Справа № 648/1259/14-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

20 червня 2014 р. Справа № 648/1259/14-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Коваленко А.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів-Турецької І.О., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області на постанову
Білозерського районного суду
Херсонської області від 16 травня 2014
року по справі за позовом Управління
соціального захисту населення
Білозерської районної державної
адміністрації Херсонської області до
ОСОБА_2 про стягнення коштів, зайво
виплачених в якості допомоги на дітей
одинокій матері,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач - Управління соціального
захисту населення Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути зайво виплачену допомогу на
дітей одинокій матері в розмірі
1166,40грн., мотивуючи позовні вимоги тим,
що призначена та перерахована,
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
допомога на дітей, як одинокій матері
на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, використовується
не за призначенням, а тому підлягає
стягненню.

Постановою Білозерського районного
суду Херсонської області від 16 травня
2014 року у задоволенні позовних вимог
Управління соціального захисту
населення Білозерської районної
державної адміністрації Херсонської
області до ОСОБА_2 про стягнення
коштів, зайво виплачених в якості
допомоги на дітей одинокій матері -
відмовлено.

В апеляційній скарзі, Управління
соціального захисту населення
Білозерської районної державної
адміністрації Херсонської області,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та
постановити нове - про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що згідно рішення про
призначення допомоги сім'ям з дітьми
від 07.09.2012 року ОСОБА_2 призначено
допомогу, як одинокій матері, на сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

14.08.2013 року головним державним
соціальним інспектором було складено
акт обстеження матеріально-побутових
умов проживання сім'ї ОСОБА_2, в якому
зазначено зі слів відповідача та її
співмешканця ОСОБА_5, що останній
являється батьком дітей: ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Відповідно до розпорядження
Управління соціального захисту
населення Білозерської районної
державної адміністрації Херсонської
області від 28.08.2013 року відповідачці
було призупинено виплату допомоги
одинокої матері з 01.09.2013р. на підставі
акту обстеження від 14.08.2013р.

Згідно повідомлень від 24.09.2013р. та від
14.11.2013р. начальника Управління
соціального захисту населення
Білозерської районної державної
адміністрації було повідомлено, що за
одержувачем державної допомоги на
дітей одиноким матерям, ОСОБА_2
утворилася переплата за період з
01.08.2013р. по 30.08.2013р. в сумі 291грн. 60коп., та
за період з 01.09.2013р. по 30.11.2013р. в сумі
1166грн. 40коп.

Відповідач - ОСОБА_2, відповідно до
повідомлень №01-20/982 від 16.10.2013р., №001-20/1168
від 26.11.2013р. була повідомлена про
необхідність повернення коштів по
переплаченій допомозі на дітей
одиноким матерям, проте кошти на
рахунок УСЗН нею перераховано не було.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки позивачем
належними і допустимими доказами в
судовому засіданні не було доведено
факту, що ОСОБА_5 є батьком дітей,
позовні вимоги Управління соціального
захисту населення Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з вище
вказаними висновками суду першої
інстанції та вважає, що при винесенні
постанови про відмову у задоволенні
позову судом першої інстанції були
правильно встановлені обставини
справи та застосовані норми
матеріального права, виходячи з
наступного.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми,
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
№2811-ХІІ від 21.11.1992р.

Тобто, Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначенням та виплатою
державної допомоги сім'ям, у яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
одиноким матерям.

Підпунктом 5 частини 1 ст. 3 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» встановлено, що відповідно до
цього Закону призначається такий вид
державної допомоги сім'ям з дітьми, як
допомога на дітей одиноким матерям.

Відповідно до статті 18-1 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» право на допомогу на дітей
одиноким матерям мають одинокі матері
(які не перебувають у шлюбі), одинокі
усиновлювачі, якщо у свідоцтві про
народження дитини або документі про
народження дитини, виданому
компетентними органами іноземної
держави, за умови його легалізації в
установленому законодавством порядку
(рішенні про усиновлення дитини)
відсутній запис про батька (матір) або
запис про батька (матір) проведено в
установленому порядку органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за вказівкою матері (батька,
усиновлювача) дитини.

Отже, відповідно до норм ст. 18-1 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» відповідачці було призначено
допомогу на дітей, як одинокій матері
на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
суми державної допомоги, виплачені
надміру внаслідок зловживання з боку
громадян ( у результаті подання
документів із свідомо неправими
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі сім'ї, приховування
обставин, що впливають на виплату
державної допомоги, тощо) стягуються
згідно з законом.

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу
України при народженні дитини у матері,
яка не перебуває у шлюбі, у випадках,
коли немає спільної заяви батьків,
заяви батька або рішення суду, запис
про батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем та
громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дитини записуються за
її вказівкою.

Як було встановлено судом першої
інстанції, Управлінням соціального
захисту населення Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області в судовому
засіданні належними і допустимими
доказами не було доведено, що ОСОБА_5, з
яким відповідач разом проживає, веде
спільне господарство та виховує дітей,
не перебуваючи у шлюбі, має дітей саме
від ОСОБА_5, так як, згідно досліджених в
судовому засіданні доказів вбачається,
що запис про батька органом державної
реєстрації актів громадянського стану
проведено за вказівкою матері
відповідно до ст. 135 СК України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що акт
обстеження від 14.08.2013р. не може бути
визнаний належним та допустимим
доказом того, що батьком дітей є саме
ОСОБА_5, крім того іншими доказами, як то
рішення суду про встановлення
батьківства або про всиновлення,
підтвердженими відповідними
документами органу державної
реєстрації або іншим, передбаченим
законом способом, позивачем не було
доведено факту батьківства за ОСОБА_5

Крім того, ст. 18-4 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що виплата допомоги на
дітей одиноким матерям (батькам)
припиняється у разі: позбавлення
отримувача допомоги батьківських прав;
позбавлення отримувача допомоги волі
за вироком суду; скасування рішення про
усиновлення дитини або визнання його
недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до
досягнення нею 18-річного віку; надання
неповнолітній особі повної цивільної
дієздатності у випадках, передбачених
законом; смерті дитини; смерті
отримувача допомоги. Виплата допомоги
на дітей одиноким матерям (батькам)
призупиняється у разі: тимчасового
влаштування дитини на повне державне
утримання; відібрання дитини в
отримувача допомоги без позбавлення
батьківських прав; тимчасового
працевлаштування дитини.

Зазначена стаття є спеціальною нормою,
яка встановлює перелік підстав для
припинення виплат допомоги на дітей
одиноким матерям.

Абзацем 3, 4 п. 36 Постанови КМУ від 27.12.2001
року № 1751 «Про затвердження порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» також
визначено підстави для припинення
виплат допомоги на дітей одиноким
матерям, які є тотожними підставам,
встановленим нормами ст. 18-4 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

У зв'язку із викладеним, колегія суддів
не приймає доводи апеляційної скарги
із посиланням на Постанову КМУ від
27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження
порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми», як
на підставу для припинення виплат
допомоги на дітей одиноким матерям та
відповідно стягнення сум нарахованої
та виплаченої допомоги та вважає, що
вказаним доводам позивача судом першої
інстанції було надано належну правову
оцінку.

Інших доводів, якими б спростовувались
висновки суду першої інстанції
апелянтом в апеляційній скарзі не
наведено та фактично зводиться до
незгоди з рішенням суду, у зв'язку з чим
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

За таких підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було винесено обґрунтоване
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог Управління соціального
захисту населення Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області щодо стягнення з
ОСОБА_2 зайво виплачених коштів, в
якості допомоги на дітей одинокій
матері.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
скаргах доводи правильність висновків
суду не спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Білозерської районної державної
адміністрації Херсонської області -
залишити без задоволення.

Постанову Білозерського районного
суду Херсонської області від 16 травня
2014 року у справі за позовом Управління
соціального захисту населення
Білозерської районної державної
адміністрації Херсонської області до
ОСОБА_2 про стягнення коштів, зайво
виплачених в якості допомоги на дітей
одинокій матері - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: