Справа № 2а/0570/1524/12
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/30013/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Добропіллі
Донецької області до Державного
підприємства "Добропіллявугілля" в
особі відокремленого підрозділу "Шахта
"Добропільська" (далі - Підприємство)
про стягнення пені,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Добропіллі
Донецької області (далі - Відділення
Фонду) на постанови Донецького
окружного адміністративного суду від 16
лютого 2012 року та Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року Відділення Фонду
пред'явило у суді позов до
Підприємства, в якому, з урахуванням
уточнень, просило стягнути з
Підприємства на його користь пеню в
розмірі 705 949 гривень 58 копійок,
нараховану за виявлені факти порушення
сплати страхових внесків.

Обґрунтовуючи позов, послалося на те,
що в порушення статей 45, 52 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV) та
підпунктів 4.12, 5.1, 8.4 Інструкції про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду від 12 липня
2007 року № 36 (далі - Інструкція),
страхові внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків відповідач
перерахував не в повному обсязі, а тому,
згідно з актом перевірки правильності
нарахування, повноти і своєчасності
перерахування страхових внесків та
витрачання коштів Фонду від 29 грудня 2011
року № 194 за період з 1 грудня 2010 року по
30 вересня 2011 року
Підприємству нарахована пеня в розмірі
705 949 гривень 58 копійок.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16
лютого 2012 року Відділенню Фонду в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від
10 квітня 2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про часткове задоволення
позову. Стягнуто з Підприємства на
користь Відділення Фонду пеню в
розмірі 72 225 гривень 87 копійок.

У касаційній скарзі Відділення Фонду
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нової постанови про задоволення позову
в повному обсязі.

В запереченні на касаційну скаргу
Підприємство просить залишити без змін
постанову суду апеляційної інстанції,
посилаючись на її законність і
обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходив з того, що на
час прийняття суб'єктом владних
повноважень рішення про нарахування
пені правових норм, які б встановлювали
таку відповідальність страхувальника
за прострочення сплати страхових
внесків до відділення Фонду, не
існувало.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та, задовольняючи позов
частково, апеляційний суд виходив з
того, що Відділення Фонду мало всі
правові підстави для стягнення пені за
несплату (несвоєчасну) сплату
страхових внесків, однак, лише за
період до 1 січня 2011 року, оскільки
частина друга статті 52 Закону № 1105-ХІV,
яка це передбачала, з 1 січня 2011 року
втратила чинність, відповідно до
Закону України від 8 липня 2010 року №
2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон №
2464-VІ). З огляду на це, апеляційний суд
стягнув з Підприємства на користь
Відділення Фонду лише пеню, нараховану
за грудень 2010 року у розмірі 72 225
гривень 87 копійок.

Втім, колегія суддів не погоджується з
такими висновками, оскільки суди їх
дійшли з порушенням норм матеріального
права.

Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною другою статті 52 Закону № 1105-XIV,
яка діяла до 1 січня 2011 року, було
передбачено, що за прострочення сплати
страхового внеску до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зі страхувальника
стягується пеня згідно із законом. Із
набранням чинності Законом № 2464-VI
зазначена норма матеріального права
була скасована.

З 1 січня 2011 року на підставі постанови
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 30 листопада 2010
року № 31 (зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 17 грудня 2010 року за №
1286/18581) втратила чинність й Інструкція
про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затверджена
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 12 липня 2007 року
№ 36, яка зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 1 серпня 2007 року за №
867/14134), згідно з якою Відділення Фонду
виявило порушення порядку сплати
страхових внесків.

У той ж час, абзацом шостим пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 2464-VІ передбачено, що на період
до повного стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, після набрання чинності
Законом № 2464-VІ за органами Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України збережено
повноваження щодо застосування
фінансових санкцій (пені) за несплату
заборгованості зі страхових внесків,
яка виникла до 1 січня 2011 року.

Зазначена правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 19 лютого 2013 року (справа
№ 21-432а12), від 23 квітня 2013 року
(справа № 21-116а12), від 24 грудня 2013 року
(справа № 21-430а13), яка, відповідно до
приписів статті 244-2 КАС України, є
обов`язковою для всіх судів України.

Втім, у даній справі суд касаційної
інстанції позбавлений можливості
ухвалити нове рішення, з огляду на те,
що судами попередніх інстанцій неповно
встановлені обставини справи.

Так, за перевіркою матеріалів справи
встановлено, що на день здійснення
Відділенням Фонду перевірки
правильності нарахування, повноти і
своєчасності перерахування страхових
внесків та витрачання коштів Фонду,
яким є 29 грудня 2011 року, Підприємство
мало заборгованість попереднього
періоду у розмірі 9 469 583 гривні 16
копійок, з яких: недоїмка - 9 144 100
гривень, пеня - 325 483 гривні 1
копійка, яка постановами Донецького
окружного адміністративного суду від 2
березня, 18 червня 2010 року та 13 вересня
2011 року стягнута з Підприємства
на користь Відділення Фонду.

Однак суди під час розгляду даної
справи не з'ясували період виникнення
заборгованості, на яку Відділенням
Фонду нарахована пеня у розмірі
72 225 гривень 87 копійок, та не
переконалися, що до її складу не
включена пеня, стягнута зазначеними
вище судовими рішеннями.

Наведені обставини, відповідно до
статті 227 КАС України, є підставою для
скасування усіх прийнятих у справі
рішень та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Добропіллі
Донецької області задовольнити
частково.

Постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 16
лютого 2012 року та Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2012 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников