Справа № 807/2950/13-а
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2014 р. м. Київ
К/800/8412/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів
Загороднього А.Ф.,

Кобилянського
М.Г.

та секретаря Бруя
О.Д.

за участю представника Чопської
митниці Міндоходів Горінецького О.Й.

розглянувши у відкритому засіданні
касаційну скаргу Чопської митниці
Міндоходів на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Чопської митниці Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
роботі,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Чопської митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування наказів, поновлення на
роботі.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року скасовано постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року та прийнято нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог.
Визнано протиправним та скасовано
наказ Чопської митниці Міндоходів від
20.06.2013 №115-к «Про переведення ОСОБА_3» та
наказ від 31.07.2013 №220-к «Про звільнення
ОСОБА_3». Поновлено ОСОБА_3 на посаді
старшого інспектора сектору митного
оформлення №2 відділу митного
оформлення №5 (п/п «Дякове») митного
поста «Виноградів» Чопської митниці з
31.07.2013. В решті позовних вимог
відмовлено.

Чопська митниця Міндоходів подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 16 квітня 2013 року
Чопською митницею Державної митної
служби України видано наказ № 266-к "Про
особовий склад", яким ОСОБА_3 поновлено
на посаді старшого інспектора сектору
митного оформлення № 2 відділу митного
оформлення № 5 (пункту пропуску
"Дякове") митного поста "Виноградів"
Чопської митниці Державної митної
служби України з 01 липня 2011 року на
підставі наказу № 288-к "По особовому
складу митних органів".

Згідно Указу Президента України від 24
грудня 2012 року № 726/2012 "Про деякі заходи
з оптимізації системи центральних
органів виконавчої влади" утворено
Міністерство доходів і зборів України
шляхом реорганізації Державної митної
служби України та Державної податкової
служби України. Пунктом 2 Указу
Президента України від 18 березня 2013
року № 141/2013 "Про Міністерство доходів і
зборів України" визначено, що
Міністерство доходів і зборів України
є правонаступником Державної
податкової служби України та Державної
митної служби України, що
реорганізуються. Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 березня 2013 року
№229 "Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і зборів"
утворено як юридичні особи публічного
права територіальні органи
Міністерства доходів і зборів, які
визначені правонаступниками
територіальних органів Державної
податкової служби та Державної митної
служби, які реорганізовано шляхом
приєднання до відповідних
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів. На підставі
вищевказаних нормативних актів
Міністерством доходів і зборів України
видано наказ від 26 квітня 2013 року №80
"Про затвердження чисельності
працівників територіальних органів
Міндоходів" та наказ від 26 квітня 2013
року №81 "Про затвердження тимчасових
структур територіальних органів
Міндоходів".

Наказом Чопської митниці Міндоходів
від 08 травня 2013 року №1 "Про введення в
дію тимчасової структури і штатного
розпису Чопської митниці Міндоходів"
введено в дію тимчасовий штатний
розпис Чопської митниці Міндоходів.

Так, штатна чисельність Чопської
митниці Міндоходів була встановлена
наказом міністерства доходів і зборів
України від 26.04.2013 №80 "Про затвердження
чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів" та
становила 971 одиницю, отже під час
реорганізації відбулось скорочення
штатної чисельності на 126 посад, що
також підтверджується витягом з наказу
Державної митної служби України від
26.04.2012 №237 "Про затвердження граничної
чисельності працівників митних
органів". При цьому штатна чисельність
митного поста "Дяково" була скорочена
на 4 посади, що підтверджується витягом
із штатних розписів Чопської митниці
Держмитслужби та Чопської митниці
Міндоходів

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи рішення про
часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідачем не було запропоновано
ОСОБА_3 всіх вакантних посад на які
міг погодитись позивач.

Проте, колегія суддів з такими
висновками суду погодитись не може з
огляду на наступне.

Судами встановлено, що 20.06.2013, у зв'язку
із введенням в дію тимчасового
штатного розпису Чопської митниці
Міндоходів, у зв'язку із реорганізацією
Державної митної служби України,
ОСОБА_3 було попереджено про можливе
звільнення із одночасним
пропонуванням йому посади інспектора
відділу митного оформлення № 2 (п/п
Косино) митного поста "Лужанка"
Чопської митниці Міндоходів,
тимчасово, на період відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку основного працівника
(ОСОБА_4).

Із запропонованою посадою позивач
погодився, що підтверджується його
особистим підписом на письмовому
попередженні та подав відповідну заяву
з проханням перевести його на
вищевказану посаду інспектора відділу
митного оформлення № 2 (п/п Косино)
митного поста "Лужанка" Чопської
митниці Міндоходів, тимчасово, на
період відпустки для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку основного працівника (ОСОБА_4).

Наказом Чопської митниці Міндоходів
від 20.06.2013 №115-к "Про переведення ОСОБА_3"
його було переведено на посаду
інспектора відділу митного оформлення
№ 2 (п/п Косино) митного поста "Лужанка"
Чопської митниці Міндоходів,
тимчасово, на період відпустки для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку основного працівника
(ОСОБА_4) на підставі згоди позивача та
його особистої заяви.

Згідно статті 32 Кодексу законів про
працю України встановлено, що
переведення на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
а також переведення на роботу на інше
підприємство, в установу, організацію
або в іншу місцевість, хоча б разом з
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у статті 33 цього
Кодексу та в інших випадках,
передбачених законодавством.

01 липня 2013 року ОСОБА_3 було надано
відпустку по догляду за дитиною
(внуком) , що підтверджується наказом
№266-кв від 01.07.2013.

30 липня 2013 року інспектор відділу
митного оформлення № 2 (п/п Косино)
митного поста "Лужанка" Чопської
митниці Міндоходів ОСОБА_4 подала заяву
щодо переривання відпустки по догляду
за дитиною та виходу на роботу, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи заявою ОСОБА_4 На підставі
поданої заяви був виданий наказ
Чопської митниці від 30.07.2013 №525-кв "Про
вихід з відпустки по догляду за
дитиною", відповідно до якого ОСОБА_4
приступила до виконання службових
обов'язків з 01.08.2013. Згідно довідки
Чопської митниці, така дійсно вийшла на
роботу з 01.08.2013 та працює по даний час.

На підставі вищезазначеного,
відповідачем було видано наказ
Чопської митниці від 31.07.2013 №220-к, яким
відповідно до пункту 2 статті 36 Кодексу
законів про працю України ОСОБА_3 було
звільнено 31.07.2013, із займаної посади, у
зв'язку із закінченням строку
трудового договору.

Отже підставою для прийняття
оскаржуваного наказу про звільнення
ОСОБА_3 стало не скорочення штату, а
закінчення дії строку трудового
договору, оскільки позивач займав
декретну посаду та відповідно при
виході працівника з відпустки по
догляду за дитиною мав звільнити
займану посаду.

Станом на дату звільнення позивача та
видання оскаржуваного наказу №220-к від
31.07.2013, в Чопській митниці Міндоходів
було наявними десять вакантних посад,
згідно довідки від 25.09.2013 № 04/46-335, на
які, відповідно до наказів Чопської
митниці від 26.07.2013 по 30.07.2013 були
прийняті штатні працівники. Станом на 31
липня 2013 року, тобто на день
звільнення позивача, 34 (тридцять
чотири) особи, у тому числі 33 (тридцять
три) посадові особи обіймали посади
поза штатним розкладом з попередженням
про наступне можливе звільнення.

Відповідно до довідки митниці від
25.09.2013 № 04/46-332 в період з 01.07.2011 по 23.09.2013
штатна чисельність Чопської митниці
Міндоходів (Чопської митниці)
зменшилась на 287 штатних одиниць, у
зв'язку із реорганізацією, скороченням
чисельності та штату працівників 90
(дев'яносто) осіб були звільнені з
роботи відповідно до пункту 1 статті 40
Кодексу законів про працю України.

Встановлені судом та підтверджені
матеріалами справи фактичні обставини
справи вказують на безпідставність
позовних вимог, оскільки строковий
трудовий договір укладено з ОСОБА_3
добровільно без будь-якого тиску, за
його бажанням, що підтвердила його
заява з проханням перевести його на
посаду інспектора відділу митного
оформлення № 2 (п/п Косино) митного
поста "Лужанка" Чопської митниці
Міндоходів, тимчасово, на період
відпустки для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
основного працівника (ОСОБА_4) та з
урахуванням його інтересів і на
вказаний у його заяві строк, а тому
підстави для визнання протиправними та
скасування наказів Чопської митниці
Міндоходів від 20 червня 2013 року № 115-к
"Про переведення ОСОБА_3 М." та від 31
липня 2013 року № 220-к "Про звільнення
ОСОБА_3 М." відсутні.

Відповідно до статті 21 Кодексу
законів про працю України трудовий
договір є угода між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначену цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

Згідно норм статті 23 Кодексу законів
про працю України трудовий договір
може бути: безстроковим, що укладається
на невизначений строк; на визначений
строк, встановлений за погодженням
сторін; таким, що укладається на час
виконання певної роботи. Строковий
трудовий договір укладається у
випадках, коли трудові відносини не
можуть бути встановлені на
невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи, або умов її
виконання, або інтересів працівника та
в інших випадках, передбачених
законодавчими актами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
36 Кодексу законів про працю України,
однією із підстав припинення трудового
договору є закінчення строку трудового
договору, що і мало місце в момент
виходу працівника ОСОБА_4, на посаді
якої на час відпустки по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку і працював ОСОБА_3

Аналогічна правова позиція викладена
в ухвалі Верховного Суду України від 10
вересня 2008 року № 6-9644св08 та ухвалі від
10 лютого 2010 року № 6-22056св09.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності та
обґрунтованості проведеного
звільнення позивача у зв'язку з
закінченням строку трудового договору
та з дотриманням процедури звільнення
відповідно до Кодексу законів про
працю України.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено відповідно до
закону і скасоване помилково, а тому
касаційна скарга підлягає задоволенню,
рішення суду апеляційної інстанції
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Чопської митниці
Міндоходів задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року - скасувати.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Чопської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на роботі -
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
А.Ф.
Загородній

М.Г. Кобилянський