Справа № 256/2799/14-а
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гавриленко
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
справа №256/2799/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Чебанова О.О., Гайдара А.В.,
Арабей Т.Г., при секретарі судового
засідання Мартакові О.А., за участю
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача Кочмар В.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька на
постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 16 травня 2014 р. у
справі № 256/2799/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що він перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька та
отримує пенсію за віком як державний
службовець. Відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу» з січня
2011 року він отримує пенсію у розмірі 89%
від суми заробітної плати. Позивач
звертався із заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням довідки про
складові заробітної плати для
призначення пенсії, в яку були включені
матеріальна допомога на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, індексація заробітної плати та
інші виплати. У перерахунку було
відмовлено. Просив суд визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька щодо
відмови в перерахунку пенсії з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки та
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби; скасувати
рішення відповідача від 06.02.2014 року № 25;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька зробити перерахунок пенсії
державного службовця в розмірі 83%
заробітної плати відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу» (в
редакції, що діяла на момент
призначення пенсії) з моменту її
призначення - з червня 2005 року та 89% з
моменту її перерахунку - з січня 2011
року, з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки та матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби.

Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька від 16 травня 2014 р. у
справі № 256/2799/14-а позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька щодо
відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки та
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби.

Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька від
06.02.2014 року за № 25.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька зробити розрахунок пенсії
державного службовця, призначеної
ОСОБА_2 в розмірі 89% його заробітної
плати відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу» з 1
лютого 2014 року, з урахуванням
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки та матеріальної
допомоги на соціально-побутові
потреби.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати,
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, представника
відповідача, який підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити, позивача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач
працював на різних посадах державного
службовця в Державній податковій
адміністрації в Донецькій області. На
момент призначення йому пенсії, у
зв'язку із звільненням, ОСОБА_2 мав стаж
державного службовця 19 років 04 місяці 21
день. З 21.06.2005 року позивач перебуває на
обліку в УПФУ в Калінінському районі м.
Донецька та отримує пенсію з січня 2011
року у розмірі 89% від суми заробітної
плати від суми заробітної плати
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

30.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька № 25 від 06.02.2014 року позивачу
було відмовлено в перерахунку пенсії
(а.с. 9).

Частиною першою статті 1 Закону України
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що всі отримані позивачем
та враховані судом види матеріального
забезпечення входили до системи оплати
праці державного службовця.

На час призначення позивачу пенсії,
статтею 37 Закону України «Про державну
службу» було передбачено, що за кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що діє з
01.10.2011 року), пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон №3723-XII), у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку з набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці
державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28
травня 2013 року у справі № 21-97а13

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції спір по суті вирішений вірно,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька на
постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 16 травня 2014 р. у
справі № 256/2799/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 16 травня 2014 р. у
справі № 256/2799/14-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після складення
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена
24.06.2014 року.

Головуючий
О.О. Чебанов

Судді
А.В. Гайдар

Т.Г. Арабей