Справа № 2а-0370/1512/12
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м.
Львів Справа № 9104/119012/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року по справі № 2а-1512/12/0370 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
припису про усунення порушень прав
споживачів, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Волинській області, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати припис Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Волинській
області від 11 травня 2012 року про
усунення порушень прав споживача
ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовував
посиланням на те, що припис відповідача
є протиправним, оскільки в ньому
містяться вимоги про вчинення дій на
користь споживача ОСОБА_2, які виконані
бути не можуть, через те, що ОСОБА_2, як
покупець, не виконала умов укладеного з
ним договору.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року в задоволенні даного позову
відмовлено.

Позивач оскаржив вказану постанову
суду в апеляційному порядку,
посилаючись на те, що вона винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на обставини, зазначені в
позовній заяві, а також тим, що суд
першої інстанції не надав жодної
оцінки його доказам про невиконання
ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором
від 27 вересня 2011 року № 49.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі заяви ОСОБА_2 від 12 квітня
2012 року про неналежне виконання
замовлення, головним спеціалістом
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області
Горішним В.І. проведено позапланову
перевірку магазину «Меблі Статус», що
належить фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1

За результатами вказаної перевірки
відповідачем складено акт перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів від 10 травня 2012 року №
000184, який містить висновок про
порушення позивачем пунктів 24, 25
розділу 1 Правил роздрібної торгівлі
непродовольчими товарами,
затверджених наказом Міністерства
економіки України від 19 квітня
2007 року N 104, та статті 10 Закону України
«Про захист прав споживачів», а саме:
порушення терміну доставки споживачу
кухонних меблів за договором від 27
вересня 2012 року № 49.

11 травня 2012 року начальником інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Волинській області винесено припис № 16
«Про припинення порушень прав
споживача ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_1»
відповідно до якого останнього
зобов'язано доставити споживачу ОСОБА_2
меблі кухонні відповідно до договору
від 10 липня 2011 року № 49, за кожний день
прострочення виконання доставки
меблів кухонних виплатити споживачу
неустойку в розмірі 3% вартості роботи,
про виконання даного припису
повідомити письмово інспекцію до 28
травня 2012 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем порушено строк доставки
меблів кухонних відповідно до
договору, укладеного з ОСОБА_2, що
призвело до порушення рівності сторін
договору, що в свою чергу свідчить про
правомірність прийнятого відповідачем
припису про усунення порушень прав
споживача.

Суд апеляційної інстанції з таким
висновком суду першої інстанції не
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач має право відмовитися від
договору про виконання робіт (надання
послуг) і вимагати відшкодування
збитків, якщо виконавець своєчасно не
приступив до виконання зобов'язань за
договором або виконує роботу так
повільно, що закінчити її у визначений
строк стає неможливим.

Частиною 6 статті 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що виконавець не несе відповідальності
за невиконання, прострочення виконання
або інше неналежне виконання
зобов'язання та недоліки у виконаних
роботах або наданих послугах, якщо
доведе, що вони виникли з вини самого
споживача чи внаслідок дії
непереборної сили.

Згідно з пунктом 25 розділу 1 Правил
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами, затверджених наказом
Міністерства економіки України від 19
квітня 2007 року N 104, доставка товарів
здійснюється у строк не пізніше 7 днів з
моменту оформлення покупки, якщо інший
строк не установлено згідно з
домовленістю сторін.

Як видно з матеріалів справи, 27 вересня
2011 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, як
продавцем, та ОСОБА_2, як покупцем,
укладено договір купівлі-продажу № 49,
згідно з умовами якого продавець
продає, а покупець приймає та оплачує
продукцію. Крім цього, продавець
проводить доставку, зборку і монтаж
меблів. Ціна договору склала 11500.00 грн.

Пунктом 3.1 даного договору визначено,
що продавець зобов'язаний розпочати
роботи, обумовлені цим договором, при
умові виконання покупцем своїх
обов'язків з приводу попередньої
оплати робіт, що передбачена пунктом 4
договору.

Згідно з підпунктом 4.1.1 договору
покупець зобов'язується здійснити
оплату вартості робіт по цьому
договору в наступному порядку:

- під час підписання даного договору
покупець здійснює попередню оплату
(аванс) в розмірі 60 % від загальної
вартості робіт, які доручаються до
виконання продавцю;

- покупець сплачує 20 % від вартості
робіт до моменту проведення їх монтажу
не пізніше 15 днів до закінчення строку
дії договору.

Строк виконання робіт за даним
договором становить:

- у примірнику, наданому представником
позивача - 2 - 2,5 місяці;

- у примірнику, наданому споживачем - до
1 січня 2012 року.

Крім того, зазначено, що даний строк не
застосовується без попередньої оплати
згідно з підпунктом 4.1.1.

Таким чином, позивач зобов'язувався у
встановлені строки здійснити монтаж
меблів лише після сплати покупцем в
підсумку 80 % від загальної вартості
робіт.

На виконання вказаного договору,
ОСОБА_2 27 вересня 2011 року проведено
попередню оплату в сумі 6000.00 грн., а 20
листопада 2011 року - 2000.00 грн., про що
свідчать записи на примірнику
договору. Тобто покупцем здійснено
передоплату на суму 8000.00 грн.

Враховуючи те, що 80 % вартості робіт за
вказаним вище договором становить 9200.00
грн., позивачем правомірно не здійснено
монтаж меблів ОСОБА_2 у передбачені
договором строки, оскільки в даному
випадку вони застосуванню не
підлягають.

Вказані обставини судом першої
інстанції враховано не було, що
призвело до помилкового висновку про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позову.

Крім цього, суд першої інстанції
безпідставно взяв до уваги постанову
ДІМ Луцького МВ УМВС України у
Волинській області лейтенанта міліції
Будчик О.О. від 20 квітня 2012 року
№ 3057 про відмову в порушенні
кримінальної справи, якою встановлено
неможливість встановлення позивачем
меблів, оскільки частина кухні змокла
та стала непридатною для встановлення,
не дослідивши при цьому виконання
своїх зобов'язань за договором
покупцем, що передують монтажу меблів.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що
відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 КАС України є підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової постанови
про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року по справі № 2а-1512/12/0370 - скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
припису про усунення порушень прав
споживачів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Волинській області від 11
травня 2012 року № 16 «Про припинення
порушень прав споживача ОСОБА_2 ФОП
ОСОБА_1».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський