Справа № 377/252/14-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
377/252/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Теремецька Н. Ф.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Славутичі Київської
області на постанову Славутицького
міського суду Київської області від 27
березня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області про
перерахунок пенсії та стягнення
заборгованості з виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Славутицького
міського суду Київської області з
позовом до управління Пенсійного
фонду України в м. Славутичі Київської
області про визнання дій управління
Пенсійного фонду України в м.
Славутичі Київської області по
призначенню і виплаті йому пенсії по
інвалідності у заниженому розмірі як
інваліду 2 групи з числа ліквідаторів в
результаті аварії на Чорнобильській
АЕС, постраждалому 1 категорії,
протиправними; зобов'язання
відповідача зробити перерахунок
пенсії по інвалідності з моменту
отримання посвідчення 1 категорії
постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи з 26.07.2012
року, виходячи із розміру 8
мінімальних пенсій за віком згідно ч.4
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по виплаті щомісячної
додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та відповідно до ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» як непрацюючому
пенсіонеру, проживаючому у зоні
посиленого радіологічного контролю,
доплати в розмірі 1 мінімальної
заробітної плати з послідуючими
перерахунками у відповідності до зміни
розміру мінімальної пенсії за віком та
мінімальної заробітної плати і
стягнення з відповідача на його
користь 112161 грн. 18 коп. недоотриманої
пенсії.

Ухвалою Славутицького міського суду
Київської області від 1 березня 2014
року, позовні вимоги за період з 26 липня
2012 року по 16 серпня 2013 року
залишено без розгляду.

Постановою Славутицького міського
суду Київської області від 27 березня 2014
р. позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, постановити
нове рішення, яким позовні вимоги
залишити без задоволення, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судове рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги в частині
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, згідно посвідчення серії
НОМЕР_1, виданого 26.07.2012 р., та
вкладкою до нього, копії яких
знаходяться в матеріалах пенсійної
справи, позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорії 1) та учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до виписки із акту огляду
МСЕК позивачу з 7 червня 2012 року
встановлена друга група
інвалідності довічно, захворювання
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з матеріалів пенсійної
справи № 106047 позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Славутичі Київської
області.

Відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як
інваліду 2 групи, захворювання
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, з 07.06.2012 року
йому призначено пенсію по
інвалідності.

З 01.12.2013 року розмір пенсії по
інвалідності становить 3649,93
гривень.

З часу призначення пенсії по
інвалідності позивач є непрацюючим
пенсіонером і йому виплачується
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, у розмірі 5 гривень 20 копійок
щомісяця.

Крім того, позивачу виплачується
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка віднесена
до категорії 1, інваліду ІІ групи, яка з
01.12.2013 року становить 379,60 гривень.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Статтями 39, 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено
розмір пенсії, додаткової пенсії та
підвищення до пенсії для осіб, до
категорії яких відноситься позивач.

Однак, всупереч вищезазначеним нормам
закону позивачу щомісячна державна
пенсія, додаткова пенсія та підвищення
до пенсії виплачуються у 2014 році
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2010 р., як
зазначив відповідач в апеляційній
скарзі.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції‚
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не встановлено
обмежень для застосування норм і
положень статей 39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Даним Законом не надано право Кабінету
Міністрів України встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати,
мінімальної пенсії за віком.

Не використано таке право відповідно
до вказаного Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012 і Кабінетом
Міністрів України щодо прийняття в 2014
році нормативно-правового акту для
визначення розмірів вказаних
соціальних виплат.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо неправомірності
дій відповідача стосовно виплати
позивачу пенсії у розмірі, меншому ніж
той, що встановлений ст.ст. 39, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 01.01.2014 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують позиції суду першої
інстанції та апеляційним судом
відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Славутичі
Київської області на постанову
Славутицького міського суду Київської
області від 27 березня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області про
перерахунок пенсії та стягнення
заборгованості з виплати пенсії
залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду
Київської області від 27 березня 2014 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І.
О. ГрибанСуддя О. А.
Губська (Повний текст ухвали
виготовлено 17.06.2014 року)

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.