Справа № 2а-4065/10/1970
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
9104/10238/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
державної інспекції з контролю за
цінами у Тернопільській області на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2011
року у справі за позовом приватного
підприємства «Фенікс ЛМ» до державної
інспекції з контролю за цінами у
Тернопільській області про скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В :

приватне підприємство «Фенікс ЛМ»
звернулось в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до державної
інспекції з контролю за цінами у
Тернопільській області в якому просило
скасувати рішення відповідача про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін від
26 листопада 2010 року № 000105 .

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2011
року позовні вимоги задоволено,
скасовано рішення державної інспекції
з контролю за цінами в Тернопільській
області про застосування до приватного
підприємства «Фенікс ЛМ» економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін від 26 листопада 2010 року
№ 000105.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції державна
інспекція з контролю за цінами в
Тернопільській області оскаржила його
в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає,
державною інспекцією з контролю за
цінами в Тернопільській області
проведено позапланову перевірку
виконання вимог Припису №58 від 05.08.2010р.
та додержання вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 17.10.2007р. №1222 «Про
затвердження Порядку декларування
зміни оптово-відпускних цін на
продовольчі товари», розпорядження
голови Тернопільської
облдержадміністрації № 392 «Про
регулювання цін на виробництво окремих
продовольчих товарів та внесення змін
до розпорядження голови
облдержадміністрації від 06.02.2008р. № 72
«Про граничні торговельні надбавки на
окремі продовольчі товари» (зі змінами
та доповненнями, внесеними
розпорядженням голови Тернопільської
облдержадміністрації від 31.10.2008р. № 814),
прийнятих відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 25.12.1996р.
№ 1548, у приватному підприємстві
«Фенікс ЛМ».

Перевіркою встановлено, що приватним
підприємством «Фенікс ЛМ» не виконано
вимоги Припису № 000058 від 05.08.2010р. про
виконання законних вимог
держінспекції цін у Тернопільській
області щодо усунення порушень
державної дисципліни цін,
підприємством не усунуті виявлені
порушення щодо порядку формування та
застосування відпускних цін на
ковбасні вироби варені (крім вищого
ґатунку). Внаслідок невиконання вимог
Припису, зазначене порушення допущено
повторно, а саме: застосування
відпускних цін на ковбасні вироби
варені (крім вищого ґатунку) з
порушенням запровадженого порядку
обов'язкового декларування їх зміни.

Таким чином, ПП «Фенікс ЛМ» було
порушено вимоги Закону України «Про
ціни і ціноутворення», постанови
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007р.
№ 1222 «Про затвердження Порядку
декларування зміни оптово-відпускних
цін на продовольчі товари» (зі змінами
і доповненнями) та пункту 1.2
розпорядження голови Тернопільської
облдержадміністрації від 03.06.2008р. № 392
«Про регулювання цін на виробництво
окремих продовольчих товарів та
внесення змін до розпорядження голови
облдержадміністрації від 06.02.2008р. № 72
«Про граничні торговельні надбавки на
окремі продовольчі товари» (зі змінами
і доповненнями, внесеними
розпорядженням голови Тернопільської
облдержадміністрації від 31.10.2008р. № 814).
Внаслідок вказаного порушення,
підприємством у період з 13.07.2010р. по
31.10.2010р. необгрунтовано одержано
виручку в сумі 43480,59 грн.

В постанові суду першої інстанції
визначено, що позивач визнає факт
порушення ним нормативних актів в
частині обов'язкового декларування
змін оптово-відпускних цін на ковбасні
вироби 1 ґатунку. Однак, судом вказано,
що посадовими особами відповідача не
досліджувались первинні бухгалтерські
документи, які б свідчили про отримання
позивачем виручки від реалізованих
ковбасних виробів 1-го ґатунку, ціни на
які формувались з порушенням
встановленого порядку.

Апелянт з таким твердженням не
погоджується та подавала суду першої
інстанції платіжні доручення та Акти
звірки взаємних розрахунків між ПСК
«Маркет-ТЕКО» Чортківського РайСТ та
ПП «Фенікс ЛМ» за період 01.07.10р. - 30.11.10р.,
які свідчать про те, що ПП «Фенікс ЛМ»
були отримані кошти від реалізованої
продукції, проте дані докази не були
долучені судом до матеріалів справи.

Окрім цього, між ПП «Фенікс ЛМ» та ПСК
«Маркет-ТЕКО» Чортківського РайСТ
заключний Договір поставки, пунктом 5
якого визначено, що покупець
зобов'язаний здійснити оплату вартості
товару, який поставляється
постачальником протягом 14 календарних
днів з моменту отримання Товару. Тому
вважає, що відповідно до умов договору
вся отримана продукція оплачена.

На підставі наведеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволені позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
державною інспекцією з контролю за
цінами в Тернопільській області
проведено перевірку дотримання вимог
чинного законодавства з питань
ціноутворення, щодо виконання вимог
постанови Кабінету міністрів України
від 17.10.2007р № 1222 «Про затвердження
Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари» зі змінами і доповненнями та
розпорядження голови Тернопільської
облдержадміністрації від 03.06.1992р. № 392
«Про регулювання цін на виробництво
окремих продовольчих товарів та
внесення змін до розпорядження голови
облдержадміністрації від 06.02.2008р. № 72
«Про граничні торговельні надбавки на
окремі продовольчі товари» (зі змінами
і доповненнями, внесеними
розпорядженням голови Тернопільської
облдержадміністрації від 31.10.2008р. № 814,
прийнятих відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 25.12.1996р.
№ 1548, у приватному підприємстві
«Фенікс ЛМ», за наслідками якої був
складений Акт № 000425 від 24 листопада 2010
року у якому зазначено про порушення
позивачем вимог Закону України «Про
ціни і ціноутворення», постанови
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 р.
№1222 «Про затвердження Порядку
декларування зміни оптово-відпускних
цін на продовольчі товари» (із змінами
та доповненнями) та пункту 1.2
розпорядження голови Тернопільської
облдержадміністрації від 03.06.1992 р. № 392
«Про регулювання цін на виробництво
окремих продовольчих товарів та
внесення змін до розпорядження голови
облдержадміністрації від 06.02.2008р. № 72
«Про граничні торговельні надбавки на
окремі продовольчі товари». На
підставі акта перевірки відповідачем
прийнято рішення № 000105 від 26 листопада
2010 року про застосування до позивача
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін на загальну
суму 130 441.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
вірно врахував, що відповідно до ст.190
ГК України та ст.7 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» вільні ціни і
тарифи встановлюються на всі види
продукції товарів робіт і послуг, за
винятком тих, по яких здійснюється
державне регулювання цін і тарифів.
Статтею 10 вказаного Закону
передбачено, що зміна рівня державних
фіксованих та регульованих цін і
тарифів на окремі види продукції,
товарів і послуг здійснюється в
порядку і в строки, що визначаються
тими органами, які відповідно до цього
Закону затверджують або регулюють ціни
(тарифи). Згідно ч.ч.1,2 ст.4 цього ж Закону
Кабінет Міністрів України забезпечує
здійснення в республіці державної
політики цін; визначає перелік
продукції, товарів і послуг, державні
фіксовані та регульовані ціни і тарифи
на які затверджуються відповідними
органами державного управління, крім
сфери телекомунікацій. Відповідно
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2007 року №1222 «Про
затвердження Порядку декларування
зміни оптово-відпускних цін на
продовольчі товари» визначено, що
декларуванню підлягають зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, перелік яких визначено у пункті
1 Порядку, у разі, якщо такі ціни
збільшуються протягом місяця біль як
на 1 відсоток. Постановою КМУ №1548 від 25
грудня 1996 року встановлено
повноваження органів виконавчої влади
та виконавчих органів міських рад щодо
регулювання цін (тарифів). Згідно п.12
вище вказаної постанови Рада міністрів
Автономної республіки Крим, обласні,
Київська міська та Севастопольська
міські державні адміністрації
регулюють (встановлюють):
оптово-відпускні ціни на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне,
яловичину, свинину, м'ясо птиці,
ковбасні вироби варені, молоко, сир,
сметану, масло вершкове, яйця курячі,
цукор, олію соняшникову шляхом
декларування їх зміни. Розпорядженням
голови Тернопільської
облдержадміністрації від 03.06.1992р. № 392
«Про регулювання цін на виробництво
окремих продовольчих товарів та
внесення змін до розпорядження голови
облдержадміністрації від 06.02.2008р. № 72
«Про граничні торговельні надбавки на
окремі продовольчі товари» (зі змінами
і доповненнями, внесеними
розпорядженням голови Тернопільської
облдержадміністрації від 31.10.2008р. № 814)
передбачено, що регулювання граничного
розміру оптово-відпускних цін на
борошно пшеничне вищого, першого і
другого сорту, борошно житнє обдирне,
яловичину, свинину, м'ясо птиці (тушка),
ковбасні вироби варені, крім вищого
сорту, молоко коров'яче питне з вмістом
жиру до 2,5 відсотка, сир кисломолочний з
вмістом жиру до 9 відсотків, сметану з
вмістом жиру до 20 відсотків, масло
вершкове з вмістом жиру до 72,5
відсотків, яйця курячі, цукор-пісок,
олію соняшникову здійснюється шляхом
запровадження обов'язкового
декларування зміни їхнього розміру.

Судом у даній спірній ситуації
з'ясовано, що позивач визнає факт
порушення ним норм вище наведених
нормативних актів в частині порушення
обов'язкового декларування зміни
оптово-відпускних цін на ковбасні
вироби 1 ґатунку.

При цьому судом правильно зазначено, що
згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» передбачено
відповідальність за порушення
державної дисципліни цін, яка полягає в
тому, що вся необгрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін підлягає
вилученню в доход відповідного бюджету
залежно від підпорядкованості
підприємства, організації. Крім того, в
позабюджетні фонди місцевих Рад
стягується штраф у двократному розмірі
необгрунтовано одержаної суми виручки.
Вказані суми списуються з рахунків
підприємств і організацій в
банківських установах за рішенням
суду. Відповідно до п.1.4 Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій
органами державного контролю за
цінами, затвердженої наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України,
Міністерства фінансів України від
03.12.2001 №298/519, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 18.12.2001 за
№1047/6238 підставою для застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є одержання
суб'єктами господарювання
необгрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного в періоді, що
перевіряється, порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.
Пунктом 1.6 вказаної Інструкції
передбачено, що необгрунтовано
одержані суб'єктами господарювання,
унаслідок порушень порядку
встановлення і застосування цін, суми
виручки та штрафи підлягають вилученню
згідно із законодавством на підставі
рішень, прийнятих органами державного
контролю за цінами. При цьому, суд
першої інстанції вірно вважав, що під
виручкою від продажу товарів, робіт,
послуг при вирішенні спору про
стягнення економічних санкцій слід
розуміти суму коштів, фактично
отриманих господарюючим суб'єктом на
розрахунковий рахунок чи в касу
підприємства, тому істотною умовою для
застосування відповідачем штрафних
санкцій до позивача є наявність
доказів отримання ним необгрунтовано
одержаної суми виручки, а саме
платіжних доручень, квитанцій
прибутково-касових ордерів,
банківських виписок про зарахування
коштів.

Однак, як встановив суд, посадовими
особами відповідача не досліджувались
первинні бухгалтерські документи, які
б свідчили про отримання позивачем
виручки від реалізованих ковбасних
виробів 1-го гатунку, ціни на які
формувались з порушенням
встановленого порядку, а висновки про
необгрунтовано отриману виручку
зроблені лише виходячи з накладних на
поставку ковбасних виробів, що
відповідно є порушенням п. 3.2
Інструкції про порядок застосування
економічних та фінансових (штрафних)
санкцій органами державного контролю
за цінами. затвердженої наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України.
Міністерства фінансів України від
03.12.2001 №298/519, відповідно до якого, в
актах перевірок детально
відображається механізм скоєння
порушення, визначається сума
необгрунтовано одержаної виручки, з
доданням розрахунків, на яких
ґрунтується обчислення зазначеної
суми, з посиланням на документи
первинного бухгалтерського обліку,
згідно з якими вони здійснюються. Копії
документів первинного бухгалтерського
обліку, які можуть додаватись до акта,
завіряються підписом посадової особи
суб'єкта господарювання та його
печаткою.

На підтвердження того, що підприємство
не отримало виручки в обсязі
визначеному в акті перевірки судом
з'ясовано, що згідно копій карток по
рах.36.1 Розрахунки з вітчизняними
покупцями за період із 13.07.10. по 31.10.10 по
розрахунках із контрагентами. яким
проводилась реалізація ковбасних
виробів 1-го ґатунку, вбачається, що
сальдо станом на 31 жовтня 2010 року
становило 82 807 грн. Крім того у періоді,
який підлягав перевірці, проводилось
повернення позивачу нереалізованих
ковбасних виробів 1-го ґатунку на
загальну суму 6905 гри. 11 коп., однак дані
обставини відповідачем залишені поза
увагою, а при складанні розрахунку
суми необгрунтовано одержаної виручки
за період з 13.07.2010 р. по 31.10.2010 р. (таблиця
3 Акту перевірки від 24 листопада 2010
року» посадові особи ДІКЦ неправомірно
використали в якості базових, або як
зазначено в Акті перевірки «умовно
задекларованих» цін на реалізовані
ковбасні вироби, ціни станом на 01.04.2008р.
(таблиця 2 Акту перевірки від 24
листопада 2010 року), тобто за період який
вже підлягав плановій перевірці
відповідачем (Акт перевірки від 30 липня
2010 року, період перевірки з 14.06.2008р. по
12.07.2010р.).

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції правильно дійшов висновку,
що позов слід задовольнити.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державної інспекції
з контролю за цінами у Тернопільській
області - залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2011
року по справі № 2а-4065/10/1970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
О.М. Довгополов

В.В. Святецький