Справа № 806/2538/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м.
Житомир

справа № 806/2538/14

категорія 10.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Семенюка М.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Ружинському районі
Житомирської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Ружинському
районі про визнання дій незаконними,
стягнення 600,00 грн.,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просив визнати незаконними дії
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Ружинському
районі щодо відмови в погашенні
загальної суму витрат на виплату
пенсії ОСОБА_1 за період січень -
квітень 2014 року на загальну суму 600,00
грн. та стягнути з відповідача вказану
суму.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що страхові виплати
громадянам, каліцтво яким заподіяно на
підприємствах, розташованих на
території країни Співдружності
Незалежних держав, повинні здійснювати
у відповідності до ст. 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасників
Cпівдружності Незалежних держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, а витрати Пенсійного фонду
України з виплати зазначених пенсій
підлягають відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань України.

Позивач в судове засідання не прибув,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. До суду
направив клопотанні, в якому просив
розглянути справу без участі
представника управління в порядку
письмового провадження. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідача до суду направив письмові
заперечення на позовну заяву, в яких
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити. Представник відповідача
просив в позові відмовити та подав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 4 статті 122 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачем
підготовлені списки осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень - квітень 2014
року та для проведення звірки витрат по
особових справах потерпілих складено
акти щомісячної звірки в яких
зазначено суми витрат, що підлягають
відшкодуванню. Дані акти були
надіслані для узгодження відповідачу.

Зазначені акти були підписані
сторонами (а.с. 5, 10, 15, 20), але з деякими
розбіжностями. Відповідачем в свою
чергу не прийнято до заліку суму витрат
на виплату пенсії ОСОБА_1 за січень -
квітень 2014 року, про що складено
таблиці розбіжностей (а.с. 7, 12, 17, 21).

При дослідженні списків осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень - квітень 2014
року, ОСОБА_1 за вказаний період було
виплачено пенсію у сумі 600,00 грн. (а.с. 8-9,
13-14, 18-19, 23-24).

Пенсійне забезпечення громадян
України, відповідно до статті 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється органами Пенсійного
фонду України. Призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
Пенсійного фонду.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року №1105-XIV
(далі - Закону), обов'язок відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті при настанні
страхового випадку, зокрема, виплати
йому або особам, які перебувають на
його утриманні пенсій по інвалідності
у зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

На виконання вказаного Закону,
правлінням Пенсійного фонду України та
правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України прийнята спільна
постанова від 4 березня 2003 року №5-4/4,
якою затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року за №376/7697 (далі - Порядку).

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Як вбачається з матеріалів справи, акти
звірки підписані сторонами, за період з
січня по квітень 2014 року, з певними
розбіжностями. Проте, зі змісту списків
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень - квітень 2014
року вбачається, що витрати на доставку
та виплату основного розміру пенсії за
вказаний період саме ОСОБА_1 відсутні.

Суд зазначає, що у спірних
правовідносинах способом захисту прав
позивача є звернення до суду із
позовною заявою про відшкодування
понесених витрат, оскільки норми
Порядку, затвердженого постановою від 4
березня 2003 року №5-4/4 передбачають
процедуру підписання акту звірки між
сторонами у випадку відсутності спору
між ними. Як вбачається з матеріалів
справи, в цілому акти звірки підписані
сторонами, однак з певними
розбіжностями, які повинні бути
предметом спору щодо відшкодування
спірних сум.

При цьому, жодним нормативним актом не
передбачено обов'язку відповідача
приймати до заліку та відшкодовувати
управлінню Пенсійного фонду України
витрати на виплату щомісячної
державної адресної допомоги, оскільки
надання щомісячної державної адресної
допомоги до пенсій, у зв'язку із втратою
годувальника та по інвалідності
передбачено постановою Кабінету
Міністрів України "Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян" від
26 березня 2008 року № 265.

Положеннями статті 21 Закону не
передбачено обов'язку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відшкодувати
Пенсійному фонду витрати, пов'язані з
виплатою державної адресної допомоги.

Згідно з пунктом 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 отримав каліцтво на Якутській
птахофабриці (РСФСР) 31 липня 1981 року, що
підтверджується актом №7 від 3 серпня
1981 року форми Н-1 про нещасний випадок
на виробництві (а.с.25). На даний час
ОСОБА_1 проживає в Україні та отримує
пенсію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону, для
розгляду справ про страхові виплати до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків подаються акт
розслідування нещасного випадку або
акт розслідування професійного
захворювання за встановленими формами
та (або) висновок МСЕК про ступінь
втрати професійної працездатності
застрахованого чи копія свідоцтва про
його смерть. Акт встановленої форми -
оригінал акту - оригінал акту з усіма
заповненими пунктами відповідно до
вимог положення про розслідування і
обліку нещасних випадків на
виробництві, яке було чинне на дату
настання нещасного випадку.

Проте, всупереч зазначених норм, копія
акту № 7 від 03.08.1981 форми Н-1, не
відповідає вимогам наведених норм: не
підписаний членами комісії по
розслідуванню нещасного випадку та не
затверджений гербовою печаткою
підприємства, а тому даний акт не може
слугувати підставою для страхових
виплат, оскільки складений не у
відповідності передбачених до нього
вимог.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.М.
Семенюк