Справа № 822/1545/14
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1545/14
Головуючий у 1-й інстанції: Блонський
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Граб Л.С. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до УМВС України в
Хмельницькій області про визнання
відмови нечинною та зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року позивач звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідача про визнання відмови
нечинною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

17 червня 2014 року на адресу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
надійшла заява від представника
відповідача про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

В свою чергу, позивачем 16 червня 2014 року
було подано клопотання про перенесення
розгляду справи на іншу дату в зв'язку
із сімейними обставинами.

Проте, із матеріалів справи суд вбачає,
що ОСОБА_2 відповідно до ст. 49 КАС
України був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів визнала за
можливе розглянути апеляційну скаргу
на рішення у справі в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи суд вбачає, що 16
квітня 2014 року позивач звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідача в якому просить визнати
нечинною відмову начальника УМВС
України в Хмельницькій області № 12/Б-96
від 04.04.2014 року в поновленні строку
оскарження наказу про накладення
дисциплінарного стягнення та
зобов'язати УМВС України в
Хмельницькій області поновити строки
оскарження наказу № 972 від 11.09.2012 року
"Про надзвичайну подію за участю
працівників відділення спеціальної
міліції при УМВС України в
Хмельницькій області і покарання
винних" та наказу УМВС України в
Хмельницькій області № 216 о/с від 14.09.2012
року "Про звільнення з ОВС на підставі
п. 66 Положення".

Хмельницького окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року позовну заяву ОСОБА_2 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Хмельницькій області
про визнання відмови нечинною та
зобов'язання вчинити дії, залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду в частині позовних
вимог в яких він просить визнати
незаконними та протиправними дії УМВС
України в Хмельницькій області під час
призначення та проведення відносно
позивача службового розслідування у
вересні 2012 року; визнати незаконним та
протиправним рішення УМВС України в
Хмельницькій області щодо притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з ОВС за дискредитацією (на підставі
пункту 66 Положення), яке викладене у
висновку № 147/12 службового
розслідування від 10.09.2012 року; визнати
незаконними та протиправними дії УМВС
України в Хмельницькій області щодо
звільнення позивача з ОВС за
дискредитацією (пункт 66 Положення);
визнати нечинним та скасувати наказ №
216 о/с від 14 вересня 2012 року начальника
УМВС України в Хмельницькій області;
поновити позивача на роботі в УМВС
України в Хмельницькій області на
посаді старшого оперуповноваженого
карного розшуку відділення
спеціальної міліції; зобов'язати УМВС
України в Хмельницькій області
виплатити позивачу середній
заробіток-середній розмір грошового
забезпечення за період вимушеного
прогулу; зобов'язати УМВС України в
Хмельницькій області відшкодувати
завдану позивачу моральну шкоду, яку
позивач оцінює в розмірі 50000 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 17.07.2001 року по 14.09.2012 року
проходив службу в органах внутрішніх
справ.

Наказом начальника УМВС України в
Хмельницькій області № 972 від 11.09.2012
року "Про надзвичайну подію за участю
працівників відділення спеціальної
міліції при УМВС України в
Хмельницькій області і покарання
винних" позивач за грубе порушення
наказів МВС України № 81 від 16.03.2007 року,
№ 90 від 26.03.2010 року, рішення колегії МВС
України № 1 КМ/1 від 17.01.2012 року, інших
вказівок і наказів МВС України та УМВС
України в Хмельницькій області з
питань дотримання дисципліни і
законності, Присяги і Правил поведінки
та професійної етики осіб рядового і
начальницького складу ОВС, вчинення
дій, що підривають авторитет міліції,
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності відповідно до пункту
8 статті 12 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
за дискредитацію.

Копію наказу № 972 від 11.09.2012 року
позивач отримав 08.10.2012 року, що
підтверджується його особистим
підписом на примірнику такого наказу.

На підставі наказу № 972 від 11.09.2012
року прийнятий наказ УМВС України в
Хмельницькій області № 216 о/с від 14.09.2012
року яким позивач відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР № 114 від 29
липня 1991 року звільнений з органів
внутрішніх справ в запас Збройних сил
за пунктом 66-за скоєння вчинків, що
дискредитують звання рядового і
начальницького складу.

Копію наказу № 216 о/с від 14.09.2012
року позивач отримав 08.10.2012 року, що
підтверджується його особистим
підписом на розписці.

Позивач 31 березня 2014 року
звернувся до УМВС України в
Хмельницькій області із письмовою
заявою від 24 березня 2014 року, в якій
просив поновити йому строк оскарження
наказу про накладення дисциплінарного
стягнення та його скасування.

Відповідач своїм листом № 12/Б-96
від 04 квітня 2014 року надав письмову
відповідь в якій повідомив позивача
про результати розгляду його заяви, а
саме: строк для подання скарги не може
бути поновлений, оскільки поновлення
такого строку відноситься до
повноважень старшого прямого
начальника, який має право накладати
дисциплінарні стягнення.

Суд першої інстанції у своєму рішенні
виходив з того, що начальник УМВС
України в Хмельницькій області не має
права розглядати питання про
поновлення строку оскарження
дисциплінарного стягнення позивачем,
так як сам приймав наказ про
застосування дисциплінарного
стягнення, тому в задоволенні заяви
відмовлено.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" № 3460-IV від
22.02.2006 року визначено сутність
службової дисципліни, обов'язки осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ України
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень.

В силу статті 21 цього Закону
дисциплінарне стягнення може бути
оскаржено протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено.

Проте, пропущений строк для подання
скарги може бути поновлено старшим
прямим начальником, який має право
накладати дисциплінарні стягнення.

Старший прямий начальник у разі
надходження заяви про поновлення
пропущеного строку подання скарги
повинен всебічно та об'єктивно
розглянути її і прийняти відповідне
рішення не пізніше 10 днів після
надходження заяви.

Про результати розгляду заяви про
поновлення пропущеного строку
повідомляються особа рядового або
начальницького складу, яка її подала,
та начальник, який наклав на неї
дисциплінарне стягнення.

З матеріалів справи колегія
суддів вбачає, що позивач пропустив
строк оскарження дисциплінарного
стягнення, так як з дня його
ознайомлення з наказами пройшло більше
трьох місяців.

В зв'язку з тим, що накази № 972 від
11.09.2012 року та № 216 о/с від 14.09.2012 року про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ в запас Збройних сил
за пунктом 66-за скоєння вчинків, що
дискредитують звання рядового і
начальницького складу, прийняті
начальником УМВС України в
Хмельницькій області, старшим прямим
начальником позивача який має право
поновити строк оскарження
дисциплінарного стягнення є міністр
внутрішніх справ України.

Отже, колегія суддів ввважає, що
начальник УМВС України в Хмельницькій
області не має права розглядати
питання про поновлення строку
оскарження дисциплінарного стягнення
позивачем, тому що сам приймав наказ
про застосування дисциплінарного
стягнення.

Таким чином відсутні правові підстави
для того щоб визнати нечинною відмову
начальника УМВС України в Хмельницькій
області № 12/Б-96 від 04.04.2014 року в
поновленні строку оскарження наказу
про накладення дисциплінарного
стягнення, а також для того щоб
зобов'язати УМВС України в
Хмельницькій області поновити строки
оскарження наказу № 972 від 11.09.2012 року
"Про надзвичайну подію за участю
працівників відділення спеціальної
міліції при УМВС України в
Хмельницькій області і покарання
винних" та наказу УМВС України в
Хмельницькій області № 216 о/с від 14.09.2012
року "Про звільнення з ОВС на підставі
п. 66 Положення".

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і прийшов до
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Граб Л.С.

Боровицький О. А.