Справа № 265/3203/14-а
Суддя: Шиян В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/3203/14-а
Провадження № 2-а/265/107/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року
місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
Шиян В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження в приміщенні
суду в місті Маріуполі Донецької
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
визнання неправомірним та скасування
рішення УПФУ про відмову в призначенні
пенсії, про зобов'язання відповідача
призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2014 року позивач ОСОБА_2 в особі
представника - адвоката ОСОБА_3., що діє
на підставі договору, звернувся до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя (надалі - УПФ України) про
визнання неправомірним та скасування
рішення УПФУ про відмову в призначенні
пенсії, про зобов'язання відповідача
призначити пенсію.

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач ОСОБА_2 зазначив, що 10.02.2014 року
йому виповнилося 56 років, він має
загальний стаж роботи 37 років 07 днів. У
період з 24.09.1984 року по 13.11.1989 року та з
16.01.1991 року по 01.07.1995 рік, тобто 9 років 06
днів, він працював безпосередньо на
роботах за списком № 2.

13.11.1989 року позивач ОСОБА_2 був
звільнений з роботи за списком №2 по
переводу до Іллічівського райкому
компартії України у зв'язку з обранням
на посаду секретаря партійної
організації цеха слябінг 1150
Металургійного комбінату ім.Ілліча,
куди його було прийнято на роботу з
14.11.1989 року.

14.01.1991 року позивач ОСОБА_2 був
звільнений з Іллічівського райкому
компартії України по переводу до
Металургійного комбінату ім.Ілліча,
куди його було прийнято 16.01.1991 року на
роботу по списку №2.

Вважає, що відповідно до постанови Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590, період
його роботи на виборній посаді (з 14.11.1989
по 14.01.1991 рік, тобто 1 рік 02 місяці 1 день)
повинен бути зарахований в стаж, який
дає право на пенсію на пільгових умовах
або в пільговому розмірі.

05.03.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до
відповідача УПФ України із заявою про
призначення пенсії на пільгових умовах
відповідно до п.«б» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за списком
№2, проте рішенням відповідача УПФ
України №1667 від 15.03.2014 року йому було
відмовлено. Відмовляючи позивачу
ОСОБА_2 у призначенні пенсії на
пільгових умовах, відповідач УПФ
України зазначив, що для зарахування до
пільгового стажу згідно п.«б» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» періоду роботи позивача
ОСОБА_2 на посаді секретаря партійної
організації не має підстав, тому як
робота на виборних та інших
відповідальних посадах в партійних
органах зараховується до пільгового
стажу тільки особам, які мають право на
пенсію відповідно до ст.100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Вищевказане рішення відповідача УПФ
України, позивач ОСОБА_2 вважає
неправомірним та таким, що підлягає
скасуванню. Посилаючись, зокрема на
п.«б» ст.13, ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», п.1 ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Положення про
порядок призначення і виплати
державних пенсій, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від
03.08.1972 року, просив суд: розглянути
справу у скороченому провадженні,
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача в призначенні
позивачу пенсії №1667 від 15.03.2014 року,
зобов'язати відповідача зарахувати
позивачу стаж до пенсії на пільгових
умовах по списку №2 за роботу на
виборній посаді з 14.11.1989 по 14.0101991 рік,
зобов'язати відповідача призначити
позивачу пенсію по віку на пільгових
умовах по списку №2 у відповідності до
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст.105, п.1.ч.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 05.03.2014 року. Відповідно
до ч.1 ст.267 КАС України просить суд
зобов'язати відповідача, у разі
ухвалення судового рішення не на
користь відповідача, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Відповідач УПФУ в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
с проханням розглядати справу у його
відсутність з урахуванням письмових
заперечень. В письмових запереченнях
на позовну заяву наданих суду зазначив,
що з позовними вимогами не
погоджується у повному обсязі.
Повідомив, що робота позивача ОСОБА_2 на
посаді секретаря партійної
організації в період роботи з 14.01.1989 по
14.01.1991 рік до пільгового стажу робіт за
списком №2 не зараховано, так як робота
на виборних посадах зараховується до
пільгового стажу тільки особам, які
мають право на пенсію відповідно до
ст.100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тобто ті, які мали на
день введення в дію Закону України «Про
пенсійне забезпечення» стаж роботи на
пільгових умовах, необхідний для
призначення пенсії, та пенсії яких
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Також зазначив, що відповідно до
Порядку зарахування до стажу роботи,
який дає право на пенсію на пільгових
умовах, періоди проходження строкової
військової служби, навчання та
перебування на виборних посадах
засобами АСОПД/КОМТЕХ-W, затвердженого
Правлінням Пенсійного фонду України
від 01.12.2006, період перебування на
виборних посадах зараховується до
стажу роботи, що дає право на пенсію на
пільгових умовах, якщо роботі на
виборних посадах передувала чи за нею
слідувала робота на пільгових умовах,
якщо перерва між роботою на виборних
посадах та пільговою роботою не
перевищує 3 місяців.

А через те, що позивач до введення в дію
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» не мав стажу роботи, який
би давав право на пенсію на пільгових
умовах (мінімум 12 років 6 місяців), то на
нього не розповсюджуються вимоги
раніше діючого законодавства щодо
визначення пільгового стажу, в тому
числі Положення про порядок
призначення і виплати державних
пенсій, затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972 року та ст.100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», так як на день звернення
за пенсією позивач набув стажу за ст.100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» лише 5 років 1 місяць 20
днів.

Крім того, посилаючись на право
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, вважав, що не
застосування до УПФ України ч.1 ст.267 КАС
України не порушує права позивача
ОСОБА_2 та не виключає його право
звернути рішення до примусового
виконання відповідно до норм Закону
України «Про виконавче провадження».
На підставі вищенаведених положень,
просило в задоволення позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи в
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами.

Дослідивши та оцінивши надані докази
за своїм внутрішнім переконанням, суд
встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2 народився 10 лютого 1958
року (а.с.4).

У період з 24.09.1984 по 25.03.1985 рік, з 25.03.1985 по
13.11.1989 рік, 16.01.1991 по 01.07.1995 рік (а.с.6, 8)
працював на Металургійному комбінаті
ім.Ілліча на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, передбачених
законодавством, що діяло у відповідний
період.

У період з 14.11.1989 по 14.01.1991 рік працював
на виборній посаді секретаря партійної
організації цеху Слябінг 1150
Металургійного комбінату ім.Ілліча
(а.с.6).

05.03.2014 року позивач ОСОБА_2, тобто коли
йому виповнилося 56 років, звернувся до
відповідача УПФ України із заявою про
призначення пенсії за списком №2

Рішенням відповідача УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя №1667 від 15.03.2014 року позивачу
ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах
згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» у зв'язку з
відсутністю необхідного пільгового
стажу (а.с.9).

Відповідно до абз.3 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

Пункт «б» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачає, що
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

При цьому, ч.4 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлює, що
порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13 - 14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

При цьому, суд погоджується з доводами
відповідача УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя в тому, що до пільгового
стажу роботи із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників не зараховується період
роботи позивача ОСОБА_2 з 14.01.1989 року по
14.01.1991 рік на посаді секретаря
партійної організації, так як робота на
виборних посадах зараховується до
пільгового стажу тільки особам, які
мають право на пенсію на день введення
в дію Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тобто станом на 01 січня
1992 року.

Судом встановлено, що на час звернення
загальний стаж позивача ОСОБА_2 складав
37 років 7 днів, з яких 9 років 7 місяців 6
днів на роботі із шкідливими і важкими
умовами праці - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, тобто пільговий стаж.

Станом на 01.01.1992 року, час набрання
Законом України «Про пенсійне
забезпечення» чинності, позивач
ОСОБА_2 не мав ані права на пенсію за
віком на зальних умовах (був відсутній
загальний стаж та не досяг необхідного
віку), ані право на пенсію на пільгових
умовах, так як був відсутній пільговий
стаж, мінімум 12 років 6 місяців.

Таким чином, суд вважає, що позовна
вимога про визнання протиправним та
скасування рішення відповідача в
призначенні позивачу пенсії №1667 від
15.03.2014 року задоволенню не підлягає.

Суд також відмовляє у задоволенні
решти позовних вимог, так як вважає, що
відмова у позовній вимозі про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача в призначенні позивачу
пенсії №1667 від 15.03.2014 року позбавляє
сенсу у їх подальшому розгляді через їх
похідний характер та взаємозв'язок.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
визнання неправомірним та скасування
рішення УПФУ про відмову в призначенні
пенсії, про зобов'язання відповідача
призначити пенсію - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Орджонікідзевський районний суд
м.Маріуполя Донецької області протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя ____________________ Шиян В.В.