Справа № 623/1567/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.Справа № 623/1567/14-а

Головуючий 1 інстанції: Вергун І.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області на постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 23.05.2014р. по
справі № 623/1567/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Ізюмському районі Харківської
області

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області з позовною заявою,
в якій просила визнати неправомірними
дії Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області щодо не включення
у розрахунок її пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань
та зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату їй пенсії з
урахуванням при розрахунку розміру
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань,
отримуваних нею з дня призначення їй
пенсії за віком, як державному
службовцю - з 24.09.07 р.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 23.05.14 р. по
справі № 623/1567/14-а позов був
задоволений.

Відповідач не погодився з судовим
рішенням і подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 23.05.14 р. по
справі № 623/1567/14-а та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача в повному
обсязі.

Позивач не надала письмові заперечення
на апеляційну скаргу.

Сторони по справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явилися, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, а при
апеляційному розгляді справи
підтверджено, що позивачка отримує
пенсію за віком відповідно Закону
України «Про державну службу». Листом
№ 70/г-14 від 12.03.14 р. відповідач відмовив
ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення соціально -
побутових питань та індексації
заробітної плати.

Із довідки про складові заробітної
плати (за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь - які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно Закону
України «Про державну службу»,
вбачається, що позивачка отримувала як
матеріальну допомогу на оздоровлення,
так і допомогу для вирішення соціально
- побутових питань, які підлягали
індексації ( а.с.18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
твердження позивачки про те, що
матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
правильним, оскільки перевага має
надаватись не положенням Закону
України «Про державну службу» та
Закону України «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Колегія суддів погоджується з таким
рішенням суду та зазначає, що згідно ч. 2
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80% від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Відповідно ч. 2 ст. 33 цього ж Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Відповідно ч. 7 ст. 33
цього Закону державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

В ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 п. 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України № 5 від
13.01.04 р., де вказано, що у склад фонду
додаткової заробітної плати входять
премії та винагороди, в т.ч. за вислугу
років, які мають систематичний
характер, а відповідно підпункту 2.3.3 п. 2
цієї Інструкції матеріальна допомога,
що має систематичний характер, надана
всім або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом), входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Крім того, Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не містить визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсії. Із
змісту ст. 40 вказаного Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати (доходу) повинні бути сплачені
страхові внески.

Отже, чинне законодавство, як загальне
так і спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відповідно вказаних нормативних
актів пенсія позивачки повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в т.ч. з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду
України № 19-11 від 30.10.08 р. «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04.12.08 р. за
N 1161/15852, дійсно були передбачені
обов'язкові реквізити довідки про
заробітну плату, в т.ч. встановлені
складові заробітної плати, які
враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії. Дана постанова
була зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 04.12.08 р. за № 1161/15852.

Між тим, постановою правління
Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.11
р. «Про виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», якою
передбачено, що матеріальна допомога
на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці,
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.11 р. - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» врегульовані
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно ч. 1
вказаної норми до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

В ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначені виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що
вищевказані висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від
20.02.12 р. у справі № 21-430а11.

За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги їх не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 23.05.14 р. по
справі № 623/1567/14-а прийнята у
відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області на
постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 23.05.14 р. по
справі № 623/1567/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 23.05.14 р. по
справі № 623/1567/14-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.