Справа № 826/5568/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2014 року № 826/5568/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ на
Південно-Західній залізниці про
визнання дій протиправними, поновлення
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно - Західній
залізниці (далі по тексу - відповідач) в
якому просить суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ
Управління МВС України на Південно -
Західній залізниці від 20 березня 2014
року № 50 о/с в частині звільнення з
органів внутрішніх справ в запас через
службову невідповідність заступника
начальника слідчого відділення
лінійного відділу на станції Дарниця
Управління МВС України на Південно -
Західній залізниці майора міліції
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно п. 64
підпункту «д» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України;
- поновити з 24 березня 2014 року на
службі в органах внутрішніх справ на
посаді заступника начальника слідчого
відділення лінійного відділу на
станції Дарниця Управління МВС України
на Південно - Західній залізниці майора
міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- зобов'язати Управління МВС України на
Південно - Західній залізниці вчинити
дії з виплати грошового забезпечення
за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що рішення атестаційної
комісії не може бути визнано належною
підставою для винесення наказу про
звільнення позивача, оскільки
Управлінням Міністерства внутрішніх
справ України на Південно - Західній
залізниці, при проведенні атестації
позивача, було порушено норми
Інструкції про порядок проведення
атестування особового складу органів
внутрішніх справ України.
Представник відповідача у судове
засіданні 26 травня 2014 року не з'явився,
хоча про дату, час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином. Згідно письмових заперечень,
відповідач адміністративний позов не
визнає та просить суд відмовити у його
задоволенні в повному обсязі.
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши позивачу у повній мірі
реалізувати свої процесуальні права,
та враховуючи відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Розглянувши адміністративний позов та
додані до нього матеріали, заслухавши
пояснення позивача та представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва зазначає наступне.
Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень,
порядок проходження служби в органах
внутрішніх справ визначаються Законом
України від 20 грудня 1990 року №
565-XII "Про міліцію"; Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 № 114, Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ" та Інструкцією про
порядок атестування особового складу
органів внутрішніх справ, затвердженої
наказом МВС України від 22 березня 2005
року № 181.
Відтак, предметом судового розгляду в
даній адміністративній справі, є,
зокрема, визнання незаконними рішень
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно - Західній
залізниці щодо звільнення його із
органів внутрішніх справ.
Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Судом встановлено, що наказом
Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Південно - Західній
залізниці від 20 березня 2014 року № 50 о/с
«По особовому складу», відповідно до
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ звільнено з
органів внутрішніх справ у запас за
пунктом 64 «д» (через службову
невідповідність) майора міліції ОСОБА_1
(НОМЕР_1), заступника начальника
слідчого відділення лінійного відділу
на станції Дарниця Управління МВС
України на Південно - Західній
залізниці, з 24 березня 2014 року.

Підставою для звільнення у
вищезазначеному наказі зазначено
протокол атестаційної комісії
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 18
листопада 2013 року та атестаційний лист
від 18 листопада 2013 року.

Відповідно до пункту 47 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.1991 № 114,
атестація осіб рядового і
начальницького складу проводиться з
метою вдосконалення діяльності
органів внутрішніх справ, підвищення
ефективності їх роботи, поліпшення
добору, розстановки і виховання кадрів,
стимулювання підвищення кваліфікації,
ініціативності, творчої активності та
відповідальності працівників за
доручену справу. При цьому всебічно
оцінюються їх ділові, професійні,
моральні та особисті якості, рівень
культури і здатність працювати з
людьми, робляться висновки про
відповідність займаній посаді і
даються рекомендації щодо подальшої
служби. Атестації осіб рядового і
начальницького складу має передувати
підготовча робота (організаційні та
виховні заходи, індивідуальні бесіди з
тими, хто підлягає атестації).

Пунктом 4.7 Інструкції про порядок
проведення атестування особового
складу органів внутрішніх справ
України, затвердженої наказом МВС від
22.03.2005 № 181, визначено, що при
атестуванні слід дотримуватися такого
порядку: працівник, який атестується,
заздалегідь попереджається про час та
місце засідання атестаційної комісії;
атестаційний лист розглядається на
засіданні атестаційної комісії у
присутності працівника. Атестаційна
комісія має право робити запити про
надання необхідних матеріалів і
документів, що стосуються службової
діяльності особи, яка атестується; якщо
особа рядового і начальницького
складу, яка атестується, не з'явилася на
засідання атестаційної комісії без
поважних причин, то комісія може
провести атестування за її
відсутності, про що робиться
відповідний запис у протоколі
засідання атестаційної комісії та
атестаційному листі. Витяг з протоколу
разом з атестаційним листом
долучається до особової справи.

Згідно пункту 4.12 Інструкції висновки
атестаційної комісії приймаються
простою більшістю голосів за наявності
на засіданні не менше двох третин від
числа членів комісії і підписуються
головою та секретарем. Підсумки
голосування заносяться до протоколу
засідання атестаційної комісії, який
підписують голова цієї комісії і
секретар. Атестаційні висновки
затверджуються начальником, якому
надано право приймання та звільнення
працівників з органів внутрішніх
справ, або особою, що виконує його
обов'язки.

Відповідно до пунктів 4.14 - 4.16
Інструкції безпосередні начальники
зобов'язані одразу після отримання
атестаційних листів оголосити їх
результати за місцем служби особам
рядового і начальницького складу, які
атестувалися. Працівникам, які були
відсутні на службі з поважних причин,
результати оголошуються одразу після
їх прибуття до місця служби. Особа, яка
атестувалася, ознайомившись із
висновком атестаційної комісії,
ставить під ним свій підпис і дату. У
разі незгоди з висновком атестаційної
комісії особа рядового чи
начальницького складу після засідання
атестаційної комісії протягом 10 днів з
часу оголошення цього висновку подає
мотивований рапорт на ім'я прямого
начальника. Рапорти підлягають
розгляду у місячний термін з дня
подання.

Судом встановлено, що згідно витягу з
протоколу проведення додаткового
позачергового атестування особового
складу лінійних відділів на станціях
Дарниця та Київ-Пасажирський
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від
18 листопада 2013 року на засіданні
комісії відносно ОСОБА_1 прийнято
рішення про її невідповідність
займаній посаді та звільнення з
органів внутрішніх справи через
службову невідповідність на підставі
наступних обставин: ОСОБА_1 Сім разів
притягувалась до дисциплінарної
відповідальності; має діюче
дисциплінарне стягнення - попередження
про неповну посадову відповідність за
неналежне виконання своїх службових
обов'язків, що виразилось у невчасному
внесенні до ЄРДР заяв і повідомлень та
відсутності контролю за роботою
підлеглих. На момент проведення
атестації відносно ОСОБА_1 щодо
неналежного оформлення та направлення
до чернігівської транспортної
прокуратури матеріалів кримінальної
справи, що призвело до уникнення
відповідальності особою, яка
обґрунтовано підозрювалась у скоєнні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК
України.

Однак, належних доказів на
підтвердження правильності
відображених в атестаційному листі
недоліків в роботі позивача
відповідачами надано не було, зокрема,
щодо притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності, чи
неналежного виконання ним службових
обов'язків, тощо.

Відповідно до пункту 4.7. Інструкції при
атестуванні слід дотримуватися такого
порядку: працівник, який атестується,
заздалегідь попереджається про час та
місце засідання атестаційної комісії;
атестаційний лист розглядається на
засіданні атестаційної комісії у
присутності працівника. Атестаційна
комісія має право робити запити про
надання необхідних матеріалів і
документів, що стосуються службової
діяльності особи, яка атестується; якщо
особа рядового і начальницького
складу, яка атестується, не з'явилася на
засідання атестаційної комісії без
поважних причин, то комісія може
провести атестування за її
відсутності, про що робиться
відповідний запис у протоколі
засідання атестаційної комісії та
атестаційному листі. Витяг з протоколу
разом з атестаційним листом
долучається до особової справи.

Відповідачем в порушення вимог пункту
4.7 Положення та Інструкції позивач на
засідання комісії не викликався та не
була присутня, ознайомлена зі змістом
атестаційного листа тільки після
проведення атестаційної комісії.

При цьому, як встановлено судом,
позивач після ознайомлення 03 грудня 2013
року з атестаційним листом, зазначила
про незгоду з ним.

Послання відповідача на те, що
неподання рапорту позивачем після
ознайомлення із атестаційним листом
надає органу права на звільнення
працівника, на думку суду, є
необґрунтованим, оскільки процедура
адміністративного оскарження в даному
випадку не є обов'язковою та не в
кожному випадку передує судовому
оскарженню спірного наказу.

Відповідно до пункту 5.3. Інструкції
щодо осіб, які за висновком атестування
підлягають переміщенню на нижчі
посади, переведенню по службі або
звільненню з органів внутрішніх справ,
у двомісячний термін з дня
затвердження висновку атестаційної
комісії приймається одне з цих рішень.
Для контролю за своєчасністю
реалізації висновків складаються
відповідні списки.

Матеріали справи свідчать, що
атестаційний лист складений 11
листопада 2013 року, рішення про службову
невідповідність та про звільнення
позивача прийнято на засіданні
атестаційної комісії 18 листопада 2013
року, разом з тим, наказ Управління МВС
України на Південно - Західній
залізниці № 50 о/с винесений 20 березня
2014 року, тобто з пропуском двомісячного
терміну з дня затвердження висновку
атестаційної комісії, що є порушенням
пункту 5.3. Інструкції.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відтак, на думку суду, рішення
атестаційної комісії не може бути
визнано належною підставою для
винесення наказу про звільнення
позивача, оскільки Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно - Західній залізниці, при
проведенні атестації позивача, було
порушено норми Інструкції про порядок
проведення атестування особового
складу органів внутрішніх справ
України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 22 січня 2013 року у справі № К/9991/10198/11.

Таким чином, адміністративний позов в
частині визнання незаконним та
скасування наказ Управління МВС
України на Південно - Західній
залізниці від 20 березня 2014 року № 50 о/с
в частині звільнення з органів
внутрішніх справ в запас через
службову невідповідність заступника
начальника слідчого відділення
лінійного відділу на станції Дарниця
Управління МВС України на Південно -
Західній залізниці майора міліції
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно н. 64
підпункту «д» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України підлягає
задоволенню.

Відповідно до пункту 24 Положення в разі
незаконного звільнення особи рядового,
начальницького складу органів
внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній роботі
(посаді). У разі поновлення на роботі
(посаді) орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно вирішує питання про
виплату особі рядового і
начальницького складу середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більш як за один рік.

Таким чином, враховуючи встановлену в
даному провадженні протиправність
наказу про звільнення позивача,
позовні вимоги щодо поновлення з 24
березня 2014 року на службі в органах
внутрішніх справ на посаді заступника
начальника слідчого відділення
лінійного відділу на станції Дарниця
Управління МВС України на Південно -
Західній залізниці майора міліції
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки останнім днем служби позивача
згідно з наказом Управління МВС
України на Південно - Західній
залізниці від 20 березня 2014 року № 50 о/с
визначено 23 березня 2014 року, тому на
посаді позивача слід поновити з 24
березня 2014 року, відповідно грошове
забезпечення за час вимушеного прогулу
підлягає стягненню з 24 березня 2014 року.

При цьому, вирішуючи позовну
вимогу про зобов'язання Управління МВС
України на Південно - Західній
залізниці вчинити дії з виплати
грошового забезпечення за чає
вимушеного прогулу, суд зазначає, що
неодноразово у відповідача
витренувалась довідка про середній
розмір грошового забезпечення, проте
зазначений документ суду не надано.
Відтак, з метою забезпечення захисту
прав позивача, суд вважає за доцільним
задовольнити позовну вимогу про
зобов'язання Управління МВС України на
Південно - Західній залізниці вчинити
дії з виплати грошового забезпечення
за чає вимушеного прогулу саме в такій
редакції.

Відповідно до статті 43 Конституції
України кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного
здійснення громадянами права на працю,
гарантує рівні можливості у виборі
професії та роду трудової діяльності,
реалізовує програми
професійно-технічного навчання,
підготовки і перепідготовки кадрів
відповідно до суспільних потреб.

Відповідачем по справі не доведено
правомірність оскаржуваного наказу.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Перевіривши оскаржувані
позивачем наказ про звільнення на
дотримання вимог вищезазначених
нормативних актів, суд вважає їх
неправомірним, а адміністративний
позов таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати
наказ Управління МВС України на
Південно - Західній залізниці від 20
березня 2014 року № 50 о/с в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
в запас через службову невідповідність
заступника начальника слідчого
відділення лінійного відділу на
станції Дарниця Управління МВС України
на Південно - Західній залізниці майора
міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно п. 64
підпункту «д» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

3.Поновити ОСОБА_1 на службі в
органах внутрішніх справ на посаді
заступника начальника слідчого
відділення лінійного відділу на
станції Дарниця Управління МВС України
на Південно - Західній залізниці з 24
березня 2014 року.

4.Зобов'язати Управління МВС України на
Південно - Західній залізниці вчинити
дії з виплати грошового забезпечення
за час вимушеного прогулу.

5.Відповідно до статті 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанову в частині поновлення ОСОБА_1
на службі в органах внутрішніх справ на
посаді заступника начальника слідчого
відділення лінійного відділу на
станції Дарниця Управління МВС України
на Південно - Західній залізниці та
зобов'язання Управління МВС України на
Південно - Західній залізниці вчинити
дії з виплати грошового забезпечення
за час вимушеного прогулу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник