Справа № 2а-0770/3017/12
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 рокум. Ужгород№ 2a-0770/3017/12

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Дору Ю.Ю. при
секретарі: Пирожук Н.П., за участю:

позивача: ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2,

відповідача: Державної податкової
інспекції в Іршавському районі
Головного управління Міндоходів в
Закарпатської області - представник
Гайович В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів в Закарпатської області про
визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державна податкова інспекція
в Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів в Закарпатської області
№ від 20.09.2011 року.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
повністю, за обставин викладених у
позовній заяві та просили суд такі
задовольнити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновок податкового органу не
відповідає фактичним обставинам та
зроблений внаслідок неповного аналізу
даних бухгалтерського та податкового
обліку ФОП ОСОБА_1, оскільки за
охоплений перевіркою період валові
витрати підприємця перекривали
валовий дохід у сумі 10370,19 грн. У позові
вказав, що при нарахуванні додаткових
податкових зобов'язань інспектор,
незважаючи на обов'язок, передбачений
п. 86.10 ст. 86 Податкового Кодексу України,
враховувати. не задекларовані
підприємцем витрати, врахував тільки
не задекларовані доходи. Інформація
про дані витрати інспекторам ДПІ в
Іршавському районі була надана в
повному обсязі, проте враховувати ці
витрати вони відмовилися. Також
Позивач звернув увагу суду, що витрати
у передбаченому звітному періоді є
значно більші, ніж вказані податковим
органом, який безпідставно не взяв до
уваги всіх первинних документів у
підтвердження витрат, понесених в ході
здійснення підприємницької
діяльності. Відтак, вважає
повідомлення-рішення ДПІ у Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів в Закарпатської області
№ від 20.09.2011 року протиправним та
просить суд таке скасувати.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог та просив суд у задоволенні таких
відмовити.

Окрім того представником відповідача
були надані письмові заперечення проти
позову (а.с.85-86). В запереченнях вказав,
що при проведенні перевірки СГ -
фізичною особою було представлено ряд
документів, а саме чеки, приходні
накладні (рахунки, фактури), договори із
постачальниками, податкові накладні,
акти виконаних робіт (наданих послуг),
подорожні листи, відрядження., виписки
банку про рух коштів по гривневих та
валютних рахунках, книга обліку
доходів і витрат та інше, які
підтверджували відображені у
деклараціях про доходи, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходу за
період з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року суму
валових витрат. Перевіркою
правильності визначення витрат,
відображених у деклараціях про доходи,
безпосередньо пов'язаних одержанням
доходу за період з 01.04.2010 року по 31.12.2010
року підтверджено задекларовані в
декларації валові витрати в сумі
1427447,19грн. Окрім того, зазначив, що до
складу валових витрат за звітний
податковий період включаються лише
прямі валові витрати, що відповідають
фактичній сумі отриманого в цьому
періоді валового доходу в будь-якій
формі від визначеного виду діяльності
та підтверджені документально.
Витрати, понесені ФОП ОСОБА_1 в ході
перевірки не перевірялися, оскільки
дані були взяті із декларації про
майно та доходи, поданої позивачем.
Відтак, просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення сторін та оцінивши докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що посадовими
особами Державної податкової
інспекції у Іршавському районі
Закарпатської області в період з 12.08.2011
р. по 09.09.2011 р. на підставі направлень
від 11.08.2011 р. № 274, № 275, виданих в ДПІ у
Іршавському районі та плану - графіка
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання (наказу ДПІ у
Іршавському районі від 02.08.2011 р. № 301)
була проведена документальна планова
виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання СГ - фізичною особою
ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2010
р. по 31.12.2010 р.

За результатами проведеної перевірки
посадовими особами Державної
податкової інспекції у Іршавському
районі Закарпатської області було
складено Акт від 16.09.2011 року
№765/17-50/НОМЕР_1 (а.с.57-74) де встановлено,
що ПП ОСОБА_1, в порушення вимог ст. 2
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» № 889 від 22.05.2003 р., ст.ст.
13, 14 Розділу IV Декрету КМУ «Про
прибутковий податок з громадян» №13-92
від 26.12.1992 р. не включив до складу
валового доходу суму за 2-4 квартал 2010
року -69134,61 грн. без ПДВ.

Так, на підставі Акту від 16.09.2011 року
№765/17-50/НОМЕР_1 Державною податковою
інспекцією у Іршавському районі
Закарпатської області керуючись п.54.3
ст. 54 та п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу
України було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 20.09.2011
р. про донарахування ПП ОСОБА_1
додаткових податкових зобов'язань у
розмірі 10370,19 грн.(а.с.52)

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.75.1. ст.75 ПК України
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

При вирішенні справи суд бере до уваги,
що відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України
Контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків. (п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст.
75 ПК України).

З положень ст. 81 Податкового кодексу
України слідує, що посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом.

В ході судового розгляду встановлено,
що під час документальної планової
перевірки підприємницької діяльності
ФОП ОСОБА_1 податковим органом не
перевірялися валові витрати позивача,
а всі дані були взяті виключно із
декларації про майно та доходи, а саме
виходячи з Декларації про доходи,
одержані з 1 січня по 31 грудня 2010 року
від 04.11.2010 року(за ІV квартал 2010 року) та
Декларації про доходи, одержані з 1
січня по 31 грудня 2010 року від 04.11.2010
року(за 2010 рік) від 03.02.2011 року. Оскільки
в ході проведення перевірки опис
документації, які пред'являлися
позивачем податковому органу не
складався, в судовому засіданні
позивачем подані копії первинних
документів у підтвердження понесених
витрат, а податковий орган не може
підтвердити факту взяття чи відхилення
даних витрат до уваги під час
перевірки, то суд приходить до
переконання, що податкове
повідомлення-рішення, що оскаржується
ФОП ОСОБА_1 є протиправним та підлягає
до скасування.

Відповідно до ст.. 83 Податкового
кодексу України, зокрема п. 83.1.
передбачено, що для посадових осіб
контролюючих органів під час
проведення перевірок підставами для
висновків є: документи, визначені цим
Кодексом; податкова інформація;
експертні висновки; судові рішення;
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Згідно ст.. 85 Податкового кодексу
України, зокрема п. 85.7 передбачено, що
отримання копій документів
оформляється описом. Копія опису,
складеного посадовими (службовими)
особами контролюючого органу,
вручається під підпис платнику
податків або його законному
представнику. Якщо платник податків
або його законний представник
відмовляється від засвідчення опису
або від підпису про отримання копії
опису, то посадові (службові) особи
контролюючого органу, які отримують
копії, роблять відмітку про відмову від
підпису.

Проте такий опис документів
працівниками ДПІ в Іршавському районі
під час проведення перевірки ФОП
ОСОБА_1 не робився, відповідач в
судовому засіданні не зміг довести, які
саме витрати були взяті, а які взяті до
уваги податковим органом не були при
проведенні перевірки та винесенні
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, враховуючи
пояснення представника відповідача, що
такі витрати взагалі не перевірялися в
ході перевірки, а дані були взяті
виключно із декларації про майно та
доходи платника, то відповідно таке
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та підлягає до
скасування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), то в зв'язку із
задоволенням позову слід стягнути на
користь позивача понесені витрати по
сплаті судового збору в сумі 110, грн.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів в Закарпатської
області № від 20.09.2011 року є
неправомірним, а позовні вимоги
позивача - обґрунтованими та такими, що
не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів в Закарпатської
області про визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити
повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів в Закарпатської
області № від 20.09.2011 року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України судовий збір у сумі 110,00 грн.(сто
десять гривень 00 копійок) на користь
ОСОБА_1 (90123, АДРЕСА_1, )

4. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяЮ.Ю. Дору