допомогу відповідно до ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" у розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за 24 календарні
роки служби, після чого УМВС
зобов'язати перевірити правильність
нарахування грошової допомоги і дати
вказівку щодо виплати йому грошової
допомоги, а Кролевецький РВ УМВС -
виплатити грошову допомогу.

Крім того, позивач зазначає, що в грудні
2013 року, порівнюючи розмір своєї пенсії
з розмірами пенсій осіб, звільненими з
органів внутрішніх справ, які займали
аналогічну з ним посаду, у нього
виникла підозра, що розмір його пенсії
значно занижений. У зв'язку з цим він
звернувся з приводу розміру пенсії як в
УМВС так і в Головне управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, однак належна відповідь йому
не була надана і він уже в ході судового
розгляду впевнився, що його права в
плані визначення розміру пенсії
порушені з причини того, що
відповідачами, як УМВС так і ГУ ПФУ в
Сумській області не виконані вимоги
постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 року "Про
збільшення розмірів пенсії,
призначених відповідно до Закону "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб". УМВС України в Сумській області
виконали свій обов'язок щодо надання
відповідної довідки в ГУ ПФУ для
перерахунку пенсії 11.06.2012 року, хоча , на
його думку, в довідці невірно
зазначений показник премії 85%. Оскільки
при звільненні зі служби розмір премії
у грошовому атестаті складав 33,3%, що
було максимальним, то в довідці від
11.06.2012 року показник премії мав бути
зазначений мінімум 100%, а то і більше.
Він погодився б навіть з показником
премії 85%, якщо б ГУ ПФУ вірно провело
перерахунок саме по цій довідці, однак
це зроблено не було, що потягло за собою
подальше зменшення розміру пенсії. ГУ
ПФУ невірно використало довідку про
показники його грошового забезпечення
станом на 01.01.2008 року, оскільки
відповідно до Постанови КМУ №355 мало
врахувати надану УМВС довідку від
11.06.2012 року і обмеження в розмірі
нарахованої пенсії могли б бути
застосовані лише, якщо б розмір його
пенсії перевищував би грошове
забезпечення особи, яка займає
аналогічну посаду на час проведення
перерахунку. Тому він просить, визнавши
дії ГУ ПФУ незаконними, зобов'язати ГУ
ПФУ провести перерахунок пенсії
відповідно до Постанови КМУ №355 від
23.04.2012 року, виходячи з показників
довідки, наданої УМВС 11.06.2012 року, з
01.07.2012 року і в подальшому, оскільки
неправильний перерахунок пенсії з
01.07.2012 року привів до неправильного
визначення розміру пенсії і в ході
проведення наступних перерахунків,
зокрема, при підвищенні розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Постановою Кролевецького районного
суду Сумської області від 28.03.2014 р. в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу,
вважає, що постанова винесена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права , просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову , прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, постанову
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до п. 18 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС Української
РСР, затвердженого постановою Кабінету
міністрів Української РСР від 27.07.1991
року № 114, пенсійне забезпечення осіб
рядового, начальницького складу та
членів їх сімей здійснюється в порядку,
встановленому законодавством.

Згідно ст. 23-1 Закону України "Про
міліцію" від 20.12.1990 року №565-ХІІ
пенсійне забезпечення працівників
міліції після звільнення з ОВС
здійснюється в порядку та на умовах,
встановлених Законом України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" від 09.04.1992 року за №2262-ХІІ.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до наказів № 22 о/с від 12
лютого 1996 року та №57 о/с від 16 квітня 1996
року по УМВС України в Сумській області
відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ ОСОБА_1 звільнений з
органів внутрішніх справ по ст. 66 - за
дискредитацію звання рядового і
начальницького складу

ОСОБА_1 не погодившись зі звільненням у
березні 1997 року звернувся до суду з
позовом.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2010 року ,
яка залишена без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
12.11.2013р., скасовано постанову
Глухівського міськрайонного суду від
14.04.2009 року, прийнято нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

09 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
УМВС України в Сумській області, ГУ ПФУ
в Сумській області з заявою про виплату
грошової допомоги за вислугу років 24
роки 8 місяців 22 дні, посилаючись на те,
що раніше він за цією допомогою не
звертався, оскільки оспорював
законність звільнення.

24.12.2013 року УМВС йому направлена
відповідь про те, що він не має права на
таку грошову допомогу .

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" в редакції на час звільнення
позивача військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які
звільняються зі служби, виплачується
грошова допомога в порядку і розмірах,
що визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 10 постанови Кабінету
міністрів України № 393 від 17 липня 1992
року "Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам.
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей" в редакції
на час звільнення ОСОБА_1 зі служби в
органах внутрішніх справ
передбачалася виплата грошової
допомоги у розмірі 5-місячного
грошового забезпечення. Особам
начальницького складу органів
внутрішніх справ, звільненим зі служби
за дискредитацію, грошова допомога,
передбачена цим пунктом, не
виплачується.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку , що
ОСОБА_1 не має права на грошову
допомогу, передбачену ст. 9 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

Посилання позивача на те, що при
вирішенні питання про виплату йому
грошової допомоги слід керуватися
редакцією ст. 9 зазначеного Закону на
час його звернення з заявою про виплату
такої грошової допомоги, тобто на
грудень 2013 року не ґрунтуються на
нормах чинного законодавства.

При цьому, суд керується тим положенням
зазначеної норми закону, що виплата
цієї допомоги пов'язана саме зі
звільненням зі служби, що мало місце
саме в квітні 1996 року, а не в грудні 2013
року чи на час внесення змін в ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб."

Твердження позивача про те, що слід
застосувати при вирішенні питання про
виплату йому грошової допомоги
положення ст. 58 Конституції України
щодо зворотної дії у часі законів та
інших нормативно-правових актів, які
пом'якшують або скасовують
відповідальність, оскільки
пом'якшується саме його
відповідальність у зв'язку з
відсутністю в новій редакції ст. 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" зазначення як на підставу
невиплати грошової допомоги
звільнення з органів внутрішніх справ
за дискредитацію, є безпідставними.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
законом, або у зв'язку із введенням для
зазначеної категорії осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсії здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і проводиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України у строки, передбачені ч. 2 ст. 51
цього Закону.

З матеріалів справи вбачається , що
09.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в
Сумській області із заявою про виплату
грошової заборгованості у зв'язку з
виходом на пенсію та про надання
показників за якими нараховується йому
пенсія.

ГУ ПФУ в Сумській області надало
позивачу відповідь від 23.12.2013 року щодо
розміру пенсії на 01.12.2013 року в сумі
2823,33коп., в тому числі з врахуванням
підвищення відповідно до пост. КМУ 2012
року № 355, довідка №4634 від 23.12.2013 року .

Оспорюючи розмір пенсії, визначений
відповідно до постанови КМУ № 355,
ОСОБА_1 посилається на неправомірність
дій як УМВС щодо розміру грошового
забезпечення так і ГУ ПФУ в частині
неправильного перерахунку пенсії.

23 квітня 2012 року Кабінет міністрів
України прийняв постанову №355 "Про
збільшення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб."

В абзаці 1 п.1 цієї Постанови зазначено:
установити з 1 липня 2012 р. підвищення до
пенсій. призначених до зазначеної дати
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (далі - Закон), крім пенсій,
призначених військовослужбовцям
строкової служби та членам їх сімей, у
розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених
відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону,
збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23
відсотків та з 1 січня 2013 року до 35
відсотків.

При цьому, розміри пенсій, обчислені
відповідно до Закону з урахуванням
доплат до попередніх розмірів пенсій
згідно з п. 4 Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
лютого 2008 року №45 та підвищень,
передбачених абзацом першим цього
пункту, не можуть перевищувати розміри
пенсій, обчислені відповідно до Закону
виходячи з грошового забезпечення,
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007
року №1294 "Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового та
начальницького складу та деяких інших
осіб", за відповідними посадами
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу станом на 1
квітня 2012 року. В п. 2 Постанови
зазначено, що відповідні державні
органи , в тому числі і МВС України,
після набрання чинності постановою
зобов'язані забезпечити оформлення та
подання до органів Пенсійного фонду
України довідки про розмір грошового
забезпечення, визначеного відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 7 листопада 2007 року № 1294
"Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового та
начальницького складу та деяких інших
осіб" станом на 1 квітня 2012 року у
порядку, встановленому постановою
Кабінету міністрів України від 13
лютого 2008 року № 45 "Про затвердження
Порядку проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", та внесення змін
до постанови Кабінету міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393.

Виходячи із змісту п. 1 постанови КМУ
№355 за базову величину для підвищення
пенсії враховувався основний розмір
пенсії, яку отримував позивач до 23
квітня 2012 року. Цей розмір було
визначено згідно постанови КМУ №1294 від
07.11.2007 року станом на 01.01.2008 року, і він
складав 1555,39 грн. ( 62% від 2508,69 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи
розрахунок позивачупенсії проведено
відповідно до наданої УМВС довідки від
27.03.2008 року №11/420-88 .

ОСОБА_1 було оскаржено дії управління
УМВС в Сумській області та ГУ ПФУ в
Сумській області при проведенні
перерахунку розміру пенсії на 01.01.2008
року до суду.

Постановою Кролевецького районного
суду від 24.11.2011 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2012 року
постанова скасована в частині відмови
в задоволенні позовних вимог за період
з 01.01.2008 року по 28.02.2008 року,
адміністративний позов в цій частині
залишено без розгляду. В іншій частині
постанова залишена без змін.

З матеріалів справи вбачається , що
діючи у відповідності до вимог п. 2
постанови КМУ №355 від 23.04.2012 року УМВС
України в Сумській області 11.06.2012 року в
ГУ ПФУ надав довідку про розмір
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії № 11/653-1118(1729),
оформлену відповідно до постанови КМУ
від 07.11.2007 року № 1294, відповідно до якої
розмір грошового забезпечення за
нормами, чинними на 01.04.2012 року, складає
4233,26 коп.

Як вбачається з пояснень ГУ ПФУ в
Сумській області та з наданих даним
відповідачем доказів шляхом
порівнювання основного розміру пенсії
на дві зазначені дати - 01.01.2008 року
(останній перерахунок пенсії) та
01.04.2012року (визначено в пост. КМУ №355),
різниця склала 1069,23 грн., враховуючи
показник підвищення від 11% на 01.07.2012
року до 35% на 01.01.2013 року, було
встановлено, що ОСОБА_1 має право на
підвищення пенсії у всі три етапи
відповідно до постанови КМУ №355, що і
було проведено (а. с. 161-167), таким чином
розмір підвищення пенсії позивачу
відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012
року № 355 склав 544,39грн. (171,09 грн. - на
01.07.2012 року, 357,74 грн. - на 01.09.2012 року,
544,39грн. - на 01.01.2013 року), тобто суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що підвищення пенсії
позивачу відбулося з дотриманням норм
діючого законодавства.

Посилання апелянта на те, що
перерахунок пенсії відповідно до
постанови КМУ від 23.04.2012 року № 355
повинен бути проведений виходячи
виключно з наданої УМВС України в
Сумській області довідки від 11.06.2012
року і при цьому розмір премії мав бути
зазначений не 85%, а 100%, є безпідставними,
оскільки виходячи із змісту постанови
КМУ №355 саме про підвищення розміру
раніше призначених пенсій, а не про
перерахунок пенсії у разі прийняття
рішень КМУ про зміну розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення,
не передбачається в зазначеній
постанові уряду. Також, слід зазначити,
що зазначення в довідці 85% чи 100% премії
жодним чином не вплинуло на дотримання
прав позивача на підвищення пенсії,
оскільки таке підвищення проведено в
максимальному розмірі 35% на 01.01.2013 року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що підвищення розміру
пенсії відповідно до постанови КМУ від
23.04.2012 року №355 проведено відповідно до
діючого пенсійного законодавства, з
дотриманням вимог Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" та постанов уряду України, що
регулюють визначення розміру
грошового забезпечення та порядку
перерахунку пенсії, тому в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Доводи апеляційної скарги не впливають
на правомірність висновків суду,
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Кролевецького районного
суду Сумської області від 28.03.2014р. по
справі № 579/6/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Григоров А.М. Повний текст ухвали
виготовлений 23.06.2014 р.