Справа № 804/5873/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
28 травня 2014 р. Справа № 804/5873/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представників позивача Лисенка В.В.,
Гудименко О.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
науково-виробничого фермерського
господарства «Компанія Маїс» до
Дніпропетровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування рішення, -
Науково-виробниче фермерське
господарство «Компанія Маїс»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування рішення №343/10/04-12-15-61 від
11.03.2014 року про відмову у підтвердженні
науково-виробничому фермерському
господарству «Компанія Маїс» статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідач протиправно
відмовив у підтвердженні статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік у зв'язку з наявністю у
науково-виробничого фермерського
господарства «Компанія Маїс»
податкового боргу у розмірі 310,00 грн.
Проте позивач вважає, що в розумінні
положень Податкового кодексу України
вказана сума не є податковим боргом, у
зв'язку з чим рішення №343/10/04-12-15-61 від
11.03.2014 року є таким, що порушує права та
інтереси позивача, а тому підлягає
У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили позов задовольнити у повному
Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час, та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, надав до суду письмові
заперечення, зазначивши, що
Дніпропетровська об'єднана Державна
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, приймаючи
оскаржуване рішення, діяла в межах
повноважень та на підставі
законодавства України, у зв'язку з чим
просила відмовити у задоволенні
28 травня 2014 року від відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи. Враховуючи, що
відповідач повторно не прибув у судове
засідання, надав заперечення на
адміністративний позов, судом було
ухвалено проводити розгляд справи без
участі його представника.
Заслухавши пояснення представників
позивача, розглянувши наявні документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
Відповідно до пункту 308.1 статті 308
Податкового кодексу України з метою
підтвердження статусу платника
фіксованого сільськогосподарського
податку на 2014 рік позивач 19.02.2014 року
подав засобами електронного зв'язку до
Дніпропетровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області необхідні
документи, а саме: звітну податкову
декларацію фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік з додатком; розрахунок частки
сільськогосподарського
товаровиробництва за 2013 рік; відомості
про наявність земельних ділянок.
Розглянувши подані документи,
відповідач прийняв рішення №343/10/04-12-15-61
від 11.03.2014 року про відмову у
підтвердженні науково-виробничому
фермерському господарству «Компанія
Маїс» статусу платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік з підстави наявності в позивача
станом на 01.01.2014 року податкового боргу
Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
У відповідності до пункту 301.1 статті 301
Податкового кодексу України
платниками податку з урахуванням
обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї
сільськогосподарські товаровиробники,
у яких частка сільськогосподарського
товаровиробництва за попередній
податковий (звітний) рік дорівнює або
перевищує 75 відсотків.
Згідно пункту 308.1 статті 308 Податкового
кодексу України сільськогосподарські
товаровиробники для набуття і
підтвердження статусу платника
податку щороку, до 20 лютого, подають
станом на 1 січня поточного року:
загальну податкову декларацію з
податку на поточний рік щодо всієї
площі земельних ділянок, з яких
справляється податок
(сільськогосподарських угідь (ріллі,
сіножатей, пасовищ, багаторічних
насаджень), та/або земель водного фонду
внутрішніх водойм (озер, ставків та
водосховищ), - контролюючому органу за
своїм місцезнаходженням (місцем
перебування на податковому обліку);
звітну податкову декларацію з податку
на поточний рік окремо щодо кожної
земельної ділянки - контролюючому
органу за місцем розташування такої
земельної ділянки; розрахунок частки
сільськогосподарського
товаровиробництва - контролюючим
органам за своїм місцезнаходженням
та/або за місцем розташування
земельних ділянок за формою,
затвердженою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики, за погодженням із
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику;
відомості (довідку) про наявність
земельних ділянок - контролюючим
органам за своїм місцезнаходженням
та/або за місцем розташування
Пунктом 308.3 статті 308 Податкового
кодексу України визначено, що довідка
про набуття або підтвердження статусу
платника податку видається протягом 10
робочих днів з дати подання
сільськогосподарським
товаровиробником податкової
декларації або заяви контролюючим
органом за місцезнаходженням такого
платника (місцем перебування на
податковому обліку).
При цьому підпункт 301.6.3 пункту 301.6.
статтті 301 Податкового кодексу України
містить застереження, за яким не може
бути зареєстрований як платник
податку: суб'єкт господарювання, який
станом на 1 січня базового (звітного)
року має податковий борг, за винятком
безнадійного податкового боргу, який
виник внаслідок дії обставин
непереборної сили (форс-мажорних
Відповідно до пункту 308.6 статті 308
Податкового кодексу України
реєстрація сільськогосподарського
товаровиробника платником податку
скасовується: у разі подання платником
податку письмової заяви щодо
добровільного зняття з такої
реєстрації; за рішенням контролюючого
органу: а) якщо такий платник податку
ліквідується, у тому числі шляхом
злиття, приєднання або перетворення; б)
у разі встановлення за результатами
документальної перевірки недотримання
платником податку положень статті 301
цієї глави. При цьому такий платник
податку зобов'язаний перейти до сплати
податків за загальною системою
оподаткування починаючи з наступного
місяця після місяця, у якому було
встановлено таке порушення.
З системного аналізу вказаних норм
закону вбачається, що законодавець
визначив два випадки, за яких суб'єкт
господарювання є платником
фіксованого сільськогосподарського
податку: набуття статусу платника
такого виду податку та підтвердження
статусу платника податку.
Матеріалами справи підтверджується, що
позивач фактично звернувся про
підтвердження такого статусу, оскільки
він у попередньому році був
зареєстрований платником фіксованого
сільськогосподарського податку, у
зв'язку з чим в даному випадку виникли
правовідносини саме з підтвердження
статусу платника фіксованого
сільськогосподарського податку.
Більш того, з урахуванням положень
пункту 308.6 статті 308 Податкового
кодексу України, скасування реєстрації
платника фіксованого
сільськогосподарського податку
проводиться за результатами
документальної перевірки недотримання
платником податку положень
Податкового кодексу України.
Суд зазначає, що обмеження, встановлені
в пункті 301.6 статті 301 Податкового
Кодексу України, стосуються відносин,
які виникають при реєстрації особи
платником податку, тобто при набутті
статусу платника фіксованого
сільськогосподарського податку.
За умови наявності у позивача статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку
обов'язковою умовою для
непідтвердження такого статусу є
проведення податковим органом
перевірки дотримання положень статті
301 Податкового кодексу України, і
можливості скасування реєстрації
платником податку тільки за наслідками
цієї перевірки, як це передбачено п.«б»
п.п.308.6.2 п.308.6 ст.308 Податкового Кодексу
Відповідачем не надано доказів
проведення документальної перевірки
позивача щодо недотримання платником
податку положень статті 301 Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим у
податкового органу були відсутні
підстави для скасування реєстрації
сільськогосподарського
товаровиробника платником податку.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
закріплено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.
Відповідно до статті 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Дніпропетровською об'єднаною
Державною податковою інспекцією
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області не надано
суду доказів того, що сума 310,00 грн. є
узгодженою та має статус податкового
Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в частині скасування
рішення про відмову у підтвердженні
науково-виробничому фермерському
господарству «Компанія Маїс» статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік та зобов'язання Дніпропетровську
об'єднану Державну податкову інспекцію
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області підтвердити
науково-виробничому фермерському
господарству «Компанія Маїс» статус
платника сільськогосподарського
податку на 2014 рік шляхом видачі довідки
про підтвердження такого статусу.

Водночас, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
визнання протиправними дій
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
відмови у підтвердженні
Науково-виробничому фермерському
господарству «Компанія Маїс» статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік, оскільки вчинення дій суб'єктом
владних повноважень є способом
реалізації наданої суб'єкту владних
повноважень компетенції.

Таким чином, здійснення дій є процесом
реалізації наданих законом функцій
суб'єкту владних повноважень. Самі по
собі дії не тягнуть за собою будь-яких
правових наслідків для особи. Правові
наслідки для позивача несуть акти
індивідуальної дії, в даному випадку
таким актом є рішення №343/10/04-12-15-61 від
11.03.2014 року.

Таким чином, із заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача є такими, що підлягають
частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
науково-виробничого фермерського
господарства «Компанія Маїс» до
Дніпропетровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування рішення - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпропетровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській №343/10/04-12-15-61 від
11.03.2014 року про відмову у підтвердженні
науково-виробничому фермерському
господарству «Компанія Маїс» статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік.

Зобов'язати Дніпропетровську об'єднану
Державну податкову інспекцію
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області підтвердити
науково-виробничому фермерському
господарству «Компанія Маїс» статус
платника сільськогосподарського
податку на 2014 рік шляхом видачі довідки
про підтвердження такого статусу.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь науково-виробничого
фермерського господарства «Компанія
Маїс» судові витрати у розмірі 146,16 грн.
(сто сорок шість гривень шістнадцять
копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку та у строки, встановлені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено 02
червня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко