Справа № 264/1223/14-а
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1223/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р.
м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі судді
Матвєєвої Ю. О. , при секретарі
Кадимовій А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року Позивач ОСОБА_1
звернувся із адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в Іллічівському районі міста Маріуполя
Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, а саме: просив
визнати протиправним та скасувати
рішення УПФУ в Іллічівському районі
м.Маріуполя №168 від 06.03.2012р. в частині
обчислення пенсії без урахування
заробітної плати за 5 років в період
роботи в районах Крайньої Півночі з
03.10.1988р. по 13.09.1993р. та зарахування
періоду роботи в районах Крайньої
Півночі в одинарному розмірі; визнати
протиправним дії УПФУ в Іллічівському
районі м.Маріуполя щодо неврахування
при розрахунку пенсії позивача
заробітної плати, сум районного
коефіцієнту та північної надбавки при
визначені розміру заробітної плати за
період роботи на Крайній Півночі з
03.10.1988р. по 13.09.1993р. та зарахування
періоду роботи в районах Крайньої
Півночі в одинарному розмірі. Також
просив зобов'язати УПФУ в
Іллічівському районі м.Маріуполя
здійснити перерахунок пенсії позивачу,
починаючи з 06.08.2013р., з урахуванням
розміру заробітної плати за період
роботи на Крайній Півночі з 03.10.1988р. по
13.09.1993р., що включає суми районного
коефіцієнту та північної надбавки, на
підставі довідки №12-12.6-6 Р409з/2113 від
22.07.2011р., а також виплати недоплаченої
суми пенсії; зобов'язати УПФУ в
Іллічівському районі м.Маріуполя
здійснити з 06.08.2013р. перерахунок пенсії
позивачу з урахуванням стажу роботи в
районі Крайньої Півночі з 03.10.1988р. по
13.09.1993р. в полуторному розмірі.

В обґрунтування позову вказує, що за
рішенням відповідача №168 від 06.03.2012р.
позивачу була призначена пенсія, але
без врахування заробітної плати за
період роботи в районах Крайньої
Півночі з 03.10.1998р. по 13.09.1993р. Факт роботи
у вказаний період та отримання
заробітної плати в районах Крайньої
Півночі позивач підтверджує записами в
трудовій книжці та довідкою від 22.07.2011р.

Посилається на ст. 6 Угоди між Урядом
України і Урядом Російської Федерації
про трудову діяльність і соціальний
захист громадян України і Росії, які
працюють за межами кордонів своїх
країн від 14.01.1993р., за якою трудовий
стаж, включаючи стаж, який обчислюється
у пільговому порядку, набутий у зв'язку
з трудовою діяльністю на територіях
обох Сторін, взаємно визначається
Сторонами. Обчислення стажу
здійснюється згідно з законодавством
Сторони, на території якої відбувалась
трудова діяльність.

За ч. 2 ст. 6 «Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасників СНД в галузі
пенсійного забезпечення» від 13.02.1992р.
для встановлення права на пенсію, в
тому числі пенсій на пільгових умовах,
громадянам держав-учасників Угоди
зараховується трудовий стаж, набутий
на території будь-якої з цих держав, а
також на території колишнього СРСР за
час до вступу в дію цієї Угоди.

Зазначає, що за ч.2 ст. 4 «Угоди про
співробітництво в галузі трудової
міграції та соціального захисту
трудівників мігрантів» від 15.04.1994р.,
учасниками якої є Україна та Росія,
трудовий стаж, включаючи стаж на
пільгових підставах і за
спеціальністю, взаємно визнається
Сторонами.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Вказує, що за п.п. д пункту 5 Указу
Президії ВР СРСР від 10.02.1960р. та п.3
Постанови Ради Міністрів СРСР від
10.02.1960р. №148 для працівників з Крайньої
Півночі зараховується один рік роботи
за один рік і шість місяців при
обчислені стажу, який дає право на
отримання пенсії за віком.

На думку позивача за положеннями ст. 27
та 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач повинен був
розрахувати розмір пенсії, виходячи з
усього розміру заробітної плати, у тому
числі з районним коефіцієнтом
північної надбавки, оскільки з усієї
заробітної плати сплачувалися внески в
пенсійний фонд. Крім того, ці норми не
містять приписів щодо виключення з
розміру заробітної плати районних
коефіцієнтів чи північних надбавок.

Також вважає поважною причину пропуску
строку звернення до суду та просить
відновити його, посилаючись на
отримання від відповідача листа із
роз'ясненнями про порушення його прав
лише 24.09.2013р.

Позивач та його представник у судове
засідання не з'явилися та подали заяву
про підтримання позовних вимог в
повному обсязі. Просили розгляд справи
провести в письмовому провадженні.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
надав заперечення, в яких зазначив, що
позивач знаходиться у них на обліку з
28.02.2012р. Відповідно до наданих
позивачем документів йому обчислена
пенсія з врахуванням загального
страхового стажу - 37 років, 01 місяць, 23
дні, в тому числі стажу роботи за
Списком №1 - 06 років, 02 дні. Страховий
стаж врахований по 28.02.2012р. Пенсія
розрахована за формулою та порядком,
передбаченим ст.25 та 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Оскільки у довідці від 22.07.2011р.,
містяться відомості, що за весь період
заробітку позивачу в районі Крайньої
Півночі виплачувався районний
коефіцієнт 70%, то за нормами п.5
Перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та Закону СРСР
«Про пенсійне забезпечення громадян
СРСР», тому обчислення розміру пенсії
із заробітної плати, з якої
призначається пенсія, з 01.01.1992р.
проводиться без урахування районних
коефіцієнтів та із виключенням цих сум.
Також зазначає, що позивачу було відомо
про винесене рішення відповідача №168
від 06.03.2012р., так як вказане рішення було
надіслано простою кореспонденцією
06.03.2012р., що підтверджується відміткою в
журналі вихідної кореспонденції.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив розглянути справу за його
відсутності.

За таких обставин і відповідно до ч.4 ст.
122 КАС суд визнав можливим розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши
надані докази по справі в їх
сукупності, прийшов до висновку про те,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на
обліку в УПФУ в Іллічівському районі
м.Маріуполя та йому була призначена
пенсія за віком на пільгових умовах з
28.02.2012р.

Згідно даних трудової книжки запис
№17-21 ОСОБА_1 з 03.10.1988р. був прийнятий на
роботу до шахти «Джебарики-Хая» п/о
«Якутуголь» Республіки Саха (Якутія)
Російської Федерації та працював там
по 13.09.1993р.

Згідно довідки Відкритого
акціонерного товариства холдингова
компанія «Якутуголь» від 16.09.2011р. та
довідки від 22.07.2011р. позивач в період з
03.10.1988р. по 13.09.1993р. працював повний
робочий день машиністом бульдозера
автотранспортного цеху на відкритих
гірничих роботах та роботах на
поверхні. За весь період роботи до
заробітної плати виплачувався
районний коефіцієнт - 1,7.

За рішенням №168 від 06.03.2012р. відповідач
вирішив відмовити позивачу в
урахуванні заробітної плати в період
його роботи на Крайній Півночі з
03.10.1988р. по 13.09.1993р. та призначити пенсію
за віком за Списком №1 відповідно до п.
«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» без урахування
заробітної плати у вищезазначений
період.

Заявою від 02.09.2013р. позивач звернувся до
відповідача із проханням надати
розрахунок розміру призначеної йому
пенсії із зазначенням всіх
використаних даних.

Листом від 24.09.2013р. Вих.№17735/03-2
відповідач надав письмові розрахунки
пенсії, за яким відмовлено позивачу в
урахуванні заробітної плати за період
його роботи на Крайній Півночі з
03.10.1988р. по 13.09.1993р., через те, що за
вказаний період заробітку позивачу
виплачувався районний коефіцієнт 70%, а
це, на думку відповідача, суперечить п.5
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Частиною 1, 4 ст.6 КАС України закріплено
право кожної особи в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

Статтею 99 КАС України встановлено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

В разі пропущення строку звернення до
суду адміністративний позов згідно
статті 100 КАС України залишається без
розгляду.

Враховуючи, що відповідь щодо порядку
розрахунку пенсії була надана Позивачу
у вересні 2013 року, тому Позивачем був
дотриманий передбачений законом
шестимісячний строк звернення до суду,
і позов підлягає розгляду судом по
суті, а доводи Відповідача щодо
пропуску строку звернення до суду не
підтверджуються матеріалами справи.
Крім того, порушення прав позивача є
триваючим порушенням, яке може бути
оскаржене позивачем без обмеження
строків звернення до суду.

Згідно статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
відносно Відповідача діє імперативний
принцип правого порядку за яким, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно пункту 5 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Порядок надання пільг особам, які
працювали в районах Крайньої Півночі і
місцевостях, прирівняних до цих
районів, було встановлено указами
Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.45
р. "Про пільги для осіб, які працюють в
районах Крайньої Півночі", від 10.02.60 р.
"Про впорядкування пільг для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі" та від 26.09.67 р. "Про
розширення пільг для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі і
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі", а також Інструкцією
про порядок надання пільг,
затвердженою постановою Держкомпраці
і Президії ВЦРПС від 16.12.67 р.

Відповідно до Указу Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі", постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року N 148 "Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року "Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі", Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня
1967 року "Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі" пільгове
обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Підпунктом "д" пункту 5 цього Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» передбачено, що робітникам,
які переводяться, направляються або
запрошуються на роботу в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, з інших місцевостей держави,
на умовах укладення ними трудових
договорів на роботу в цих районах на
строк 5 років, а на островах Північного
Льодовитого океану два роки, надавати
додаткові наступні пільги:
зараховувати один рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за один рік і шість місяців при
обчисленні стажу, який дає право на
отримання пенсії за віком і по
інвалідності. Пільги, які передбачені
цією статтею, надаються також особам,
які прибули в райони Крайньої Півночі і
в місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за власним
бажанням і які уклали строковий
договір про роботу в цих районах.

Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» передбачено,
що працівникам, які користуються в
даний час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 року зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 року
- за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

Відповідно до Переліку районів
Крайньої Півночі та місцевостей,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР, як в редакції від 10.11.1967
року №1020, так і в новій редакції від
03.01.1983 року №12, до районів Крайньої
Півночі та місцевостей, прирівняних до
районів Крайньої Півночі незалежно від
районів входить вся Якутська АРСР.

Судом встановлено, що позивач в період
з 03.10.1988р. по 13.09.1993р. працював на
постійній основі повний робочий день
на шахті «Джебарики-Хая», яка
розташована в сел. Джебарики-Хая
Томпонского району Республіки Саха
(Якутія), яка за наведеною вище
Постановою Ради Міністрів СРСР від
10.11.1967 року №1020 визнана районом
Крайньої Півночі.

Враховуючи наявні записи в трудовій
книжці позивача, довідки, та положення
чинного законодавства та
законодавство СРСР, яке діяло до
01.01.1991р., суд погоджується з доводами
позивача про неправомірність дій
відповідача щодо не включення періодів
роботи позивача з 03.10.1988р. по 13.09.1993р для
пільгового обчислення страхового
стажу для осіб, які працювали в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі та зобов'язання відповідача
включити зазначений період для
пільгового обчислення страхового
стажу.

Таким чином, системний аналіз положень
п. 5 Прикінцевих положень «Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та п.п.
д) пункту 5 Указу Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року, п. 3
Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від
10 лютого 1960 року № 148, дає можливість
суду дійти висновку та визнати право
позивача на призначення пенсії з
урахуванням 1,5 кратного збільшення
стажу роботи (тобто один рік роботи
зараховується як один рік та шість
місяців) в районі Крайньої Півночі - на
шахті «Джебарики-Хая», яка розташована
в сел. Джебарики-Хая Томпонского району
Республіки Саха (Якутія) з 03.10.1988р. по
13.09.1993р. За таких обставин оскаржуване
рішення відповідача №168 від 06.03.2012р. є
протиправним, оскільки прийнято без
дотримання наведеного вище
законодавства та встановлених пільг,
чим порушуються права позивача.

Разом з тим, не підлягають задоволенню
вимоги позивача в частині зобов'язання
відповідача врахувати за період роботи
в районі Крайньої Півночі з 03.10.1988р. по
13.09.1993р розмір заробітної плати, що
включає суми районного коефіцієнту та
північної надбавки. Вказані вимоги
позивача не відповідають вимогами
закону виходячи із наступного.

Відповідно до Положення про порядок
призначення та виплати державних
пенсій від 03.08.72 року Законом СРСР "Про
пенсійне забезпечення громадян в СРСР"
від 15.05.90 р. особам, які проживали у
районах, де до заробітної плати
робітників і службовців встановлено
районні коефіцієнти, при призначенні
пенсії враховувалася фактична
заробітна плата, обчислена із
застосуванням районного коефіцієнта
та північної надбавки.

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

При цьому, ст. 78 діючого на той час
Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення
громадян в СРСР" було передбачено, що до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески.

Відповідно до пп. "д" п. 15 Інструкції про
порядок утримання страхових внесків і
використання коштів державного
соціального страхування, затвердженої
Постановою Президії ВЦРПС від 29.02.60 р., в
загальну суму заробітної плати, на яку
нараховуються страхові внески,
включалися процентні надбавки за
роботу на Крайній Півночі і
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, а також районний та
поправочний коефіцієнт.

Разом з тим, ч. 3 ст. 96 Закону СРСР "Про
пенсійне забезпечення громадян в СРСР"
передбачено, що при вибутті таких осіб
за межі районів Крайньої Півночі чи
прирівняних до них районів, у райони, де
коефіцієнт до заробітної плати не
встановлено, пенсія за їх вибором
обчислюється в такому ж порядку, але з
виключенням з фактичного заробітку
виплат за районними коефіцієнтами, або
із заробітку, обчисленого відповідно
до статей 76 та 78 цього Закону.

Крім того, слід зазначити, що ні Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ні
Законом України "Про пенсійне
забезпечення" не передбачено включення
в заробітну плату північної надбавки
та районного коефіцієнту.

Таким чином, суд погоджується з
позицією відповідача щодо
необхідності виключення із заробітної
плати позивача районних коефіцієнтів
та надбавок за період його роботи на
Крайній Півночі, дії відповідача в цій
частині є правомірними та такими, що
відповідають вимогам діючого
законодавства, а тому підстави для
задоволення позову в цій часині
відсутні. Вказані правові висновки
також узгоджуються з позицією Вищого
адміністративного суду України, яку
він висловив в Ухвалі від 11.07.2013р. по
справі № К/9991/21000/11.

Розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, що встановлено ст. 11
КАС України.

Згідно статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 19 Конституції України,
ст.ст. 25,27, 40, 41 п.5 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п.п. "д" пункту 5 цього
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», п. 3 Постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року № 148, ст. 78, 96 Закону СРСР "Про
пенсійне забезпечення громадян в СРСР",
ст.ст. 2, 6, 11, 17, 52, 71, 99, 100, 159-163 КАС України,
суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Іллічівському районі міста
Маріуполя Донецької області №168 від
06.03.2012р. в частині зарахування до
страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи
в районах Крайньої Півночі з 03.10.1988р. по
13.09.1993р. в одинарному розмірі.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі міста Маріуполя
Донецької області щодо зарахування до
страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи
в районах Крайньої Півночі з 03.10.1988р. по
13.09.1993р. в одинарному розмірі.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Іллічівському районі м.
Маріуполя Донецької області здійснити
з 06.08.2013р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням стажу роботу в районах
Крайньої Півночі з 03.10.1988р. по 13.09.1993р. на
пільгових умовах - із пільговим
коефіцієнтом, а саме: один рік роботи у
вказаний період зарахувати за один рік
та шість місяців з урахуванням
фактично сплачених сум.

В решті частини позов залишити без
задоволення.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до Донецького
апеляційного адміністративного суду
України через Іллічівський районний
суд м. Маріуполя з одночасним
надсиланням її копії особою, що її
подає, до суду апеляційної інстанції
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя:
Ю. О. Матвєєва