Справа № 2а-16/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/800/18912/13

05 червня 2014 р. № К/800/18912/13
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючої - судді Васильченко Н.В.

суддів Калашнікової О.В.,
Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 р. по справі № 2-а-16/12 за позовом
заступника прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави в особі
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, Головного управління
Держкомзему у Київській області до
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, третя особа: ОСОБА_1, про
визнання протиправним та скасування
рішення -

в с т а н о в и л а:

В липні 2010 року Заступник прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області звернувся до суду з позовом в
інтересах держави в особі
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, Головного управління
Держкомзему у Київській області до
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, третя особа: ОСОБА_1, про
визнання протиправним та скасування
рішення Лісниківської сільської ради
№ 65/21 від 30 серпня 2008 року.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 20
червня 2012 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове рішення,
яким позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Лісниківської сільської ради № 65/21 від
30 серпня 2008 року «Про надання дозволу
на складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,25 га в АДРЕСА_1, ОСОБА_1».

Не погоджуючись із ухваленим по справі
рішенням апеляційного суду,
Лісниківська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області подала касаційну скаргу, в якій
просить це рішення скасувати,
залишивши в силі постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області. Скарга обґрунтована
невірним застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судом та
обґрунтованість застосування норм
матеріального права до вирішення
спірних правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
підстав до її задоволення не знаходить.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами, рішенням сесії
Лісниківської сільської ради № 65/21 від
30 серпня 2008 року надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,25 га в АДРЕСА_1, ОСОБА_1.

Згідно з Розпорядженням голови
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Пашинського
М.В. № 854 від 02 листопада 2006 року
затверджено проект землеустрою щодо
припинення права постійного
користування земельною ділянкою ДП
«Боярська лісова дослідна станція» та
передачі її до земель запасу (землі
комунальної власності) в межах с.
Лісники Києво-Святошинського району
Київської області. На підставі даного
розпорядження припинено право
постійного користування земельною
ділянкою Боярської ЛДС площею 9,7999 га
(ліси 1 групи, вкриті лісом) у зв'язку з
добровільною відмовою, без зміни
цільового призначення.

Згідно з рішенням Господарського суду
м. Києва від 04 лютого 2010 року по справі
№ 21/111 за позовом міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Кабінету міністрів України, Державної
інспекції з контролю за використанням
та охороною земель в Київській області
до Києво-Святошинської районної
державної адміністрації, треті особи:
Національний університет біоресурсів
і природокористування України,
відокремлений підрозділ Національного
університету біоресурсів та
природокористування України «Боярська
лісова дослідна станція», про визнання
недійсним розпорядження, позов
задоволений повністю. Визнано
недійсним розпорядження голови
Києво-Святошинської РДА Пашинського
М.В. № 854 від 02 листопада 2006 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
припинення права постійного
користування земельною ділянкою ДП
«Боярська лісова дослідна станція»
(відокремлений підрозділ
національного аграрного університету)
та передачі її до земель запасу (землі
комунальної власності) в межах с.
Лісники Києво-Святошинського району
Київської області».

Спірна земельна ділянка є складовою
частиною земельної ділянки площею 9,7999
га, яка передана в комунальну власність
територіальної громади с. Лісники на
підставі зазначеного Розпорядження.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 02 червня 2010
року у справі № 21/111 рішення
Господарського суду м. Києва від 04
лютого 2010 року по цій справі скасовано,
провадження у справі припинено
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
травня 2011 року по справі № 2а-10762/10/2670 та
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року по цій справі міжрайонному
природоохоронному прокурору Київської
області відмовлено в задоволенні
позовних вимог про скасування
розпорядження голови
Києво-Святошинської РДА Пашинського
М.В. № 854 від 02 листопада 2006 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
розпорядження голови
Києво-Святошинської РДА Пашинського
М.В. № 854 від 02 листопада 2006 року на цей
час є чинним, законність якого
підтверджена судовим рішенням, що
набрало законної сили 20 березня 2012
року, у зв'язку з чим відсутні підстави
для задоволення позову заступника
прокурора Києво-Святошинського району
Київської області.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
задовольняючи позовні вимоги, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що спірне розпорядження відповідача
винесене всупереч вимог Земельного
кодексу України, Лісового кодексу
України та інших норм, у зв'язку з чим є
неправомірним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду, з огляду
на наступне.

Відповідно до положень статті 117
Конституції України Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції
видає постанови і розпорядження, які є
загальнообов'язковими для виконання.

Відповідно до ст. 31 Лісового кодексу
України обласні державні
адміністрації у межах повноважень на
своїй території забезпечують
реалізацію державної політики у сфері
лісових відносин.

Згідно з ч.1, 2 ст. 20 Земельного кодексу
України, віднесення земель до тієї чи
іншої категорії здійснюється на
підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, які приймаються
рішення про передачу цих земель у
власність або надання у користування
відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Лісового кодексу
України зміна цільового призначення
земельних лісових ділянок з метою їх
використання в цілях, не пов'язаних з
веденням лісового господарства,
проводиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
ділянок у власність або надання у
постійне користування відповідно до
Земельного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про Кабінет Міністрів України»
передбачено, що Кабінет Міністрів
України на основі та на виконання
Конституції і законів України, актів
Президента України, щорічного послання
Президента України до Верховної Ради
України про внутрішнє і зовнішнє
становище України видає обов'язкові
для виконання акти - постанови і
розпорядження.

Згідно зі ст. 143 Конституції України,
органи місцевого самоврядування з
питань здійснення ними повноважень
органів виконавчої влади
підконтрольні відповідним органам
виконавчої влади.

Таким чином, відповідач, як орган
місцевого самоврядування, зобов'язаний
у своїй діяльності керуватися, зокрема,
актами Кабінету Міністрів України, які
є обов'язковими до виконання.

З метою недопущення фактів порушення
інтересів держави і суспільства під
час відчуження та зміни цільового
призначення земельних лісових ділянок,
розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 10 квітня 2008 року № 610-р
зобов'язано Мінагрополітики,
Міноборони, Держкомлісгосп та
Держкомзем, до законодавчого
врегулювання питань запобігання
зловживанням у цій сфері, зупинити
прийняття рішень про надання згоди на
вилучення ділянок, їх передачу у
власність та оренду із зміною
цільового призначення, а також
відкликати раніше надану згоду на
вилучення ділянок, їх передачу у
власність та оренду із зміною
цільового призначення у разі, коли
місцевими органами виконавчої влади чи
органами місцевого самоврядування не
прийнято відповідні рішення або коли
за результатами перевірки встановлено,
що такі рішення прийняті з порушенням
вимог законодавства.

Оскільки спірна земельна ділянка
належить до земель лісового
призначення, то Лісниківська сільська
рада під час вирішення питання про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення цієї
земельної ділянки, повинна була
керуватися розпорядженням КМУ N 610-р від
10.04.2008 р.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що при розгляді
питання про надання дозволу на
складання проекту землеустрою
Лісниківська сільська рада діяла з
порушенням законодавчих норм, зокрема,
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 10 квітня 2008 року № 610-р., у
зв'язку з чим спірне рішення
відповідача № 65/21 від 30 серпня 2008 року є
неправомірним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів дійшла думки, що суд
апеляційної інстанції повно та
всебічно дослідив обставини справи,
вірно встановив характер спірних
правовідносин та обґрунтовано
застосував норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б призвели
до ухвалення незаконного рішення, не
встановлено.

Доводи касаційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 р. по справі № 2-а-16/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: