Справа № 2а-237/10
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/44179/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Головного
управління праці та соціального
захисту населення Вінницької міської
ради на постанову Замостянського
районного суду м. Вінниці від 21 квітня
2010 року та ухвалу Апеляційного суду
Вінницької області від 30 червня 2010 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення в Замостягському
районі м. Вінниці, Головного управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької міської ради про визнання
дій незаконними та стягнення щорічної
разової грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
Замостянського районного суду м.
Вінниці з позовом, у якому просив
визнати протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення в Замостягському
районі м. Вінниці та Головного
управління праці та соціального
захисту населення Вінницької міської
ради щодо ненарахування йому щорічної
разової допомоги, передбаченої Законом
України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" (далі - Закон №
3551-ХІІ), стягнути недоплачену разову
допомогу

Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2009
році позивачу як учаснику війни
виплачено щорічну разову допомогу у
розмірі меншому, ніж визначено
статтею 13 Закону № 3551-ХІІ (три
мінімальні пенсії за віком).

Замостянський районний суд м. Вінниці
постановою від 21 квітня 2010 року позов
задовольнив: визнав дії органів праці і
соціального захисту населення щодо
виплати надбавки як учаснику війни
ОСОБА_4 в заниженому розмірі
незаконними. Стягнув з Головного
управління праці та соціального
захисту населення Вінницької міської
ради на користь позивача недоплачену
грошову допомогу як учаснику війни за
2009 рік в сумі 1 424, 00грн.

Апеляційний суд Вінницької області
ухвалою від 30 червня 2010 року рішення
суду першої інстанції залишив без змін.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
та постановити нове про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є учасником
війни, що підтверджується посвідченням
Серія НОМЕР_1 від 07.02.1996 року (а.с.3) та має
право на пільги, визначені у Законі №
3551-ХІІ.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування" та Закону України "Про
Державний бюджет на 2009 рік" розмір
мінімальної пенсії за віком у квітні 2009
року становить 498 грн.

Згідно статті 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічно до 5
травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього СРСР за
самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, виплачується разова
грошова допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим
учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Відповідачем щорічна разова грошова
допомога за 2009 рік була виплачена
позивачу 07.04.2009 року в сумі 70, 00грн.
(а.с.6).

Зміни, внесені підпунктом "б" підпункту
3 пункту 20 розділу II Закону України від
28.12.2007 р. N 107-VI, якими змінено ч. 5 ст. 14
Закону № 3551-XI щодо розміру разової
грошової допомоги, визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. N 10-рп/2008

Тобто, дію ч. 5 ст. 14 Закону № 3551-XI,
починаючи з 22.05.2008 року відновлено і
учасникам війни, щорічно до 5 травня
повинна виплачуватися разова грошова
допомога у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком.

Положення ч. 5 ст. 14 Закону № 3551-XI у 2009
році не змінювались. Законом України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік» не встановлювались інші розміри
разової грошової допомоги.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритету законів над підзаконними
актами при розрахунку разової грошової
допомоги до 5 травня, передбаченої
Законом № 3551-XI, застосуванню підлягає
трьохкратний розмір мінімальної
пенсії за віком, визначеної згідно
закону на момент виплати допомоги.

Оскільки, відповідач всупереч
положенням ст.14 цього Закону не
здійснив нарахування та виплату
позивачу щорічної до 5 травня разової
грошової допомоги у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком, тому дії
відповідача щодо виплати позивачу
щорічної допомоги у розмірі меншому
ніж три мінімальних пенсій за віком є
протиправними.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанції дійшли вірного висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
попередніх інстанцій винесено законні
і обґрунтовані рішення, постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької міської ради залишити без
задоволення.

Постанову Замостянського районного
суду м. Вінниці від 21 квітня 2010 року та
ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 30 червня 2010 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша