Справа № 812/3723/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3723/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Каюди А.М.,

при секретарі судового засідання:
Опейкіній Є.А.,

за відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«МЛ-Транссервіс» про стягнення
податкового боргу в розмірі 10502,86грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЛ-Транссервіс» в
якому позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача суми
податкового боргу в розмірі 10502,86грн.,
який складається з податкового боргу з
податку на додану вартість в сумі
6554,98грн. та з податкового боргу з
податку на прибуток в сумі 3947,88грн.
Вказаний борг виник внаслідок несплати
відповідачем узгодженого податкового
зобов'язання визначеного в податкових
деклараціях, штрафних санкцій
визначених у податкових повідомленнях
- рішеннях, прийнятому контролюючим
органом та нарахованої пені. З метою
стягнення суми податкового боргу
податковим органом були здійснені
відповідні заходи, а саме направлено
податкову вимогу від 08.07.2013 №15-15.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належний чином, надав до суду 18 червня
2014 року, до початку розгляду справи
клопотання відповідно до якого просив
провести розгляд справи за відсутності
представника податкового органу.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
з урахуванням вимог ч.11 ст.35 КАС України
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, правом надати
заперечення проти позову не
скористався.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до частини 6 статті 71 КАС
України якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Товариства з
обмеженою відповідальністю
«МЛ-Транссервіс» зареєстровано в
якості юридичної особи. (а.с.12-14).
Матеріалами справи підтверджено, що
ТОВ «МЛ-Транссервіс» перебуває на
обліку в якості платника податків в
Державній податковій інспекції у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175
пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право визначати у порядку,
встановленому цим Кодексом, суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків; застосовувати до
платників податків передбачені
законом фінансові (штрафні) санкції
(штрафи) за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи; стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України; стягувати
суми недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України; звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника податків, на суму
податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до вимог п.49.16 ст. 49
Податкового Кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплатити
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене ним у податковій декларації,
протягом строків, установлених
Кодексом.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

У відповідності із пунктом 202.1 статті 202
Податкового кодексу України звітним
(податковим) періодом по податку на
додану вартість є один календарний
місяць, а у випадках, особливо
визначених цим Кодексом, календарний
квартал, з урахуванням таких
особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник
податку з іншого дня, ніж перший день
календарного місяця, першим звітним
(податковим) періодом є період, який
розпочинається від дня такої
реєстрації та закінчується останнім
днем першого повного календарного
місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи
анулюється в інший день, ніж останній
день календарного місяця, то останнім
звітним (податковим) періодом є період,
який розпочинається з першого дня
такого місяця та закінчується днем
такого анулювання.

Податкова декларація з податку на
додану вартість згідно з пунктом 203.1
статті 203 Податкового кодексу України
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із
пунктом 203.2 статті 203 Податкового
кодексу України зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Відповідно до вимог, встановлених
розділом V Податкового кодексу України,
ТОВ «МЛ-Транссервіс» зареєстроване
платником податку на додану вартість.

Відповідно до п.14.1.178. ст. 14 Податкового
кодексу України податок на додану
вартість - непрямий податок, який
нараховується та сплачується
відповідно до норм розділу V цього
Кодексу.

Податкове зобов'язання для цілей
розділу V цього Кодексу - загальна сума
податку на додану вартість, одержана
(нарахована) платником податку в
звітному (податковому) періоді (п.14.1.179
ст.14 Податкового кодексу України)

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та платою
податку на прибуток.

Відповідно до вимог пункту 133.1 статті 133
Податкового кодексу України ТОВ
«МЛ-Транссервіс» є платником податку
на прибуток підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи,
податкове зобов'язання відповідача як
платника податку складається з:

- податкового зобов'язання
визначеного у податковій декларації з
податку на додану вартість № від
12.07.2013 за період червень 2013 року в сумі
3177,00грн. (а.с.26-27)

- податкового зобов'язання
визначеного у податковій декларації з
податку на додану вартість № від
17.09.2013 за період серпень 2013 року в сумі
601,00грн. (а.с.24-25)

- податкового зобов'язання
визначеного у податковій декларації з
податку на додану вартість № від
15.10.2013 за період вересень 2013 року в сумі
2186,00грн. (а.с.38-39)

- податкового зобов'язання
визначеного у податковій декларації з
податку на додану вартість № від
14.11.2013 за період жовтень 2013 року в сумі
394,00грн. (а.с.36-37)

- податкового зобов'язання
визначеного у податковій декларації з
податку на додану вартість № від
17.12.2013 за період листопад 2013 року в сумі
200,00грн. (а.с.30-31)

- податкового зобов'язання
визначеного у податковій декларації з
податку на додану вартість № від
16.01.2014 за період грудень 2013 року в сумі
177,00грн. (а.с.34-35)

- податкового зобов'язання
визначеного у податковій декларації з
податку на додану вартість № від
19.02.2014 за період січень 2014 року в сумі
92,00грн. (а.с.28-29)

- податкового зобов'язання
визначеного у податковій декларації з
податку на додану вартість № від
20.03.2014 за період лютий 2014 року в сумі
103,00грн. (а.с.32-33)

- податкового зобов'язання з
податку на додану вартість визначеного
контролюючим органом у прийнятому
податковому повідомленні - рішенні від
18.03.2014 № на підставі акту
перевірки №174/12-34-15-03/35937491 від 28.02.2014 зі
сплати штрафу в розмірі 20% в сумі
2354,41грн. (а.с.19)

- податкового зобов'язання з
податку на додану вартість визначеного
контролюючим органом у прийнятому
податковому повідомленні - рішенні від
18.03.2014 № на підставі акту
перевірки №174/12-34-15-03/35937491 від 28.02.2014 зі
сплати штрафу в розмірі 10% в сумі
296,84грн. (а.с.20)

- податкового зобов'язання визначеного
у податковій декларації з податку на
прибуток № від 03.03.2014 за 2013 рік в
сумі 4219,00грн. (а.с.23-24)

Сторонами на час розгляду справи не
надано до суду відомостей щодо
оскарження податкових повідомлень -
рішень від 18 березня 2014 року № та
№, від так вони вважаються
узгодженими. Сума грошового
зобов'язання, що визначена в рішеннях
платником податку в добровільному
порядку в повному обсязі не сплачена,
що підтверджується матеріалами справи.

В порушення вимог пунктів 57.1, 57.3 статті
57, пункту 152.1 і 152.9 статті 152 Податкового
кодексу України ТОВ «МЛ-Транссервіс» у
визначені строки, самостійно суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток підприємства, з податку на
додану вартість, що визначено у
податкових деклараціях та податкових
повідомленнях - рішеннях 18 березня 2014
року № та №, повністю не
сплатило. Враховуючи часткову сплату
підприємством суми боргу з податку на
додану вартість та з податку на
прибуток, борг станом на час звернення
позивача до суду становить з податку на
додану вартість за основним платежем в
сумі 3753,31грн., штрафними санкціями в
сумі 2651,25грн., з податку на прибуток за
основним платежем в сумі 3947,88грн, що
підтверджується розрахунком (а.с.18) та
карткою особового рахунку (а.с.42-44)

Підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129
Податкового кодексу України
передбачено, що у день настання строку
погашення податкового зобов'язання,
нарахованого контролюючим органом або
платником податків у разі виявлення
його заниження на суму такого
заниження та за весь період заниження
(в тому числі за період
адміністративного та/або судового
оскарження).

Відповідно до пункту 129.4 статті 129
Податкового кодексу України пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту
129.1 цієї статті, нараховується із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день заниження.

Інструкцією про порядок нарахування та
погашення пені за платежами, що
контролюються органами державної
податкової служби, затвердженою
наказом Державної податкової
адміністрації України від 17 грудня 2010
року № 953 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2010 за № 1350/18645, встановлений порядок
ведення органами державної податкової
служби обліку нарахування та погашення
пені, що справляється з платників
податків у зв'язку із несвоєчасним
погашенням узгодженого грошового
зобов'язання, та пені на податкове
зобов'язання, нараховане контролюючим
органом у разі виявлення його
заниження та/або визначене податковим
агентом при виплаті (нарахуванні)
доходів на користь платників податків -
фізичних осіб та/або контролюючим
органом під час перевірки такого
податкового агента (надалі - Інструкція
№ 953).

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції № 953
нараховані контролюючим органом суми
пені самостійно сплачуються платником
податків.

Згідно з пунктом 3.2 вищезазначеної
Інструкції № 953 при погашенні суми
податкового боргу (його частини) кошти,
що сплачує такий платник податку, у
першу чергу зараховуються в рахунок
податкового зобов'язання. У разі
повного погашення суми податкового
боргу кошти, що сплачує такий платник
податку, в наступну чергу
зараховуються у рахунок погашення
штрафів, в останню чергу зараховуються
в рахунок пені. Якщо платник податків
не виконує встановлену цим пунктом
черговість платежів або не визначає її
у платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку), орган
державної податкової служби
самостійно здійснює такий розподіл
такої суми у порядку, визначеному цим
пунктом. У разі наявності у платника
податку податкового боргу органи
державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, у
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків.

Пунктом 3.3 Інструкції № 953 передбачено,
що суми пені зараховуються до бюджетів
або державних цільових фондів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки.

Як вбачається з облікової картки
відповідача, за несвоєчасне погашення
податкових зобов'язань з орендної
плати за землю у відповідності до вимог
статті 129 Податкового кодексу України
відповідачу нарахована пеня в сумі 150,42
грн., яка останнім у добровільному
порядку не сплачена (а.с.42).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
в установлені строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України ДПІ в
Жовтневому районі м. Луганська на
адресу ТОВ «МЛ-Транссервіс» було
направлено податкову вимогу від 08.07.2013
№15-15 з повідомленням про податковий
борг що утворився станом на 07 липня 2013
року в сумі 2719,31грн. (а.с.40)

Факту оскарження відповідачем
вищезазначеної податкової вимоги
судом на час розгляду справи не
встановлено, а тому вона вважається
узгодженою. Даних про добровільну
сплату відповідачем наявного
податкового боргу або про відкликання
податкової вимоги у суду на час
розгляду справи не має.

Оскільки податкова вимога від 08.07.2013
№15-15, є чинною (доказів про відкликання
податкової вимоги суду не надано), суд
прийшов до висновку, що органом
державної податкової служби при
зверненні до адміністративного суду з
позовом про стягнення податкового
боргу дотримані вимоги норм
податкового законодавства.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1.статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Оскільки у судовому засіданні було
встановлено, що за відповідачем
обліковується податковий борг в
розмірі 10502,86грн., що складається з суми
податкового боргу з податку на додану
вартість в сумі 6554,98грн., з податку на
прибуток в сумі 3947,88грн., який в
добровільному порядку та в установлені
строки підприємством не сплачений, що
підтверджується матеріалами справи,
суд приходить до висновку що позов
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області є обґрунтований та
таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЛ-Транссервіс» про
стягнення податкового боргу в розмірі
10502,86грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЛ-Транссервіс» (91057,
м. Луганськ, вул. 30 років Перемоги,43а)
суму податкового боргу в розмірі 10
502,86грн. (десять тисяч п'ятсот дві гривні
86 коп.), що складається з суми
податкового боргу з податку на додану
вартість в сумі 6554,98грн. (шість тисяч
п'ятсот п'ятдесят чотири гривні 98 коп.),
з податку на прибуток в сумі 3947,88грн.
(три тисячі дев'ятсот сорок сім гривень
88коп.) з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 23 червня 2014 року.

Суддя
А.М. Каюда