Справа № 826/17211/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Огурцов О.П.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Міжнародний
центр електронно-променевих
технологій Інституту
електрозварювання імені Є.О. Патона
Національної академії наук України" на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Державного підприємства "Міжнародний
центр електронно-променевих
технологій Інституту
електрозварювання імені Є.О. Патона
Національної академії наук України" до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О
В И В:

Державне підприємство "Міжнародний
центр електронно-променевих
технологій Інституту
електрозварювання імені Є.О. Патона
Національної академії наук України"
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - ДПІ у Голосіївському
районі) про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 10.07.2013 р. №
та від 08.08.2013 р. №/0.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

На вказану постанову Державне
підприємство "Міжнародний центр
електронно-променевих технологій
Інституту електрозварювання імені Є.О.
Патона Національної академії наук
України" подало апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити
нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
ДПІ у Голосіївському районі проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка правомірності нарахування
позивачем від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за грудень
2012 року, лютий - квітень 2013 року та
достовірності нарахування залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
квітень 2013 року, за результатами якої
складено акт перевірки від 20.06.2011 р.
№1/1-22-03-20053375.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем абзацу "а" пункту
200.4 статті 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
квітень 2013 на суму 1 554 679,00 грн.
та занижено суму бюджетного
відшкодування ПДВ за квітень 2012 року -
березень 2013 року на суму 1 554 679,00 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем 10.07.2013 прийняте податкове
повідомлення - рішення №, яким
позивачу збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за квітень 2012 року на 171 963,00
грн., за травень 2013 року на 158 750,00 грн., за
червень 2012 року на 35 347,00 грн., за липень
2012 року на 66 977,00 грн. за серпень 2012 року
на 983,00 грн., за вересень 2012 року на 39 919,00
грн., за жовтень 2012 року на 235 404,00 грн., за
листопад 2012 року на 90 913,00 грн., за
грудень 2012 року на 83 987,00 грн., за січень
2013 року на 283 514,00 грн., за лютий 2013 року
на 15 028,00 грн., за березень 2013 року на 281
098,00 грн. та за квітень 2013 року на 135 796,00
грн. та зазначено про те, що відповідно
до п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу
України вважається, що позивач
добровільно відмовився від отримання
суми заниження в розмірі 1 554 679,00 грн.
як бюджетного відшкодування, а тому
зазначена сума підлягає врахуванню
згідно з п. 200.6 цієї статті Кодексу у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах.

Крім того, ДПІ у Голосіївському
районі проведено камеральну перевірку
правомірності нарахування позивачем
суми бюджетного відшкодування за
травень 2013 року, за результатами якої
складено акт перевірки від 26.07.2013 р.
№195/1-22-03-20053375.

Даною перевіркою не підтверджено
відображене позивачем в декларації з
ПДВ за травень 2013 року бюджетне
відшкодування в сумі 1 554 679,00 грн. у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
звітних періодів.

На підставі акта камеральної
перевірки відповідачем 08.08.2013 р.
прийнято податкове повідомлення -
рішення №/0, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
на рахунок платника) з податку на
додану вартість за травень 2013 року на 1
554 679,00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 388 669,75 грн.

Відповідно пп. а п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 цього
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу
України передбачений порядок
визначення суми податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або відшкодуванню з
Державного бюджету України (бюджетному
відшкодуванню), та строки проведення
розрахунків.

Відповідно до пункту 200.1
зазначеної статті Кодексу сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 цього
Кодексу визначено, що при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

Згідно п. 200.3 ст. 200 цього Кодексу
при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.4 цієї статті Кодексу
встановлено, що якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Відповідно до п. 200.6 ст. 200
Податкового кодексу України платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Згідно пункту 200.7 статті 200 цього
Кодексу платник податку, який має право
на отримання бюджетного відшкодування
та прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Наказом Міністерства фінансів
України від 25.11.2011 р. №1492,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2011 р. за №1490/20228
затверджено Порядок заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість (далі - Порядок №1492).

Пунктами 4.6.3, 4.6.4 цього Порядку
встановлено, що якщо за результатами
поточного звітного (податкового)
періоду платником податку визначено
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту (заповнено рядок 19
декларації), така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди з
податку на додану вартість, у тому
числі розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (що значиться на
особовому рахунку платника на перше
число звітного (податкового) періоду
(відображається у рядку 20.1 декларації)),
а решта зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 20.2 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).Якщо в
наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), подається (Д2) (додаток 2).

Платники, які відповідно до
статті 200 Податкового кодексу України
мають право на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість та
заповнили рядок 22 декларації,
здійснюють розрахунок бюджетного
відшкодування та подають (Д3) (додаток 3).

З наведених законодавчих норм
вбачається, що платник податків має
право на бюджетне відшкодування
стосовно тієї суми податку на додану
вартість, яку він фактично сплатив
постачальникам товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді. При
цьому, законодавством не обмежено
термін «попередній період» лише тим
періодом, який безпосередньо передує
звітному періоду, а тому будь-який
період, який передує звітному, є
попереднім по відношенню до звітного
періоду.

Отже, попереднім податковим
періодом може бути будь - який
податковий період, який передує
звітному, а тому визначення суми
податку на додану вартість, що
підлягають бюджетному відшкодуванню,
може здійснюватися за будь - який
попередній податковий період, а не лише
за період, який передував звітному, як
вважає орган державної податкової
служби.

Прийняття рішення про повернення
(виплату) суми бюджетного
відшкодування або про зарахування суми
бюджетного відшкодування у зменшення
податкових зобов'язань з цього податку
наступних податкових періодів є правом
платника податків, наданим йому
Податковим кодексом України, а не
обов'язком, і платник податків
законодавчо не обмежений строком
використання такого права.

Чинне на момент виникнення
спірних правовідносин законодавство
не обмежувало право платника податку
заявити до повернення суму бюджетного
відшкодування часовими межами певного
податкового періоду, та не ставить
право платника податку на отримання
податкової вигоди в залежність від
того, в якому звітному податковому
періоді у платника виникло право на
податковий кредит у розмірі суми
бюджетної заборгованості.

Факт того, що у позивача виникло
право на бюджетне відшкодування
від'ємного значення з податку на додану
вартість в квітні 2012 року на суму 171
963,00 грн., в травні 2012 року на суму 158 750,00
грн., в червні 2012 року на суму 35 347,00 грн.,
в липні 2012 року на суму 66 977,00 грн., в
серпні 2012 року на суму 983,00 грн., в
вересні 2012 року на суму 39 919,00 грн., в
жовтні 2012 року на суму 235 404,00 грн., в
листопаді 2012 року на суму 90 913,00 грн., в
грудні 2012 року на суму 83 987,00 грн., в
січені 2013 року на суму 283 514 грн., за
лютому 2013 року на суму 15 028,00 грн., в
березні 2013 року на суму 281 098,00 грн. та в
квітні 2013 року на суму 135 796,00 грн.
сторонами не заперечується.

Таким чином, висновок відповідача про
завищення позивачем суми ПДВ, що
підлягає бюджетному відшкодуванню за
квітень 2013 року та заниження сум ПДВ, що
підлягає бюджетному відшкодуванню у
зменшення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість наступних
звітних (податкових) періодів є
помилковим, а тому податкові
повідомлення-рішення від 10.07.2013 р.
№ та від 08.08.2013 р. №/0 є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позову, а тому
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Міжнародний центр
електронно-променевих технологій
Інституту електрозварювання імені Є.О.
Патона Національної академії наук
України" необхідно задовольнити,
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 грудня 2013 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити, оскільки
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Міжнародний центр
електронно-променевих технологій
Інституту електрозварювання імені Є.О.
Патона Національної академії наук
України" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 грудня 2013 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов Державного підприємства
"Міжнародний центр
електронно-променевих технологій
Інституту електрозварювання імені Є.О.
Патона Національної академії наук
України" - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
10.07.2013 р. № та від 08.08.2013 р. №/0.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст постанови складено 17.06.2014
р.

Головуючий суддя

Сорочко Є.О.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.