Справа № П/811/888/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №П/811/888/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Момонт Г.М.,
розглянув у порядку письмового
провадження в м. Кіровограді
адміністративну справу
за позовом: Фізичної особи підприємця
до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки), рішення про застосування
штрафних санкцій та податкових
Фізична особа підприємець ОСОБА_1
звернувся з позовом до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
- вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
14.03.2014 р. на суму 4 122,36 грн., у тому числі 3
747,60 грн. недоїмки та 374,60 грн. штрафу;
- рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
від 21.03.2014 р., яким відносно позивача
застосовано штрафні санкції в розмірі
- податкового повідомлення-рішення
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 4 879,00 грн., у тому числі 3 252,67 грн.
основного платежу та 1 626,33 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів);
- податкового повідомлення-рішення
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 3
246,00 грн., у тому числі 2 164,00 грн.
основного платежу та 1 082,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів).
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки відповідача про
відсутність залишків брикету,
реалізованого ним у січні 2012 року УДППЗ
«Укрпошта», ґрунтуються лише на основі
довідки про залишок товару наданої на
початок перевірки, у якій помилково не
вказано залишок брикету, який
знаходився на відповідальному
зберіганні в УДППЗ «Укрпошта», що
відображено у Книзі обліку доходів і
витрат. Також позивач вказує, що факт
реалізації цегли в кількості 14,4 тис. шт.
на суму 10 800,00 грн. підтверджується
первинними документами. Відтак позивач
зауважує, що оскільки висновок
податкового органу про завищення
витрат на загальну суму 19 133,36 грн. є
неправомірним, то відсутні підстави
для нарахування 3 747,60 грн. єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та 374,76 грн.
штрафних санкцій. Окрім того, позивач
зазначає, що до складу податкового
кредиту за грудень 2012 року ним
віднесено суми ПДВ за господарськими
операціями ТОВ «КЗСМ №2 - Синтез» щодо
придбання цегли, яка використовувалася
ФОП ОСОБА_3 у межах його господарської
Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого позов ним не
визнається у повному обсязі, оскільки
перевіркою достовірності декларування
сум валових витрат відображених в
додатку №5 до декларацій про майновий
стан та доходи встановлено, що в
порушення вимог п.177.4 ст.177 Податкового
кодексу України ФОП ОСОБА_1 завищено
витрати на загальну суму 19 133,36 грн., так
як включено до складу витрат за період
з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. по статті
«вартість товарів» витрати на суму 2 068
130,22 грн., а відповідно до наданих на
перевірку документів вартість товару,
пов'язаного з отриманням доходу у
вищезгаданому звітному періоді
становить 2 048 996,86 грн. При цьому
відповідач вказує, що відповідно до
видаткової накладної від 21.01.2012 р. ФОП
ОСОБА_1 реалізовано УДППЗ «Укрпошта»
брикет на суму 8 333,36 грн., у той час як
станом на 01.01.2012 р. у позивача були
відсутні залишки даного товару та не
підтверджено факт його придбання у
січні 2012 року. Також відповідач
зазначає, що на підставі первинних
документів перевіркою не підтверджено
факт реалізації ФОП ОСОБА_1 у 2012 році
цегли в кількості 14,4 т. шт. на суму 10 800,00
грн., разом з тим зазначена цегла також
відсутня в залишках товару станом на
31.12.2012 р., однак вартість щодо її
придбання включена позивачем до складу
витрат. Відповідач вказує, що в
результаті вищевказаних порушень
перевіркою правильності нарахування
єдиного внеску з сум доходу на який
нараховується єдиний внесок у розмірі
34,7% встановлено, що в порушення п.2 ч.1
ст.7 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
позивачем занижено суму єдиного внеску
за 2012 рік на 3 747,60 грн. Також перевіркою
встановлено завищення ФОП ОСОБА_1
податкового кредиту на 2 164,00 грн. у
зв'язку із включенням сум ПДВ за
господарськими операціями з ТОВ «КЗБМ
№2» щодо придбання товарів, які не
використовувалися позивачем в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності та в залишках
15.05.2014 р. позивачем подано до суду
клопотання про подальший розгляд
справи у порядку письмового
провадження, яке письмово погоджене
представником відповідача (а.с.177).
На підставі усної ухвали, прийнятої в
судовому засіданні 15.05.2014 р. та
занесеної до журналу судового
засідання (а.с.179), подальший розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження у відповідності до ч.4 ст.122
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
У період з 21.02.2014 р. по 07.03.2014 р. посадовою
особою Кіровоградської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
відповідно до направлення №274 від
21.02.2014 р. (а.с.151) на підставі наказу №195
від 21.01.201 р. (а.с.150) проведено планову
документальну виїзну перевірку
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2012 р. по 31.12.2013 р., правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за
результатами якої складено акт
№153/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 14.03.2014 р.,
висновками якого, зокрема, є порушення
ФОП ОСОБА_1, на думку відповідача:
- п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу
України, у зв'язку з чим визначено суму
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб за 2012 рік у
розмірі 3 252,67 грн.;
- п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, у зв'язку з чим завищено
податковий кредит за грудень 2012 року в
- п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», у зв'язку з чим
визначено суму податкового
зобов'язання з єдиного внеску за
грудень 2012 року у розмірі 3 447,60 грн.
На підставі акта перевірки
Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області винесено:
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
14.03.2014 р. на суму 4 122,36 грн., у тому числі 3
747,60 грн. недоїмки та 374,60 грн. штрафу
- рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
від 21.03.2014 р., яким відносно позивача
застосовано штрафні санкції в розмірі
374,76 грн. (а.с.28);
- податкове повідомлення-рішення
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 4 879,00 грн., у тому числі 3 252,67 грн.
основного платежу та 1 626,33 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.29);
- податкове повідомлення-рішення
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 3
246,00 грн., у тому числі 2 164,00 грн.
основного платежу та 1 082,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.30).
Як встановлено у судовому засіданні,
грошові зобов'язання за вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
визначено податковим органом у зв'язку
- завищенням ФОП ОСОБА_1 валових витрат
за 2012 рік на суму 19 133,36 грн., з огляду на
включення до їх складу:
- 8 333,36 грн. згідно з видатковою
накладною від 21.01.2012 р. за господарською
операцією із реалізації УДППЗ
«Укрпошта» брикету, який у січні 2012
року ФОП ОСОБА_1 не придбавався та не
рахувався у залишках товарів станом на
- 10 800,00 грн. за господарськими
операціями щодо придбання та
реалізації цегли в обсязі 14 400 штук щодо
якої відсутні докази її реалізації та
- завищенням ФОП ОСОБА_1
податкового кредиту за грудень 2012 року
у зв'язку з включенням до складу
податкового кредиту сум ПДВ за
господарськими операціями з ТОВ «КЗБМ
№2» щодо придбання цегли, яка не
використовувалася в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності позивача та в залишках не
У відповідності до п.177.2 ст.177
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу
України до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу.
Відповідно до п.138.4 ст.138
Податкового кодексу України витрати,
що формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, крім нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.
Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.
З аналізу п.177.2, 177.4 ст.177, пп.138.4 ст.138,
п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України
суд вбачає, що визначальним фактором
для формування валових витрат та
податкового кредиту платником податку
є подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Тобто обов'язковими ознаками
господарської діяльності є здійснення
її суб'єктами господарювання у сфері
суспільного виробництва; спрямування
її на виготовлення та реалізацію
продукції, виконання робіт чи надання
послуг. При цьому результати
зазначеної діяльності - продукція,
роботи чи послуги - мають вартісний
характер і цінове вираження.
У період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. основним
видом діяльності ФОП ОСОБА_1 була
оптова торгівля паливом (а.с.13).
Судом встановлено, що відповідно до
договору №82 від 06.12.2011 р. (а.с.68-69) ФОП
ОСОБА_1 у грудні 2011 року придбав у ФОП
ОСОБА_4 брикет у кількості 8,718 тонн на
загальну суму 6 080 грн. та ПДВ - 1 216,16 грн.,
що підтверджується видатковою і
податковою накладною, а також
платіжним дорученням (а.с.65-67).
Транспортування придбаного товару
здійснювалося ВАТ КАТП
«Агробудавтосервіс» згідно з
договором на транспортне
обслуговування №41 від 30.05.2011 р. (а.с.75-76),
що підтверджується актом наданих
послуг, товарно-транспортною та
податковою накладними, платіжним
дорученням (а.с.71-74).
У відповідності до договору №1 від
06.12.2011 р. (а.с.62) ФОП ОСОБА_1 передав УДППЗ
«Укрпошта» на відповідальне
зберігання брикет в кількості 8,718 тонн,
що підтверджується актом
приймання-передачі на відповідальне
зберігання (а.с.63, зі зворотного боку).
Відповідно до договору №01/1754 про
закупівлю товарів за державні кошти
від 20.10.2011 р. (а.с.59-61) ФОП ОСОБА_1 у січні
2012 року поставив УДППЗ «Укрпошта»
брикет у кількості 8,718 тонн на суму 8 333,33
грн. та ПДВ 1 666,67 грн., що
підтверджується видатковою та
податковою накладними, а також
платіжним дорученням (а.с.56-58).
Таким чином, судом встановлено, що у
січні 2012 р. позивачем реалізовано УДППЗ
«Укрпошта» брикет, який знаходився в
останнього на відповідальному
зберіганні згідно з договором №1 від
У відповідності до довідки ФОП ОСОБА_1
№2 від 21.02.2013 р. станом на 01.01.2012 р.
вартість залишків товарів становить 108
743,62 грн. (а.с.164).
Однак, з огляду на зміст Книги обліку
доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 судом
встановлено, що станом на кінець 2011
року позивачем обліковано товар, який
перебуває на відповідальному
зберіганні на суму 6 080,81 грн. (а.с.93), при
цьому зазначена сума не врахована при
визначенні загальної вартості товару в
розмірі 108 743,62 грн., який зберігався у
позивача та не відображена в довідці №2
У судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що ним під час
проведення перевірки було взято до
уваги лише інформацію довідки ФОП
ОСОБА_1 №2 від 21.02.2013 р. про розмір
залишок товарів та не враховувалися
відомості відображені у Книзі обліку
Згідно з п.177.10 ст.177 Податкового кодексу
України фізичні особи-підприємці
зобов'язані вести Книгу обліку доходів
і витрат та мати підтверджуючі
документи щодо походження товару.
Відповідно до п.1, 5 Порядку ведення
Книги обліку доходів і витрат, яку
ведуть фізичні особи-підприємці, крім
осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 24.12.2010 р. №1025, чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
відповідно до пункту 177.10 статті 177 та
пункту 178.6 статті 178 розділу IV
Податкового кодексу України фізичні
особи-підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, та
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність (далі -
самозайняті особи), зобов'язані вести
Книгу обліку доходів і витрат, у якій
щоденно на підставі первинних
документів здійснюються записи про
операції, що відбулися у звітному
(податковому) періоді. Дані Книги
використовуються самозайнятою особою
для заповнення податкової декларації
за звітний податковий період (рік).
У відповідності до пп.3.2 п.3 зазначеного
Порядку у графах 2 та 11 відображається
сума нереалізованих товарних запасів,
сировини, матеріалів тощо на початок та
на кінець звітного податкового періоду
(року), яка виводиться в грошовій формі,
виходячи із ціни їх придбання.
З аналізу зазначених норм судом
встановлено, що саме Книга обліку
доходів і витрат є належним доказом
залишків товару на початок та кінець
звітного періоду, а відтак, посилання
податкового органу на довідку видану
ФОП ОСОБА_1 як на доказ відсутності
товару в залишках, за наявності Книги
обліку доходів і витрат, є
необґрунтованим та безпідставним.
Із огляду на викладене та приймаючи до
уваги, що ФОП ОСОБА_1 документально
підтверджено витрати у розмірі 8 333,36
грн. за господарською операцією з УДППЗ
«Укрпошта» щодо реалізації брикету у
січні 2012 року, суд дійшов висновку, що
позивачем правомірно віднесено
зазначену суму до складу витрат за 2012
Також судом встановлено, що відповідно
до договору купівлі-продажу №ДГ-74 від
29.08.2012 р. (а.с.81-83) ФОП ОСОБА_1 у грудні 2012
року придбав у ТОВ «КЗБМ №2 - Синтез»
цеглу в загальній кількості 33 800 штук на
суму 25 350,00 грн. та ПДВ у сумі 5 070,00 грн.,
що підтверджується видатковими та
податковими накладними (а.с.87-89, 92).
У грудні 2012 року придбана цегла
реалізована ФОП ОСОБА_1 ТОВ Металоцентр
СМАРТ» у кількості 14 400 штук на суму 18
900,00 грн. та ПДВ - 3 780,00 грн. (а.с.84, 85) у
відповідності до договору
купівлі-продажу №29/08 від 29.08.2012 р.
(а.с.77-80), ОСОБА_5 в кількості 5 000 штук на
суму 3 750,00 грн. та ПДВ - 750,00 грн. (а.с.90),
ФОП ОСОБА_6 в кількості 7 200 штук на суму 6
912,00 грн. та ПДВ - 1 382,40 грн. (а.с.90), а також
ТОВ «ВКФ «Золотое сечение» у кількості
7 200 штук на суму 6 480,00 грн. та ПДВ - 1 296,00
Таким чином, судом встановлено, що
придбана позивачем у ТОВ «КЗБМ №2 -
Синтез» цегла в загальній кількості 33
800 штук у повному обсязі (14 400 + 5 000 + 7 200 + 7
200) реалізована ФОП ОСОБА_1 у грудні 2012
року, що підтверджується належними
первинними документами.
У відповідності до Книги обліку
доходів і витрат встановлено, що
позивачем обліковано доходи та витрати
за вищевказаними господарськими
операціями та визначено чистий дохід у
розмірі 10 692,00 грн. (18 900,00 грн. + 3 750,00 грн. +
6 912,00 грн. + 6 480,00 грн. - 25 350,00 грн.) (а.с.95-96).
Відтак суд дійшов висновку, що
позивачем правомірно віднесено до
складу витрат кошти за господарськими
операціями щодо придбання цегли у ТОВ
«КЗБМ №2 - Синтез», оскільки вони
підтверджені належними первинними
Також в акті перевірки
№153/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 14.03.2014 р.
податковим органом зазначено, що ФОП
ОСОБА_1 у грудні 2012 року включено до
складу податкового кредиту суми ПДВ у
розмірі 2 164,00 грн. за цеглу (ТОВ «КЗБМ
№2») згідно з податковою накладною від
01.12.2012 р. на суму ПДВ 1 082,00 грн., від 04.12.2012
р. на суму ПДВ 1 082,00 грн. (а.с.21).
Зі змісту податкової декларації з ПДВ
за грудень 2012 року (а.с.104-106) та реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних за грудень 2012 року (а.с.118)
встановлено, що позивачем у грудні 2012
року задекларовано податковий кредит у
розмірі 4 787,00 грн., у тому числі 4 740,00 грн.
за господарськими операціями з ТОВ
«КЗБМ №2 - Синтез» на підставі
податкових накладних №65 від 27.11.2015 р.
(ПДВ 750,00 грн.), №1 від 01.12.2012 р. (ПДВ 1 080,00
грн.) та №5 від 05.12.2012 р. (ПДВ 2 910,00 грн.).
Отже, у судовому засіданні не знайшов
підтвердження факт віднесення
позивачем до складу податкового
кредиту сум ПДВ у загальному розмірі 2
164,00 грн. за господарськими операціями з
ТОВ «КЗБМ №2» відповідно до податкових
накладних від 01.12.2012 р. (ПДВ 1 082,00 грн.) та
від 04.12.2012 р. (ПДВ 1 082,00 грн.).
Окрім того, матеріалами справи
підтверджено факт використання
позивачем цегли придбаної у ТОВ «КЗБМ
№2 - Синтез» за договором
купівлі-продажу №ДГ-74 від 29.08.2012 р., а
тому, приймаючи до уваги наявність у
позивача належним чином оформлених
податкових накладних, що не
заперечуєвалося відповідачем, суд
дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1
правомірно віднесено до складу
податкового кредиту за грудень 2012 року
суми ПДВ за господарськими операціями
з ТОВ «КЗБМ №2 - Синтез».
Зважаючи на викладене, податкові
від 21.03.2014 р. є протиправними та
підлягають скасуванню.
Як встановлено судом, з огляду на
висновки про завищення позивачем у 2012
році валових витрат та, як наслідок,
заниження чистого оподатковуваного
доходу на суму 10 800,00 грн.
Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області донараховано
ФОП ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок у
розмірі 3 747,60 грн. (10 800,00 х 34,7%), у зв'язку
з чим винесено оскаржувані вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2014 р. та
рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №
від 21.03.2014 р.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 р.
№2464-VI (далі за текстом - Закон)
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

З огляду на зміст п.2 ч.1 ст.7 Закону
єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пункті 4 (крім
фізичних осіб-підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування) та 5
частини першої статті 4 цього Закону, -
на суму доходу (прибутку), отриманого
від їх діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб, та на суму доходу, що
розподіляється між членами сім'ї
фізичних осіб-підприємців, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Так як у судовому засіданні не знайшов
підтвердження факт заниження
позивачем чистого оподатковуваного
доходу, то відповідачем безпідставно
донараховано ФОП ОСОБА_1 єдиний
соціальний внесок у розмірі 3 747,60 грн.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно
до ч.2, 3 ст.9 Закону обчислення єдиного
внеску здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок. Обчислення єдиного внеску
органами доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.3 ст.25 Закону суми
недоїмки стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням штрафів.

На підставі ч.4 ст.25 Закону орган
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно зі змісту п.6.3 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 р. №455 (далі за
текстом також - Інструкція) органи
доходів і зборів надсилають платникам
вимогу про сплату недоїмки, зокрема, у
випадках, якщо дані документальних
перевірок результатів діяльності
платника про суми доходу (прибутку)
фізичних осіб-підприємців чи осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
свідчать про донарахування сум єдиного
внеску органами доходів і зборів у
повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті.

У такому випадку вимога надсилається
одночасно з актом документальної
перевірки платника єдиного внеску або
актом про суми розбіжностей щодо сум
доходу (прибутку), заявлених у
звітності до органу доходів і зборів та
задекларованих у річній податковій
декларації фізичними
особами-підприємцями чи особами, які
забезпечують себе роботою самостійно,
або повідомленням-розрахунком на всю
суму донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п.7.1 Інструкції за
порушення норм законодавства про
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
платників, на яких згідно із Законом
покладено обов'язок нараховувати,
обчислювати та сплачувати єдиний
внесок, застосовуються фінансові
санкції (штрафи та пеня) відповідно до
Закону.

У відповідності до змісту п.3 ч.11 ст.25
Закону орган доходів і зборів
застосовує до платника єдиного внеску
за донарахування своєчасно не
нарахованого єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний звітний період, за
який донараховано таку суму, але не
більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску.

Згідно з ч.14 ст.25 Закону про нарахування
пені та застосування штрафів,
передбачених цим Законом, посадова
особа органу доходів і зборів у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску.

Із аналізу зазначених норм
встановлено, що штраф відповідно до п.3
ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» застосовується
відносно платника єдиного внеску,
зокрема, у випадку донарахування йому
такого внеску органом доходів і зборів.
При цьому донарахування здійснюється
за результатами перевірки шляхом
надсилання платнику єдиного внеску
повідомлень-розрахунків, а також
вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Судом встановлено, що вимога про сплату
боргу (недоїмки) від 14.03.2014 р. містить як
суму недоїмки - 3 747,60 грн., так і суму
штрафу - 374,60 грн., тобто загальний
розмір боргу визначений такою вимогою
повинен становити 4 122,20 грн. (3 747,60 грн. +
374,60 грн.), натомість в оскаржуваній
вимозі загальна сума боргу вказана у
розмірі 4 122,36 грн. При цьому податковим
органом не надано до суду рішення, яким
відносно позивача застосовано штраф у
розмірі 374,60 грн., включений до вимоги
про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2014 р.,
оскільки рішенням № відносно ФОП
ОСОБА_1 застосовано штраф в іншому
розмірі - 374,76 грн., а рішення прийнято
21.03.2014 р., тобто вже після винесення
зазначеної вимоги.

За таких обставин, сума штрафу у
розмірі 374,60 грн. безпідставно
відображена Кіровоградською ОДПІ ГУ
Міндоходів у вимозі про сплату боргу
(недоїмки) від 14.03.2014 р.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
визнання протиправними та скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
14.03.2014 р. та рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №
від 21.03.2014 р. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відтак, сплачений позивачем судовий
збір (10% від ставки судового збору для
позовних вимог майнового характеру) в
розмірі 182,70 грн. підлягає присудженню з
Державного бюджету України на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 21 березня 2014 року винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 3 246,00 грн., у тому
числі 2 164,00 грн. основного платежу та 1
082,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів).

3. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 21 березня 2014 року винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 4 879,00
грн., у тому числі 3 252,67 грн. основного
платежу та 1 626,33 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів).

4. Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14
березня 2014 року, винесену
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області відносно
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
сплату боргу (недоїмки) у загальному
розмірі 4 122,36 грн., у тому числі 3 747,60 грн.
недоїмки та 374,60 грн. штрафу.

5. Визнати протиправним та скасувати
рішення № про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску від 21
березня 2014 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким відносно
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
застосовано штрафні санкції в розмірі
374,76 грн.

Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (25002, АДРЕСА_1) з
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят
дві грн. 70 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Г.М. Момонт