Справа № 569/2480/14-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"25" червня 2014 р.
Справа № 569/2480/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "08" квітня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання провести призначення
пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 08.04.2014 року
позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне Рівненської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання провести
призначення пенсії задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне,
які полягають у відмові ОСОБА_3
зарахувати до пільгового стажу за
Списком №2 період роботи із 11.06.1984 року
по 10.07.2000 року та у відмові призначити
пільгову пенсію за віком за Списком №2.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне зарахувати до
пільгового стажу за Списком №2 період
роботи ОСОБА_3 із 11.06.1984 року по 10.07.2000
року, починаючи з 17.08.2013 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне призначити та
виплатити ОСОБА_3 пільгову пенсію за
віком за Списком №2, починаючи із 17.08.2013
року.

Не погоджуючись з ухваленою судом
першої інстанції постановою,
відповідач у справі подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржену
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його вимог.

Посилається, зокрема на те, що жодного
документу про проведення атестації
робочого місця та уточнюючої довідки
про характер роботи в шкідливих умовах
праці позивачем надано не було, а тому
визначити право на пільгову пенсію
неможливо у зв"язку з відсутністю
законних підстав.

Відповідно до ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що відсутні
підстави для її задоволення з огляду на
таке.

Матеріали справи свідчать, що у лютому
2014 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне про
визнання протиправними дій щодо
відмови у призначенні та виплаті
пільгової пенсії за віком за Списком
№2, зобов'язання зарахувати до
пільгового стажу період роботи в
шкідливих умовах праці, зобов'язання
призначити та виплатити пенсію за
віком за Списком №2, починаючи із 17.08.2013
року, зобов'язання подати звіт про
виконання судового рішення протягом
місяця із набранням зазначеного
рішення суду законної сили.

В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідачем неправомірно
відмовлено йому у призначенні та
виплаті пільгової пенсії, оскільки він
має загальний стаж роботи більше 25
років, в тому числі пільговий стаж за
Списком №2 більше 12,6 років, та надав
пенсійному органу усі необхідні
документи, що підтверджують його
роботу в шкідливих умовах.

Колегія суддів, погоджуючись з судом
першої інстанції, вважає відмову
відповідача у призначенні та виплаті
позивачу пільгової пенсії
протиправною з огляду на таке.

Відповідно до положень п."б" ч.1 ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно п.2 Розділу XV Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Згідно вимог ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від
18.11.2005р. № 383 затверджено Порядок
застосування Списків №1 та №2
виробництв, робіт і професій, посад та
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, який регулює
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
пунктів «а» і «б» статті 13 та статті 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до п.3 цього Порядку при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи,
а саме: Список виробництв, робіт,
професій, посад і показників, які дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення, затверджений постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, що
діє в період до 01.01.1992; Список
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, які дають право на пільгове
пенсійне забезпечення, затверджений
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 № 10, що діє в період з 01.01.1992 по
10.03.1994; Список виробництв, робіт,
професій, посад і показників, які дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994
№162, що діє в період з 11.03.1994 по 31.01.2003;
Список виробництв, робіт, професій,
посад і показників, які дають право на
пільгове пенсійне забезпечення,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 № 36, що діє
в період з 01.02.2003 по даний час.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 має
загальний стаж роботи понад 25 років, з
них більше 12 років 6 місяців працював на
посаді електрозварювальника.

Так, із записів у трудовій книжці
позивача вбачається, що ОСОБА_3 з 03.12.1979
року прийнятий на роботу в Рівненське
РСУ Подольскремтресту. На підставі
наказу №24-к від 11.06.1984 року позивачу
присвоєна кваліфікація
електрозварювальника 5 розряду і він
був переведений на посаду
електрозварювальника в Рівненському
РСУ Подольскремтресту.

25.01.1987 року РСУ перейменовано в
Рівненське управління по технічному
переозброєнню і ремонту підприємств
житлової промисловості
«Рівнеагротехпищепром». 18.05.1990 року
зазначене підприємство перейменовано
в Рівненське орендне підприємство
«Рівнеоблагротеххарчопром», а 28.11.1994
року підприємство перейменоване в
акціонерне товариство відкритого типу
«Рівнебудремхарчопром».

Відповідно до запису в трудовій книжці
№10, ОСОБА_3 звільнений з посади
електрозварювальника ВАТ
«Рівнебудремхарчопром» за власним
бажанням (наказ №21-к від 10.07.2000 року).

Пільгова посада, за якою позивач
працював починаючи із 11.06.1984 року по
10.07.2000 року (електрозварювальник),
передбачена Списком виробництв, робіт,
професій, посад і показників, які дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення, затверджений постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10,
Розділ ХХХІІІ «Загальні професії».

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що позивач, повинен був
надати пенсійному органу уточнюючу
довідку підприємства про період його
роботи на посаді, віднесеній до Списку
№2, судом апеляційної інстанції до
уваги не приймається з врахуванням
наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у них, відповідно
до якого основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Згідно п. 1 Порядку за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до п. 3 Порядку за
відсутності трудової книжки, а також у
таких випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Проаналізувавши наведені норми
чинного законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що порядок
підтвердження наявного трудового
стажу роботи для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній поширюється
саме на випадки відсутності трудової
книжки або відповідних записів у ній.
Оскільки в матеріалах справи наявна
копія трудової книжки позивача, то при
визначенні наявності спеціального
стажу, необхідного для призначення
пенсії, слід виходити із записів,
наявних у трудовій книжці.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про відсутність наказу про
проведення атестації робочих місць, то
колегія суддів їх відхиляє, оскільки
працівник не повинен контролювати
роботу підрозділу кадрів та нести
відповідальність за те, чи проводив
роботодавець атестацію його робочого
місця чи ні.

З врахуванням викладеного, суд першої
інстанції правомірно прийшов до
висновку про порушення права позивача
на пільгове пенсійне забезпечення за
Списком №2, яке підлягає захисту шляхом
визнання дій неправомірними,
зобов'язання зарахувати пільговий стаж
та призначити пенсію за Списком №2.

Підсумовуючи вищенаведене, слід
вказати, що оскаржена постанова
законна і обґрунтована, відповідає
матеріалам справи та вимогам чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Підстави для скасування постанови
відсутні, а тому апеляційний суд
залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"08" квітня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,