Справа № 2а-3/12/2407
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/36416/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 30 січня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2012 року у справі за позовом
Прокурора Новеселицького району
Чернівецької області в інтересах
ОСОБА_5 до Черленівської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області, третя особа - ОСОБА_4 про
визнання протиправним та скасування
рішень, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 30 січня
2012 року залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року позов Прокурора Новеселицького
району Чернівецької області в
інтересах ОСОБА_5 задоволено. Визнано
незаконними та скасовано рішення ІІІ
сесії VI cкликання Черленівської
сільської ради Новоселицького району
Чернівецької області №48-3/11 та №49-3/11
від 06 квітня 2011 року в частині відмови
ОСОБА_5 у наданні дозволу на розробку
технічної документації земельної
ділянки по АДРЕСА_1 та в частині надання
дозволу на розробку технічної
документації земельної ділянки
загальною площею 0,42 га по АДРЕСА_1
ОСОБА_4.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, третя особа у
справі - ОСОБА_4 звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, рішенням ІІІ сесії VI
cкликання Черленівської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області №48-3/11 було відмовлено ОСОБА_5 у
наданні дозволу на розробку технічної
документації земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Рішенням ІІІ сесії VI cкликання
Черленівської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області №49-3/11 надано дозвіл на
розробку технічної документації
земельної ділянки загальною площею 0,42
га по АДРЕСА_1 ОСОБА_4.

Задовольняючи позов та скасовуючи
вказані рішення відповідача, суди
виходили з того, відповідач обмежив
права ОСОБА_5, які пов'язані з
реалізацією її права на володіння та
користування вищезазначеною земельною
ділянкою.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на їх правомірність та
обґрунтованість та вбачає за доцільне
зазначити про таке.

Як вірно враховано судами, ОСОБА_5 є
єдиним власником будівель та споруд, що
розміщені по АДРЕСА_1 (частка власності
територіальної громади або держави
відсутні), оскільки остання проживала в
даному колгоспному дворі разом з
батьками та станом на 01 липня 1990 року
проживала в даному господарстві та не
втратила права на його власність.
Вказане господарство, відповідно до
довідки Черленівської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області в якому проживала ОСОБА_5
станом на 1990 рік складалось з житлового
будинку, сараю та інших тимчасових
споруд.

Згідно земельної книги №338, зазначена
земельна ділянка площею 0,42 га була
закріплена у користуванні ОСОБА_5 Крім
цього, згідно копії погосподарської
книги даного двору за 1983-1985 рр. та 1991-1995
рр. позивач була єдиним членом двору,
який відповідно до вказівок щодо
ведення по господарського обліку в
сільських радах від 12 травня 1985 року
слід віднести до категорії робочих
дворів, так як позивач працювала у
дільничній лікарні. Останнім членом
вказаного двору була мати позивача у
справі, яка працювала в колгоспі.
Починаючи з 1985 року сільською радою
ОСОБА_5 з реєстрації не знімалась, заяви
про зняття її з реєстрації до сільради
не подавала, тривалий час
користувалась спірною земельною
ділянкою.

Поряд з цим, ОСОБА_4 був прописаний
сільською радою по АДРЕСА_1 з 2001 року
без згоди ОСОБА_5 При цьому, заяви до
сільради про надання дозволу на
будівництво за вказаною адресою, чи то
надання земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
ОСОБА_4 не подавав, рішення сільради з
цього приводу не приймалися. Матеріали
справи не містять також доказів
прийняття сільською радою про
виділення земельної ділянки для
будівництво жилого будинку. Відповідно
до висновку Новоселицького КБТІ
житловий будинок та допоміжні споруди
були побудовані самовільно.

Судами вірно зазначено також, що сам
факт проживання позивача протягом
певного часу за іншою адресою не
позбавляє її права на володіння
спірною земельною ділянкою.

Статтею 41 Конституції України
встановлює, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до п.34 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», виключною компетенцією
міських Рад є вирішення відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджує висновки судів першої та
апеляційної інстанцій про те, що
Черленівська сільська рада
Новоселицького району Чернівецької
області діяла не у спосіб, що
передбачений чинним законодавством, що
є наслідком визнання незаконними та
скасування рішення ІІІ сесії VI
cкликання Черленівської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області №48-3/11 та №49-3/11 від 06 квітня 2011
року в частині відмови ОСОБА_5 у наданні
дозволу на розробку технічної
документації земельної ділянки по
АДРЕСА_1 та в частині надання дозволу на
розробку технічної документації
земельної ділянки загальною площею 0,42
га по АДРЕСА_1 ОСОБА_4.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 30 січня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: