Справа № 2а/2570/4557/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/63715/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Коропської районної
державної адміністрації Чернігівської
області до Головного управління
юстиції у Чернігівській області про
скасування постанови,

в с т а н о в и в :

У вересні 2011 року позивач звернуся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідач під час
винесення оскаржуваної постанови про
накладення штрафу діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб
передбачений Законом України "Про
виконавче провадження".

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами встановлено, що 3 березня 2010 року
головним державним виконавцем
Головного управління юстиції у
Чернігівській області (далі - ГУЮ)
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-а-7,
виданого 9 лютого 2010 року, про
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Коропської районної державної
адміністрації Чернігівської області
(далі - Управління) в термін 1 місяць з
дня набрання чинності рішенням суду
вчинити дії щодо перерахунку належної
у 2005 році ОСОБА_4 виплати щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та здійснення цих виплат у
розмірі 1 430 грн. Для добровільного
виконання виконавчого листа
Управлінню надано строк до 10 березня 2010
року. Постанову позивачем було
отримано 9 березня 2010 року.

За невиконання зазначеного
виконавчого листа у встановлений
термін без поважних причин головним
державним виконавцем ГУЮ 17 серпня 2011
року на боржника накладено штраф у
розмірі 680 гривень.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), які
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України і згідно
з ч.2 цієї статті здійснюється
державними виконавцями. Примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
"Про державну виконавчу службу".

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 7 ст. 12 Закону
особи, які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Згідно ст. 89 Закону у разі невиконання
без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
які, врахувавши ту обставину, що
позивач не вчиняв дій щодо
добровільного виконання виконавчого
листа № 2-а-7, виданого 9 лютого 2010 року,
та не використав свого права на
звернення до суду із заявою про
відкладення, відстрочку або розстрочку
виконання судового рішення,
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання рішення, прийняли
правильні рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

При цьому не заслуговують на увагу
посилання позивача як на підставу
неможливого виконання судового
рішення відсутність коштів на його
рахунку, оскільки вказані причини не є
поважними та не можуть бути підставою
для невиконання рішення суду, яке
набрало законної сили і є обов'язковим
до виконання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідач під час
винесення постанови про накладення
штрафу від 17 серпня 2011 року і у ході
здійснення виконавчого провадження
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, передбачений Законом
України "Про виконавче провадження", а
тому оскаржувана постанова є
правомірною.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і не дають
підстав вважати, що цими судами при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Коропської районної державної
адміністрації Чернігівської області
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 вересня 2012року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер