Справа № 821/617/14
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

19 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/617/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

за участю секретаря - Заболотної
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Приватного акціонерного
товариства «Київстар» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області про
визнання незаконними та скасування
постанови та припису -,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство
«Київстар» звернулось до суду першої
інстанції з позовом, в якому просило
визнати незаконними та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області від 16.03.2012року,
яким Товариство зобов'язано зупинити
експлуатацію не прийнятих в
експлуатацію мереж зв'язку для
забезпечення послуг інтернету та
передачі даних, монтаж
внутрішньо-будинкових стояків слабих
струменів мереж широкосмугового
доступу фіксованого зв'язку ПрАТ
«Київстар» у м. Каховка, та постанову
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №50/к від 04.04.2012 року.

В обґрунтування позову зазначено, що
спірними приписом та постановою
безпідставно, без врахування всіх
обставин, зупинено експлуатацію мереж
зв'язку для забезпечення послуг
Інтернету та передачі даних, монтаж
внутрішньо-будинкових стояків слабих
струмів мереж широкосмугового доступу
фіксованого зв'язку та накладено штраф
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, оскільки
відповідно до вимог Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та ДБН А.2.2-3-2004
«Проектування. Склад, порядок
розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва», Правил визначення
вартості будівництва, затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України №174 від 27.08.2000року,
широкосмугова мережа абонентського
доступу не відноситься до об'єктів
будівництва, а тому проведені
Товариством роботи не відносяться до
будівельних.

Крім того Товариство зазначало, що
перевірка була проведена з порушенням
вимог чинного законодавства, оскільки
її проведено за відсутності керівника
товариства або його заступника, а у
постанові не вказано конкретного
об'єкту зв'язку, що перевірявся, та його
місцезнаходження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року позов задоволено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволені позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що в ході позапланової
перевірки ПрАТ «Київстар» щодо
будівництва мереж зв'язку для
забезпечення послуг Інтернету та
передачі даних, монтажу
внутрішньо-будинкових стояків слабих
струмів мереж широкосмугового доступу
фіксованого зв'язку, інспекцією ДАБК в
Херсонській області виявлено, що
Товариство експлуатує не прийняті в
експлуатацію мережі зв'язку для
забезпечення послуг Інтернету та
передачі даних, внутрішньо-будинкові
стояки слабих струмів мереж
широкосмугового доступу фіксованого
зв'язку, що є порушенням вимог статті 39
Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За результатами перевірки Інспекцією
ДАБК в Херсонській області прийнято
оскаржуваний припис б/н від 16.03.2012р., у
якому від Товариства вимагалось
зупинити експлуатацію не прийнятих в
експлуатацію мереж зв'язку для
забезпечення послуг Інтернету та
передачі даних, монтаж
внутрішньо-будинкових стояків слабих
струмів мереж широкосмугового доступу
фіксованого зв'язку.

Постановою Інспекції ДАБК в
Херсонській області №50/к від 04.04.2012року
ПрАТ «Київстар» визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого абз.1 п.6 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 19 620 грн.

Висновки Інспекції обґрунтовані тим,
що проведені Товариством роботи, а
саме: встановлення розподільчих
мультисервісних вузлів у металевих
антивандальних шафах на технічних
поверхах багатоповерхових будинків,
прокладання кабелю по зовнішніх та
внутрішніх стінах будинків для
забезпечення абонентського доступу,
введення траси повітряних кабельних
ліній через стіни будинків, слухові
отвори та вікна технічних поверхів,
виконання штроблення та пробивання
отворів у бетонних та цегляних стінах,
міжповерхових перекриттях, здійснення
монтажу внутрішньо-будинкових стояків
слабих струмів з труб ПВХ з
прокладанням кабелю, є
будівельно-монтажними роботами в
понятті Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та потребують подання декларації про
початок виконання таких робіт та її
реєстрації.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено, що
широкосмугова мережа абонентського
доступу ПрАТ "Київстар", в розумінні
статті 4 Закону №4038-VI, відноситься до
об'єктів будівництва, а також те, що
будівельні роботи широкосмугової
мережі абонентського доступу ПрАТ
«Київстар» були завершені до часу
введення в дію Закону України «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудування», яким встановлено
відповідальність за порушення статті 34
Закону №3038-VI.

Колегія суддів такий висновок суду
першої інстанції вважає правильним, з
огляду на наступне.

Стаття 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(далі - ЗУ № 3038-VI), який набрав чинності 12
березня 2011 року, визначає порядок
прийняття в експлуатацію, після
набрання ним чинності, закінчених
будівництвом об'єктів та містить
заборону на експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, за час його дії. Цей Закон
не містить темпоральних застережень,
зокрема про поширення його дії на
відносини, які виникли до набрання ним
чинності.

Питання щодо прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів було
вперше врегульовано постановою
Кабінету Міністрів України від 5 серпня
1992 року № 449, однак ця постанова
стосувалася лише об'єктів державного
замовлення.

Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
включених до державного замовлення,
мав визначатися Радою Міністрів
Республіки Крим, обласними, Київською
та Севастопольською міськими
державними адміністраціями за
погодженням з Міністерством
інвестицій і будівництва.

З дня набрання чинності у листопаді 1994
року Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» №
208/94-ВР, стаття 1 якого встановлювала
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудування, не передбачав
відповідальності за експлуатацію або
використання об'єктів містобудування,
не прийнятих в експлуатацію.

Вперше таке положення закріплено у
цьому Законі 24 жовтня 2000 року шляхом
доповнення частини першої зазначеної
статті абзацом, що встановлював
відповідальність за експлуатацію або
використання будинків чи споруд після
закінчення будівництва без прийняття
їх державними приймальними
(технічними) комісіями (Закон України
від 21 вересня 2000 року № 1988-III).

19 січня 2012 року згідно із Законом
України від 22 грудня 2011 року № 4220-VI
Закон № 208/94-ВР викладено у новій
редакції, пункт 6 частини другої статті
2 якої передбачає, що суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
експлуатацію або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації.

Відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №
1-рп/99 Конституційний Суд України
зазначив, що за закріпленим у наведеній
статті Конституції України принципом
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Тобто Закон № 208/94-ВР, зокрема положення
пункту 6 частини другої статті 2 щодо
накладення штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, регулює
питання відповідальності тих суб'єктів
містобудування, які вчинили
правопорушення у сфері містобудування,
зокрема не ввели в експлуатацію
відповідні об'єкти до початку їх
використання після набрання чинності
цим Законом.

Конституційний принцип незворотності
дії законів, які погіршують становище
особи, дає суду підстави для висновку
про неможливість застосування санкцій
за дії (бездіяльність), які на момент,
коли вони мали місце, за попереднього
правового регулювання не були
правопорушенням.

В контексті хронології правового
регулювання спірних відносин поняття
«експлуатація не прийнятого в
експлуатацію об'єкта» не може
тлумачитись як триваюче
правопорушення. Змістом цього
правопорушення є невиконання обов'язку
із введення в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта містобудування до
початку його експлуатації. Суспільна
небезпека такого правопорушення
насамперед полягає не в недотриманні
встановленого правопорядку, а в
небезпеці, яка може мати місце в
результаті відсутності контролю за
безпечністю побудованого об'єкта
містобудування з початку його
використання.

Частина восьма статті 39 Закону № 3038-VI
зі змінами, внесеними згідно із Законом
України від 20 листопада 2012 року № 5496-VI,
встановлює, що експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

Таким чином, логічним висновком має
бути судження про те, що обов'язок
введення об'єктів будівництва в
експлуатацію, відповідальність за
експлуатацію об'єктів, не введених в
експлуатацію, можуть стосуватися лише
тих суб'єктів, які після закінчення
будівництва та початку використання,
маючи відповідний обов'язок, не ввели
об'єкти містобудування в експлуатацію,
за що встановлена відповідна
відповідальність.

У своєму рішенні від 04.03.2014 року по
справі за позовом обслуговуючого
кооперативу «Гаражний кооператив
«Кронштадт» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання протиправним і
скасування рішення Верховний Суд
України зазначив, що при розгляді
спорів цієї категорії суди мають
з'ясовувати питання щодо наявності в
діях суб'єкта містобудування складу
правопорушення, зокрема, факту
закінчення будівництвом відповідного
об'єкта, наявності на цей момент
встановленого законодавством
обов'язку вводити об'єкт в
експлуатацію, невведення в
експлуатацію та використання об'єкта,
закону, який би встановлював
відповідальність за невиконання
обов'язку із введення в експлуатацію, а
також дотримання строків притягнення
до публічної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач неодноразово наголошував про
те, що спірні об'єкти почали
використовуватись Товариством до
набрання чинності законами, за
порушення та на підставі яких його
притягнуто до відповідальності згідно
з оскаржуваною постановою Інспекції.

В свою чергу Інспекція, на яку в силу
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, не довела протилежного щодо
початку експлуатаціїї спірних об'єктів
позивачем.

Водночас колегія суддів не може
погодитись з висновками суду першої
інстанції про те, що широкосмугова
мережа абонентського доступу ПрАТ
«Київстар», в розумінні статті 4 Закону
№4038-VI не відноситься до об'єктів
будівництва.

Так з матеріалів справи вбачається, що
на підставі договору генерального
підряду

№ 31517 від 01.07.2011 року, укладеного між
позивачем та ТОВ «Полігон», останнє,
яке виступало підрядником, проводило
будівельно-монтажні роботи на об'єктах
будівництва, зокрема, роботи щодо
встановлення розподільчих
мультисервісних вузлів у металевих
антивандальних шафах на технічних
поверхах багатоповерхових будинків,
прокладені кабелі по зовнішніх та
внутрішніх стінах будинків для
забезпечення абонентського доступу,
траси повітряних кабельних ліній
введено через стіни будинків, слухові
отвори, вікна технічних поверхів,
виконано пробивання отворів у бетонних
та цегляних стінах, міжповерхових
перекриттях, монтаж
внутрішньо-будинкових стояків слабких
струмів з труб ПВХ з прокладенням
кабелю.

Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області № 49 н/к від 04.04.2012
року ТОВ «Полігон» визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого абзацом 2 пункту 4
частини 3 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та на
нього накладено штраф у сумі 19 620 грн.

Не погоджуючись з даною
постановою, ТОВ «Полігон» оскаржило її
в судовому порядку, за наслідками чого
Вищій адміністративний суд України
своєю постановою від 18.02.2014 року
скасував попередні рішення судів
першої та апеляційної інстанції та
відмовив Товариству у задоволенні
позову.

У зазначеному рішенні суд
касаційної інстанції вказав, що
будівництво мереж зв'язку для
забезпечення послуг Інтернету та
передачі даних у м. Нова Каховка, монтаж
внутрішньо-будинкових стояків слабких
струменів мереж широкосмугового
доступу фіксованого зв'язку є
будівельними роботами, які відповідно
до Закону № 3038 потребують подання
декларації про початок виконання таких
робіт та її реєстрації, отже твердження
суду першої інстанції у даній справі,
що вказані роботи не є об'єктом
будівництва, є помилковими.

Оскільки помилковість окремих
висновків суду першої інстанції не
вплинула на прийняття ним правильного
по суті спору рішення, то оскаржувана
постанова скасуванню не підлягає
безвідносно до мотивів, на яких
ґрунтується цей судовий акт.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Приватного акціонерного
товариства «Київстар» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області про
визнання незаконними та скасування
постанови та припису - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.