Справа № 2а-611/11/1215
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/50965/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски
Т.О., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Луганській
області про перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2011 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
відповідача і зобов'язати здійснити
перерахунок пенсії з 21.09.2010 року,
встановивши її у розмірі 1405,50 грн.,
сплатити утворену заборгованість і в
подальшому виплачувати пенсію не менше
вказаного розміру.

Постановою Лутугинського районного
суду Луганської області від 16 вересня
2011 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії
відповідача і зобов'язано здійснити
перехунок пенсії позивачу з 21.09.2009 року
відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільненних з військової служби, та
деяких інших осіб», встановивши її у
розмірі 1405,50 грн. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 грудня 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано і прийнято нове рішення, яким
відмовлено у задоволенні позову.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цього суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивача було
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас з 20.09.2010 року за п.п «в» п. 63
(обмежений стан здоров'я) і з 21.09.2010 року
йому призначено пенсію за вислугу
років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» у розмірі 59% від
грошового забезпечення.

Частиною 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ)
встановлено, що пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 29 розділу ІІ Закону України від
28.12.2007р. № 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
(далі - Закон № 107-VI) внесені зміни до ч. 3
ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, а саме, виключено
слова «за останньою штатною посадою
перед звільненням» та доповнено
словами «та у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України».

На момент виходу позивача на пенсію
вказана редакція ст. 43 Закону № 2262-ХІІ
була чинною, оскільки зміни, внесені до
неї пп. 4 п. 29 розділу II Закону № 107-VI,
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. N 10-рп/2008.

За таких обставин
обчислення позивачу пенсії з грошового
забезпечення з урахуванням щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премій за 24 останні
календарні місяці перед звільненням не
відповідало вимогам чинного
законодавства України на час
призначення цієї пенсії, а тому суд
апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції, дійшов
помилокого висновку про відсутність у
позивача права на перерахунок
вказаної пенсії, виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням та процентну надбавку за
вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством,
як це передбачено ч. 3 ст. 43 Закону №
2262-ХІІ.

Однак суд першої інстанції,
задовольняючи частково позов і
зобов'язуючи відповідача здійснити
перерхунок пенсії позивачу відповідно
до ч.3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ з 21.09.2009 року,
не врахував положення ст. 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки позивач звернувся до
суду 28.04.2011 року, а перерхунок пенсії
просив здійснити з 21.09.2009 року та
поновити строк на звернення до суду.

Таким чином, судове рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального закону і всебічно
перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, а обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

За нормами статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

Таким чином, з урахуванням наведеного
рішення судів попередніх інстанцій
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому судовому розгляді справи
необхідно дослідити вищевказані
обставини і прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Лутугинського районного
суду Луганської області від 16 вересня
2011 року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 7 грудня 2011 року скасувати і справу
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судд і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я.Олендер