Справа № 822/1609/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/53004/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
р. у справі № 822/1609/13-а за позовом ОСОБА_1
до Управління Держземагенства у
Хмельницькому районі Хмельницької
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Управління
Держземагенства у Хмельницькому
районі Хмельницької області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Зобов'язано
Держземагенство у Хмельницькому
районі Хмельницької області внести до
Єдиного земельного кадастру
координати кутів зовнішніх меж
належної позивачу на праві власності
земельної ділянки площею 0,0380 га та
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку ЯЗ № 330883
від 03 вересня 2009 року на території
Стуфчинецької сільської ради
Хмельницького району Хмельницької
області.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
року скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
апеляційного суду, ОСОБА_1 звернулася з
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати, залишивши в силі рішення
суду першої інстанції. Касаційна
скарга мотивована неправильним
застосуванням апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ №330883 від 03
вересня 2009 року позивач на підставі
розпорядження Хмельницької районної
державної адміністрації №783109 від
26.06.2009 року є власником земельної
ділянки площею 0,0380 га на території
Стуфчинецької сільської ради
Хмельницької району, яка призначена
для ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
:06:001:1061.

З листа Управління Держкомзему у
Хмельницькому районі Хмельницької
області від 12.12.2012 року №4-1-5/3417 позивач
дізналась, що координати належної їй
земельної ділянки не відповідають тим,
які вказані в проекті землеустрою щодо
її відведення.

За зверненням позивача прокуратурою
Хмельницького району було проведено
перевірку щодо зміни координат
вказаної земельної ділянки.

За зверненням позивача прокуратурою
Хмельницького району було проведено
перевірку щодо зміни координат
вказаної земельної ділянки. Так, з
листа прокуратури Хмельницького
району від 14.03.2013 року № 115-01-13
вбачається, що прокуратурою району
було внесено подання до управління
Держкомзему у Хмельницькому районі з
приводу наявного каталогу координат,
який не пронумерований, не містить
будь-яких інших позначень (підписів,
відтисків мокрих печаток та інше) та
відмінний від того, який виготовлявся
ПП "ОСОБА_4" на земельну ділянку
позивача. За наслідками розгляду
подання прокуратури управління
Держкомзему у Хмельницькому районі
надало запит до ПП "ОСОБА_4" про надання
дійсного каталогу координат земельної
ділянки, які були надані та долучені до
проекту землеустрою на дану земельну
ділянку. Однак будь-яких дій на
виправлення недостовірних координат
земельної ділянки, належної позивачу,
відповідачем вчинено не було.

Вважаючи, що в позасудовому порядку
вирішити спір неможливо, позивач
звернулась з позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки порушення прав
позивача виникло внаслідок дій
відповідача, то усунути таке порушення
повинен відповідач. Відомості
Державного земельного кадастру
повинні відповідати дійсному
місцезнаходженню земельної ділянки
згідно проекту землеустрою щодо її
відведення, на підставі якого був
виданий державний акт на право
власності на таку земельну ділянку, а
тому наявні підстави для внесення до
Державного земельного кадастру
достовірних координат розміщення
земельної ділянки (кадастровий номер
:06:001:1061), яка належить позивачу.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивач належними та
допустимими доказами не довів факт
порушення його прав, свобод та
інтересів, і той факт, що йому була
передана у власність саме та земельна
ділянка, місце розташування якої
вказує відповідно до наданого суду
каталогу координат, які рішенням суду
першої інстанції зобов'язано
відповідача внести до Єдиного
земельного кадастру.

Колегія суддів вважає вказаний
висновок апеляційного суду помилковим,
з наступних підстав.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу
України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III,
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно з п.1.12 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої Наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 4 травня 1999 року № 43, складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку або право постійного
користування земельною ділянкою при
передачі або наданні земельних ділянок
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям та об'єднанням громадян
всіх видів проводиться після
перенесення в натуру (на місцевість)
меж земельної ділянки та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженим в
установленому порядку проектом
відведення цієї ділянки.

Відповідно до п.1.15 вказаної Інструкції
розробку технічної документації зі
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку або на
право постійного користування
земельною ділянкою здійснюють суб'єкти
господарювання, які отримали ліцензії
на провадження господарської
діяльності щодо проведення
землевпорядних робіт, або
територіальні органи земельних
ресурсів.

Згідно з ч.1 ст.79 ЗК України земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Відповідно до ч.1-2 ст.55 Закону України
"Про землеустрій" від 22 травня 2003 року №
858-IV, встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості)
проводиться відповідно до
топографо-геодезичних і
картографічних матеріалів.
Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
основі технічної документації із
землеустрою, якою визначається
місцеположення поворотних точок меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Згідно з ст.79-1 ЗК України формування
земельної ділянки полягає у визначенні
земельної ділянки як об'єкта цивільних
прав. Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки
підлягають державній реєстрації у
Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера.

Статтею 1 Закону України «Про Державний
земельний кадастр» від 7 липня 2011 року
№ 3613-VI, державний земельний кадастр -
єдина державна геоінформаційна
система відомостей про землі,
розташовані в межах державного кордону
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками і
користувачами.

До Державного земельного кадастру
включаються такі відомості про
земельні ділянки, як, зокрема,
кадастровий номер; місце розташування;
опис меж; площа; міри ліній по
периметру; координати поворотних точок
меж; дані про прив'язку поворотних
точок меж до пунктів державної
геодезичної мережі (ч.1 ст.15 вказаного
Закону).

За приписами ст. 37 даного Закону у разі
виявлення фізичною або юридичною
особою у витязі, довідці з Державного
земельного кадастру, викопіюванні з
картографічних матеріалів Державного
земельного кадастру технічної помилки
(описка, друкарська, граматична,
арифметична чи інша помилка), допущеної
органом, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру,
заінтересована особа письмово
повідомляє про це центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
який перевіряє відповідність
відомостей Державного земельного
кадастру інформації, що міститься в
документах, які стали підставою для
внесення цих відомостей. Якщо факт
невідповідності підтверджено, орган,
що здійснює ведення Державного
земельного кадастру, безоплатно
виправляє допущену помилку в день
надходження повідомлення та не пізніше
наступного дня повідомляє про це
заінтересованих осіб.

Виправлення технічних помилок,
допущених у відомостях Державного
земельного кадастру внаслідок
наявності технічних помилок у
документах, на підставі яких були
внесені такі відомості, здійснюється
після виправлення помилок у зазначених
документах.

Виправлення інших помилок, допущених у
відомостях Державного земельного
кадастру внаслідок помилки у
документації із землеустрою, оцінки
земель, здійснюється після внесення
змін до такої документації.

Як встановлено судом першої інстанції,
листом від 29.12.2012 року ПП "ОСОБА_4"
повідомило позивача, що координати
земельної ділянки є невід'ємною
частиною проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки; разом з
тим, відповідно до розробленого
проекту землеустрою межі, розміри,
площа, конфігурація та склад угідь
земельної ділянки зі сторони ПП
"ОСОБА_4" не змінювались.

Під час судового розгляду справи
відповідач підтвердив факт
недостовірності поворотних точок
координат земельної ділянки в
порівнянні з тими координатами, які
були встановлені ПП "ОСОБА_4" при
розробленні проекту землеустрою щодо
відведення такої земельної ділянки.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
погоджуються з висновком суду першої
інстанції про те, що внаслідок діянь
відповідача під час виникнення спірних
правовідносин права позивача були
порушені, чого відповідачем також не
заперечувалось.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання суду апеляційної інстанції
на постанову Кабінету Міністрів
України від 18.08.2010р. № 749, якою
затверджено Тимчасовий порядок
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці, оскільки державний
акт на право приватної власності на
землю ОСОБА_1 ЯЗ № 330883 було
зареєстровано в Хмельницькій
регіональній філії ДП ЦДЗК 03.09.2009р.,
тобто до затвердження Тимчасового
порядку.

Колегія суддів дійшла думки, судом
першої інстанції вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Рішення суду першої інстанції,
ухвалено відповідно до закону і
помилково скасоване апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 226, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
р. у справі № 822/1609/13-а скасувати,
залишити в силі постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2013
року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: