Справа № К/9991/83089/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/83089/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Олендера І.Я.,
секретар Буденко В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 8 серпня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31 жовтня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до Державної митної служби
України та Ягодинської митниці про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом до
відповідачів. Просив визнати
протиправними і скасувати наказ
Державної митної служби України
№ 1311-к від 24 червня 2011 року та наказ
Ягодинської митниці № 453-к від 24 червня
2011 року в частині його звільнення з
посади старшого інспектора сектору
оперативного реагування та проведення
спеціальних заходів відділу митної
варти Ягодинської митниці; зобов'язати
відповідачів поновити його на раніше
займаній посаді; зобов'язати
Ягодинську митницю виплатити йому
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Посилався на те, що Присяги державного
службовця не порушував, звільнення
проведено з порушенням порядку. Крім
того, його не ознайомили з актом
службового розслідування.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 8 серпня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах касаційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив
державну службу у митних органах з 17
вересня 1990 року, 7 червня 1995 року
прийняв Присягу державного службовця,
12 жовтня 2010 року позивач був
переведений на посаду старшого
інспектора сектору оперативного
реагування та проведення спеціальних
заходів відділу митної варти
Ягодинської митниці.

Наказом Державної митної служби
України № 1311-к від 24 червня 2011 року за
порушення Присяги державних
службовців відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України «Про державну службу»
припинено перебування ОСОБА_4 на
державній службі в митних органах
України з 24 червня 2011 року.

Наказом Ягодинської митниці № 453-к від
24 червня 2011 року за порушення Присяги
державних службовців припинено
перебування позивача на державній
службі в митних органах України
відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про державну службу».

Зазначений наказ було прийнято на
підставі акту службового
розслідування від 16 червня 2011 року,
в ході якого встановлено порушення
позивачем вимог п. 1, 10 ч.
2 ст. 11, п. 1 ст. 21, ст. 55 Митного кодексу
України; п.п. 4.1.1, 4.6, 5.3 Положення про
організацію та проведення
підрозділами митної варти та
організації боротьби з порушеннями
митного законодавства митних органів
України спеціальних заходів, а також
спеціальних митних операцій з
виявлення, попередження й припинення
митних правопорушень, затвердженого
наказом Державної митної служби
України № 151 від 27 лютого 2009 року; п. 3.7
Положення про відділ митної варти
Ягодинської митниці, затвердженого
наказом Ягодинської митниці № 657 від 11
листопада 2010 року, п.п. 2.3, 2.14, 2.18
посадової інструкції старшого
інспектора сектору оперативного
реагування та проведення спеціальних
заходів відділу митної варти
Ягодинської митниці.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з яким погодився і
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що оскільки позивачем, як
посадовою особою підрозділу митної
варти, під час виконання спеціального
заходу із використанням штампу
«Переогляд» не дотримано вимог митного
законодавства України та інших
нормативних актів, вимог посадової
інструкції, внаслідок чого стало
можливим незаконне переміщення через
митний кордон України 217 коробів
цигарок, тому в його діях вбачається
порушення Присяги державних
службовців.

Проте повністю погодитися з такими
висновками не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки суду апеляційної інстанції
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, до того ж не ґрунтуються на
законі.

Порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
«Про державну службу» та
Дисциплінарним статутом митної служби
України (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо

забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту порушення службової
дисципліни - це протиправне, винне
(умисне чи необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

До діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення
порядку здійснення митного контролю та
митного оформлення предметів, що
переміщуються через митний кордон
України (стаття 22 Дисциплінарного
статуту).

Розділом 4 Дисциплінарного статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Статтею 413 Митного кодексу України
встановлено, що посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII) визначено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Цією нормою визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм може бути як
порушенням Присяги так і
дисциплінарним правопорушенням, проте
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Системний аналіз наведених
спеціальних і загальних норм, свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Дисциплінарного статуту та Законом №
3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення.

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування
(стаття 31 Дисциплінарного статуту).

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція) пунктом 1.1 якої визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

Отже, звільненню державного службовця
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, має передувати
службове розслідування, яке
регулюється Інструкцією і висновки
якого є передумовою звільнення.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Проте суди першої та апеляційної
інстанцій вищенаведених вимог законів
не врахували.

Дійшовши висновку про відмову у
задоволенні позову з тих підстав, що
позивач порушив Присягу Державного
службовця, суди в порушення вимог ст. 159
КАС України належним чином не
з'ясували, які саме дії чи
бездіяльність позивача є порушенням
Присяги державного службовця, чи
скоєний проступок суперечить
інтересам служби, покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх службових обов'язків. Оскільки
припинення державної служби за
порушення Присяги може
застосовуватися тільки у крайніх
випадках, коли дисциплінарний
проступок містить ознаки саме такого
порушення і заходи дисциплінарного
стягнення, на переконання
уповноваженої вирішувати питання про
відповідальність посадової особи, є
недостатніми чи попереднє їх вжиття не
дало бажаного результату.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 цього Кодексу
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли судами першої
та апеляційної інстанцій допущено
порушення вищенаведених норм
процесуального права, зокрема статей 86,
159, 162, 195 КАС України, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, судове рішення
підлягає скасуванню на підставі ст. 227
КАС України з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 8 серпня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31 жовтня 2011 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

І.Я. Олендер