Справа № 2а-0107/236/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Київ К/9991/62546/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 14 травня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року у справі № 2а-0107/236/12 за позовом
ОСОБА_4 до Управління
житлово-комунального господарства
Сімферопольської міської ради,
Сімферопольської міської ради,
виконавчого комітету Залізничної
районної ради м. Сімферополя, треті
особи: об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Сімферополь", ОСОБА_5 про визнання дій
незаконними та спонукання до вчинення
певних дій, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
Управління житлово-комунального
господарства Сімферопольської міської
ради, Сімферопольської міської ради,
виконавчого комітету Залізничної
районної ради м. Сімферополя, в якому
просила: визнати незаконною
бездіяльність виконавчого комітету
Залізничної районної ради м.
Сімферополя, яка виразилася у не
підготовки та не передачі попередніх
матеріалів щодо демонтажу об'єкта
рухомого майна-металевого гаража у
дворі будинку АДРЕСА_1; зобов'язати
виконавчий комітет Залізничної
районної ради м. Сімферополя;
зобов'язати виконавчий комітет
Залізничної районної ради міста
Сімферополя підготувати попередні
матеріали щодо демонтажу об'єкта
рухомого майна - металевого гаража у
дворі будинку АДРЕСА_1, який не має
дозвільного документу та передати їх
на розгляд до Сімферопольської міської
ради; зобов'язати Сімферопольську
міську раду розглянути питання про
демонтаж об'єкта рухомого майна -
металевого гаража у дворі будинку
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що після
смерті власника металевого гаражу у
дворі будинку АДРЕСА_1, мешканці
вказаного будинку, в тому у числі і
позивач, звертались до органів влади з
проханням знести зазначений гараж,
однак ці звернення залишені без уваги
через те, що прибудинкова територія
будинку АДРЕСА_1 передана на баланс
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Сімферополь".

Постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополя від 14 травня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та задовольнити
позов.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, рішенням
Залізничної районної ради міста
Сімферополя від 11 липня 2000 року №227
ОСОБА_6 (мешканцю будинку АДРЕСА_1) за
його особистою заявою, як ветерану
Великої Вітчизняної Війни, був наданий
дозвіл на установку металевого гаража.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, і з цього
часу перебування на прибудинковій
території вказаного гаражу позивач
вважає незаконним і таким, що порушує
її права та права інших мешканців
будинку АДРЕСА_1 за вказаною адресою.

Позивач неодноразово зверталась до
відповідачів по справі з питанням про
прийняття заходів, направлених на
демонтаж гаражу, посилаючись на те, що
після смерті ОСОБА_6 відпали законні
підстави перебування гаражу на
прибудинковій території, а крім того,
гараж не використовується за
призначенням та перетворився на
смітник.

На ці звернення відповідачами позивачу
надані відповіді, зокрема, відповідь
виконавчого комітету Залізничної
районної ради від 22 жовтня 2009 року,
відповідь Сімферопольської міської
ради від 25 грудня 2009 року, про те, що
прибудинкова територія будинку
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та
обслуговувані об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Сімферополь" на підставі
рішення Сімферопольської міської ради
від 30 вересня 2008 року №626,
правовстановлюючі документи на
розміщення гаражів на цій території
передані голові об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Сімферополь".

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Сімферополь" набуло статусу
юридичної особи з 22 червня 2007 року, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи за № 632945.

Для реалізації своїх функцій за актом
приймання-передачі зазначене
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Сімферополь" прийняло на баланс весь
житловий комплекс за адресою:
АДРЕСА_1,НОМЕР_1,НОМЕР_2 разом з
присадибною територією загальною
площею 9180 кв.м.

Вказаний акт від 17 листопада 2008 року
затверджений головою виконавчого
комітету Залізничної районної ради.

Згідно виписки з протоколу засідання
правління об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Сімферополь" від 08 червня 2010 року № 23
було прийняте рішення, яким члену
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Сімферополь" ОСОБА_5 (дочці померлого
ОСОБА_6) наданий дозвіл на експлуатацію
збірного металевого гаражу на
прибудинковій території об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Сімферополь".

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що правлінням об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Сімферополь" 03 вересня 2009 року
на засіданні розглядалось звернення
позивача щодо законності перебування
гаражів на прибудинковій території, за
результатами розгляду якого
пропозиція позивача була відхилена.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що позивачем
не доведено факту порушення або
обмеження її прав суб'єктом владних
повноважень, які підлягають захисту.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних
суддів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
Сімферопольської міської ради від 24
листопада 2006 року №123 визначені обсяги
повноважень, які належать міським
(районним) радам міста Сімферополя,
згідно пункту 15 "а" якого передбачено,
що демонтаж у встановленому порядку
об'єктів рухомого майна (кіосків,
металевих гаражів, тощо), які не мають
дозвільних документів, належить до
повноважень Управління міського
господарства Сімферопольської міської
ради.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач не зверталася
до Управління міського господарства
Сімферопольської міської ради з
відповідною заявою щодо демонтажу
тимчасової споруди - металевого гараж,
який був переданий на баланс об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Сімферополь".

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" основна
діяльність об'єднання полягає у
здійсненні функцій, що забезпечують
реалізацію прав власників приміщень на
володіння та користування спільним
майном членів об'єднання, належне
утримання будинку та прибудинкової
території, сприяння членам об'єднання в
отриманні житлово-комунальних та інших
послуг належної якості за
обґрунтованими цінами та виконання
ними своїх зобов'язань, пов'язаних з
діяльністю об'єднання.

Статтею 1 Закону України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" прибудинкова територія -
територія навколо багатоквартирного
будинку, визначена актом на право
власності чи користування земельною
ділянкою і призначена для
обслуговування багатоквартирного
будинку.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій рішенням Залізничного
районного суду міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 26 липня
2011 року, яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 05 жовтня 2011 року
ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні
позову до ОСОБА_5, треті особи:
Сімферопольська міська рада,
виконавчий комітет Сімферопольської
міської ради, виконавчий комітет
Железнодорожної районної ради міста
Сімферополя, об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Сімферополь", про зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку шляхом знесення металевого
гаражу.

Під час розгляду вказаної справи
встановлено, що ОСОБА_4 ні в позовній
заяві, ні під час судового розгляду не
доведено на підставі належних та
допустимих доказів, порушення або
обмеження її прав з боку ОСОБА_5.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Залізничного районного суду
м. Сімферополя від 14 травня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша