Справа № 2а-15150/11/2670
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/9991/81534/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Логвиненка А.О.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Полімертепло-Україна" та касаційну
скаргу Київської регіональної митниці
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24.04.2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.12.2012 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Полімертепло-Україна" до Київської
регіональної митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у м. Києві про визнання
протиправними дій,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Полімертепло-Україна» звернулося в
Окружний адміністративний суд м. Києва
з позовом до Київської регіональної
митниці Державної митної служби
України та Головного управління
Державного казначейства України у
місті Києві, в якому, з урахуванням
заяви про зміну позовних вимог, просило
визнати протиправними дії щодо
прийняття рішень про визначення митної
вартості та карток відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
визнати неправомірними та скасувати
рішення про визначення митної вартості
від 09.06.2011р. № 100000006/2011/411697/1, від 30.06.2011р.
№ 100000006/2011/011995/1, від 26.08.2011р. №
100000006/2011/412445/1, № 100000006/2011/412446/1, від
12.09.2011р. № 100000006/2011/412610/1, визнати
протиправними та скасувати картки
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні та пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України від 09.06.2011р. № 100190000/1/10076,
від 30.06.2011р. № 100190000/1/10303, від 26.08.2011р. №
100190000/1/11006, № 100190000/1/11007, від 12.09.2011р. №
100190000/1/11280, від 01.09.2011р. № 100190000/1/11111, №
100190000/1/11109, від 13.09.2011р. № 100190000/1/11310,
стягнути суми надмірно сплаченого
податку на додану вартість в розмірі
187760,58 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24.04.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.12.2012 року,
позов задоволено частково, визнано
протиправними та скасовано рішення
Київської регіональної митниці про
визначення митної вартості товарів від
30.06.2011 року №100000006/2011/011995/1, від 26.08.2011
року № 100000006/2011/412445/1, № 100000006/2011/412446/1;
визнано протиправними та скасовано
картки відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформленні та
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
Київської регіональної митниці від
30.06.2011 року № 100190000/1/10303, від 26.08.2011 року
№ 100190000/1/11006, № 100190000/1/11007; в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
частині задоволення позовних вимог,
Київська регіональна митниця подала до
Вищого адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
та матеріального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову повністю.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційних скарг, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги підлягає відхиленню з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання умов
зовнішньоекономічного контракту від
01.06.2011 року № 0106-2011/PU між позивачем та
ТОВ «Група «Поліпластик»» (Росія) до
Київської регіональної митниці
декларантом ТОВ
«Полімертепло-Україна» подано
вантажні митні декларації:

- від 09.06.2011 року № 100190000/2011/185533;

- від 30.06.2011 року № 100190000/2011/186860;

- від 25.08.2011 року № 100190000/2011/191179;

- від 25.08.2011 року № 100190000/2011/191227;

- від 12.09.2011 року № 100190000/2011/192461 та
товаросупровідні документи з метою
здійснення митного контролю та митного
оформлення товару «труби пластмасові».

Митна вартість товарів була заявлена
позивачем за першим методом, тобто за
ціною договору товарів, які
імпортуються (вартість операції).

За результатами порівняння заявленої
митної вартості товарів з рівнем
митної вартості ідентичних товарів,
митне оформлення яких вже здійснено,
інформація про які міститься у ціновій
базі ЄАІС Держмитслужби України, у
митного органу виникли сумніви щодо
заявленої митної вартості товару.
Зокрема, вартість заявлених до митного
оформлення товарів «Труби пластмасові,
гнучкі, розраховані на максимальний
робочий тиск до 27,6 Мпа, для гарячого
водопостачання та опалення, із зшитого
поліетилену з теплоізоляцією з
пінополіуретану в гофрованій оболонці;
(максимальний робочий тиск 1 ОМпа): ТУ
2248-021-05», код згідно з УКТЗЕД,
країна походження «Росія» - є меншими
від мінімального рівня митної вартості
товарів цінової бази даних
Держмитслужби з цією ж країною
походження. У зв'язку з цим, з метою
підтвердження заявленої митної
вартості товару позивачу
запропоновано надати додаткові
документи, перелік яких зазначено у
деклараціях митної вартості.
Декларантом ТОВ
«Полімертепло-Україна» було
повідомлено про відсутність
можливості надати витребувані
митницею документи, про що вчинено
відповідний запис, який засвідчено
особистим підписом декларанта.

За результатами аналізу наявних
документів та консультацій, проведених
з декларантом, митницею відмовлено в
здійсненні митного оформлення
ввезеного товару за ціною угоди та
прийнято картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів та транспортних
засобів через митний кордон України
від 09.06.2011 року № 100190000/1/10076, від 30.06.2011
року № 100190000/1/10303, від 26.08.2011 року №
100190000/1/11006, № 100190000/1/11007, від 12.09.2011 року №
100190000/1/11280.

Рішеннями Київської регіональної
митниці від 09.06.2011 року № 100000006/2011/411697/1,
від 12.09.2011 року № 100000006/2011/412610/1 митна
вартість імпортованих товарів
визначена за другим методом, тобто за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

Рішеннями Київської регіональної
митниці від 30.06.2011 року № 100000006/2011/011995/1,
від 26.08.2011 року № 100000006/2011/412445/1, №
100000006/2011/412446/1 митна вартість
імпортованих товарів визначена за
шостим, тобто за резервним методом.

За заявою позивача товари було
випущено у вільний обіг під гарантійне
зобов'язання при їх ввезенні на митну
територію України зі сплатою до
державного бюджету сум податків і
зборів згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом.

Листами від 23.08.2011 року № 154, від 14.09.2011
року № 166, від 29.09.2011 року № 170 позивач
звернувся до Київської регіональної
митниці з метою перегляду рішень про
визначення митної вартості товарів та
додатково надав висновок ДП
«ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» від 22.08.2011 року №
9/1097 на підтвердження заявленої митної
вартості товару. За результатом
розгляду наданих позивачем документів
митним органом прийнято рішення від
29.08.2011 року № 40/7-17/10762, від 11.11.2011 №
40/2-17/15001 про неможливість прийняття
заявленого декларантом методу
визначення митної вартості товарів за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються.

У випадку наявності обґрунтованих
сумнівів у достовірності поданих
декларантом відомостей митний орган
може витребувати додаткові документи,
приблизний перелік яких встановлено п.
11 Порядку № 1766. Інших способів, ніж
витребування додаткових документів,
надання часу для підтвердження
заявленої митної вартості товару, у
митного органу щодо узгодження митної
вартості товару із декларантом
законодавчими нормами не передбачено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 266 Митного
кодексу України визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, здійснюється за такими
методами: за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів. Кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до ст. 268 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
267 цього Кодексу, за митну вартість
береться вартість операції з
ідентичними товарами, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього. При
застосуванні цього методу визначення
митної вартості за основу береться
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
походження; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не
можуть бути підставою для відмови у
розгляді товарів як ідентичних, якщо в
цілому такі товари відповідають
вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості та
на тих же комерційних умовах, що й
оцінювані товари.

Непідтвердження декларантом заявленої
митної вартості товарів та
неможливість митного органу
упевнитись у її достовірності, а також
наявність цінової інформації на
ідентичні товари, митне оформлення
яких вже здійснено, обумовили висновок
митного органу про неможливість
застосування першого методу
визначення митної вартості товарів,
тобто за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції).

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
відносно того, що рішення про
визначення митної вартості товарів від
09.06.2011 року № 100000006/2011/411697/1 та від 12.09.2011
року № 100000006/2011/412610/1 та самостійне
визначення митної вартості за другим
методом, тобто за ціною договору щодо
ідентичних товарів, є правомірними.

З огляду на збільшення митної вартості
товарів згідно з прийнятими рішеннями,
відповідачем правомірно видано картки
відмови в прийнятті митних декларацій,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України від 09.06.2011 року №
100190000/1/10076, від 12.09.2011 року № 100190000/1/11280, в
яких роз'яснено причини відмови, та
вимоги, виконання яких забезпечує
можливість прийняття митної
декларації, митного оформлення чи
пропуску цих товарів і транспортних
засобів через митний кордон, а саме:
подання декларації з митною вартістю
згідно прийнятим митницею рішенням.

Також, правильним є висновок судів
попередніх інстанцій про
необґрунтованість застосування митним
органом шостого (резервного) методу без
обґрунтування неможливості
застосування попередніх методів
визначення митної вартості товарів
(від першого до шостого) та відмови у
митному оформленні товарів, оскільки,
як було встановлено судами попередніх
інстанцій, під час прийняття 26.08.2011 року
оскаржуваних рішень № 100000006/2011/412445/1, №
100000006/2011/412446/1 у митного органу була
наявна інформація про рівень митної
вартості на ідентичні товари, митне
оформлення яких вже здійснено за ВМД
від 19.07.2011 року №807070006/2011/431279. При цьому,
інформація про рівень митної вартості
ідентичних товарів, оформлених за ВМД
від 19.07.2011 року № 807070006/2011/431279 та ВМД від
04.07.2011 року № 807070006/2011/430365
використовувалась митним органом під
час прийняття ним рішення від 12.09.2011
року № 100000006/2011/412610/1 про визначення
митної вартості товарів «труби
пластмасові, гнучкі, розраховані на
максимальний робочий тиск до 27,6 Мпа,
для гарячого водопостачання та
опалення, із зшитого поліетилену з
теплоізоляцією з пінополіуретану в
гофрованій оболонці; (максимальний
робочий тиск 1,0МПа): ТУ 2248-021-05;
арт-розмір: «Ізопрофлекс-А»: 50/90 Р1,0 МПа,
63/100 Р 1,0 МПа, 75/100 Р 1,0 МПа, 90/125 Р 1,0 Мпа,
110/145 Р 1,0 Мпа, 140/180 Р 1,0 Мпа, 160/200 Р 1,0 Мпа.»з
використанням другого методу, тобто за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

Крім того, митним органом не було
проведено процедуру консультацій з
декларантом, тому самостійне
визначення митної вартості товару
шляхом прийняття рішення від 30.06.2011
року № 100000006/2011/011995/1 та прийняття
картки відмови у митному оформленні
товару від 30.06.2011 року № 100190000/1/10303 було
необґрунтованим.

Судами встановлено, що митним органом
було роз'яснено причини відмови, та
вимоги, виконання яких забезпечує
можливість прийняття митної
декларації, митного оформлення чи
пропуску цих товарів і транспортних
засобів через митний кордон, а саме:
подання декларації з митною вартістю
згідно прийнятим митницею рішенням.
Позивач вчасно отримав вищевказані
картки відмови, що підтверджується
особистим підписом декларанта на
зазначених картках відмови.

Враховуючи положення ст. 80 Митного
кодексу України та п. 2, 3 Порядку № 1227,
підстави для висновку про
неправомірність карток відмов від
01.09.2011 року № 100190000/1/11111, № 100190000/1/11109, від
13.09.2011 року № 100190000/1/11310 у зв'язку з
порушеннями порядку заповнення
вантажної митної декларації, відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про часткове задоволення позову.

Касаційні скарги слід відхилити,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційних скарг висновків
судів не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Полімертепло-Україна" та касаційну
скаргу Київської регіональної митниці
відхилити, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24.04.2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.12.2012 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: