Справа № 2а-13017/12/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Григорович
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Акціонерного сільськогосподарського
риболовецько-промислового товариства
закритого типу «Вільшанка» на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05 грудня 2012 року у
справі за позовом Акціонерного
сільськогосподарського
риболовецько-промислового товариства
закритого типу «Вільшанка» до
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку про
визнання нечинною та скасування
постанови про накладення санкції за
правопорушення на ринку цінних
паперів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року Акціонерне
сільськогосподарське
риболовецько-промислове товариства
закритого типу «Вільшанка» звернулись
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку з
урахуванням клопотання від 19.11.2012 року,
просили скасувати Постанову №1685-ЦД-1-Е
від 29.08.2012 року, винесену Директором
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
Жупаненком В.М.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
грудня 2012 року в задоволені
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким задовольнити
адміністративний позов повністю. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що судом
першої інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи,
не надано належної правової оцінки
письмовим запереченням по справі,
наданим представником позивача.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до Довідки з ЄДРПОУ № 332932
від 22.03.2011 року та статуту ЗАТ
«Вільшанка», позивач створений до
набрання чинності зазначеним вище
Законом. Отже з набранням чинності
Законом України «Про акціонерні
товариства» статут та внутрішні
документи позивача мали бути у строк до
30.04.2011 року приведені у відповідність з
чинним законодавством.

Відповідно до службової записки,
складеної за результатом аналізу
статутних документів ЗАТ «Вільшанка»
заступником начальника управління -
начальником відділу корпоративних
відносин та ліцензування Черкаського
територіального управління ДКЦПФР,
станом на 08.09.2011 року ЗАТ «Вільшанка» не
привела свій статут та внутрішні
положення у відповідність з Законом
України «Про акціонерні товариства», а
саме: не змінило найменування
відповідно до чинного законодавства.

В зв'язку з цим, 21.09.2011 року
уповноваженою особою ДКЦПФР
начальником Черкаського
територіального управління ДКЦПФР по
відношенню до ЗАТ «Вільшанка» на
підставі Закону України «Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні» було винесено Розпорядження
№ 238-ЧК від 21.09.2011 про усунення порушень
законодавства про цінні папери.
Виявлене порушення п.5 розділу XVII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про акціонерні
товариства» полягало у нездійсненні
товариством до 30.04.2011 дій щодо:
внесення змін до статуту товариства,
які, в тому числі, передбачають зміну
найменування акціонерного товариства
з відкритого або закритого
акціонерного товариства на публічне
акціонерне товариство або на приватне
акціонерне товариство за умови, що
кількість акціонерів на дату таких
змін не перевищує 100 осіб, а також
виконання інших вимог Закону у статуті
товариства; приведення внутрішніх
положень товариства у відповідність з
вимогами Закону.

В Розпорядженні № 238-ЧК позивачу надано
строк до 21.03.2012 року для усунення
виявлених порушень п.5 розділу XVII
Закону України «Про акціонерні
товариства» та зобов'язано письмово
проінформувати уповноважену особу про
виконання цього Розпорядження.

Оскільки позивачем вимоги
Розпорядження № 238-ЧК виконані не були,
уповноваженою посадовою особою ЦТД
НКЦПФР був складний Акт № 1706-ЦД-1-Е про
правопорушення на ринку цінних паперів
від 15.08.2012 року.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Згідно з п. 1 Указу Президента України
№ 1061/2011 від 23 листопада 2011 року
ліквідовано Державну комісію з цінних
паперів та фондового ринку.

Указом Президента України № 1063/2011 від 23
листопада 2011 року утворено Національну
комісію з цінних паперів та фондового
ринку.

Наказом голови Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку № 267
від 30 березня 2012 року «Щодо виконання
повноважень Центрального
територіального департаменту НКЦПФР»
з 02 квітня 2012 року припинено виконання
функцій державного регулювання ринку
цінних паперів територіальними
управліннями ДКЦПФР в м. Києві та
Київській області, Вінницьким,
Житомирським, Черкаським та
Чернігівським територіальними
управліннями ДКЦПФР. Центральний
територіальний департамент НКЦПФР
приступив до виконання функцій та
повноважень, визначених Положенням про
Центральний територіальний
департамент НКЦПФР, затвердженим
рішенням Комісії № 209 від 31 січня 2012
року, у зв'язку з набуттям
правомочності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про державне регулювання
ринку цінних паперів в Україні»,
державне регулювання ринку цінних
паперів - здійснення державою
комплексних заходів щодо
упорядкування, контролю, нагляду за
ринком цінних паперів та їх похідних та
запобігання зловживанням і порушенням
у цій сфері.

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні», державне
регулювання ринку цінних паперів
здійснює Національна комісія з цінних
паперів та фондового ринку. Інші
державні органи здійснюють контроль за
діяльністю учасників ринку цінних
паперів у межах своїх повноважень,
визначених чинним законодавством.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону,
Національна комісія з цінних паперів
та фондового ринку (НКЦПФР) є державним
колегіальним органом, підпорядкованим
Президенту України, підзвітним
Верховній Раді України. Національна
комісія з цінних паперів та фондового
ринку здійснює повноваження через
центральний апарат і свої
територіальні органи.

У відповідності до п. 10 ст. 8 вказаного
Закону, Національна комісія з цінних
паперів та фондового ринку має право,
зокрема, надсилати емітентам, особам,
які здійснюють професійну діяльність
на ринку цінних паперів, фондовим
біржам та саморегулівним організаціям
обов'язкові для виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери та
вимагати надання необхідних
документів відповідно до чинного
законодавства.

Згідно з пп. 1.8 п. 1 розділу ХVІІ Правил
розгляду справ про порушення вимог
законодавства на ринку цінних паперів
та застосування санкцій, за
правопорушення на ринку цінних паперів
до юридичних осіб застосовуються такі
фінансові та інші санкції: невиконання
або несвоєчасне виконання рішень
Комісії або розпоряджень, постанов або
рішень уповноважених осіб Комісії щодо
усунення порушень законодавства на
ринку цінних паперів - у розмірі від
тисячі до п'яти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

За змістом ч. 4 ст. 3 Закону України «Про
акціонерні товариства», повне
найменування акціонерного товариства
українською мовою повинне містити
назву його типу (публічне чи приватне) і
організаційно-правової форми
(акціонерне товариство).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
акціонерні товариства», акціонерні
товариства за типом поділяються на
публічні акціонерні товариства та
приватні акціонерні товариства.

Пунктом 5 розділу XVII Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про акціонерні товариства»
встановлено, що статути та внутрішні
положення акціонерних товариств,
створених до набрання чинності цим
Законом, підлягають приведенню у
відповідність із нормами цього Закону
не пізніше ніж протягом двох років з
дня набрання чинності цим Законом.

Приведенням діяльності акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом, у відповідність
із цим Законом є здійснення таких дій: 1)
внесення змін до статуту товариства,
які в тому числі передбачають зміну
найменування акціонерного товариства
з відкритого або закритого
акціонерного товариства на публічне
акціонерне товариство чи з відкритого
або закритого акціонерного товариства
на приватне акціонерне товариство за
умови, що кількість акціонерів на дату
внесення таких змін не перевищує 100
осіб, а також виконання всіх інших
вимог цього Закону у статуті
товариства; 2) приведення внутрішніх
положень товариства у відповідність із
вимогами цього Закону.

Датою приведення діяльності
акціонерних товариств, створених до
набрання чинності цим Законом, у
відповідність із вимогами цього Закону
є дата державної реєстрації змін до
статуту, які в тому числі передбачають
зміну найменування акціонерного
товариства з відкритого акціонерного
товариства на публічне або приватне
акціонерне товариство або закритого
акціонерного товариства на публічне
або приватне акціонерне товариство.

Приведення діяльності у відповідність
із нормами цього Закону, статутів та
внутрішніх положень акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності цим Законом, у тому числі
зміна найменування акціонерних
товариств з відкритого або закритого
на публічне або приватне, не є
перетворенням та не потребує
застосування процедури припинення.

Закон України «Про акціонерні
товариства» набув чинності 30 квітня 2009
року, тому вимоги пункту 5 розділу XVII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про акціонерні
товариства» мали бути виконані до 30
квітня 2011 року включно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону
України «Про акціонерні товариства»,
акція товариства посвідчує
корпоративні права акціонера щодо
цього акціонерного товариства.

Відповідно до п. 1 розділу II Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про цінні папери та фондовий
ринок» щодо порядку дій емітента та
інвесторів», норми статті 6 Закону
України «Про цінні папери та фондовий
ринок» щодо існування акцій виключно в
бездокументарній формі набирають
чинності з 29 жовтня 2010 року та
поширюються на всі акціонерні
товариства.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачем не було приведено статут
товариства та його внутрішні положення
у відповідність до норм Закону України
«Про акціонерні товариства». Зокрема,
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців найменування
акціонерного товариства не змінено.

Колегія суддів зазначає, що несумлінне
ставлення акціонерів до необхідності
виконання вимог діючого законодавства
не звільняє товариство від обов'язку
виконувати вимоги законодавства щодо
внесення змін до статуту та документів
та від відповідальності за невиконання
цих вимог.

Також, відповідно до положень статей
35-38, 47 Закону України «Про акціонерні
товариства», слід дійти висновку, що
наданий відповідачем строк є достатнім
для скликання загальних зборів
акціонерів та усунення позивачем
наявних порушень.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача
Акціонерного сільськогосподарського
риболовецько-промислового товариства
закритого типу «Вільшанка» - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05 грудня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 19.06.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.