Справа № 643/15137/13-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.Справа № 643/15137/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 14.04.2014р. по справі № 643/15137/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Московського району Харківської
міської ради , Департаменту праці
та соціальної політики Харківської
міської ради , Харківського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Харківської обласної державної
адміністрації третя особа
Управління державної казначейської
служби України у Московському районі
м.Харкова

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Московського району Харківської
міської ради , Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради , Харківського обласного
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Харківської
обласної державної адміністрації (
далі - відповідачі) третя особа
Управління державної казначейської
служби України у Московському районі
м.Харкова в якому просить визнати дії
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Московського району Харківської
міської ради щодо не нарахування та
невиплати ОСОБА_1, 09.04.1963 року,
одноразової компенсації, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
який став інвалідом II групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірах
передбачених ст. 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» протиправними та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Московського району
Харківської міської ради призначити,
нарахувати та виплатити ОСОБА_1, 09.04.1963
року одноразову компенсацію як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, який став інвалідом II групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи у
розмірах передбачених ч.2 ст. 48 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - у розмірі
45 мінімальних заробітних плат,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати та зобов'язати
Харківський обласний центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Харківської обласної державної
адміністрації здійснити нарахування
та виплату одноразової компенсації
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС ОСОБА_1, 09.04.1963 року, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії, інвалідові II
групи у розмірах передбачених ч.2 ст. 48
ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - у розмірі
45 мінімальних заробітних плат, з
урахуванням раніше виплачених сум,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати.

Постановою Московського суду
м.Харкова від 14.04.2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимоги апеляційної
скарги зазначив, що у 1991 року позивачу
було встановлено 3 групу інвалідності,
а потім у 1997 року було встановлено 2
групи інвалідності, таким чином
позивач має право на одноразову
компенсація в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат відповідно до ст.. 48 ЗУ
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», але дану
компенсацію за завдану шкоду здоров'ю
він не отримував до цього часу. Позивач
дізнався про порушення його права на
отримання одноразової виплати лише
23.08.2013 p., тобто з моменту отримання
відмови відповідача у призначенні та
виплаті одноразової компенсації
згідно Закону. Таким чином позивач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просив скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити
нову, якою позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 195 КАС України
справа розглядається в межах
апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що на
час встановлення інвалідності, позивач
працював та згідно діючого на той час
законодавства мав отримати виплати за
місцем роботи та об"єктивних даних, які
б свідчили про не отримання
компенсації матеріали справи не
місять.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач по справі має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильскій АЕС 1
категорії, на даний час є інвалідом 2
групи, захворювання пов"язане з дією
іонізуючого випромінювання під час
виконання обов"язків по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджується експертним висновком
МСЕК № 66 від 14.08.1991 року.

У 1991 року йому було встановлено 3 групу
інвалідності, а потім у 1997 року було
встановлено 2 групу інвалідності у
зв"язку з чим позивач має право на
отримання одноразової компенсації
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС відповідно до ст.
48 Закону України № 796-ХІІ..

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та п.3
«Положення про порядок виплати
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям за втрату
годувальника, затвердженого наказом
МНС України від 31.12.1996 року №28,
компенсація працюючим громадянам на
той час призначалась та виплачувалась
за місцем основної роботи.

Виплата компенсації за шкоду заподіяну
здоров'ю, особам, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС відповідно до ч.3 ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється з мінімальної заробітної
плати, яка склалась на момент
встановлення інвалідності чи втрати
годувальника.

Виплати, зазначені в цій статті,
провадяться протягом одного місяця з
дня встановлення інвалідності чи
смерті потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
02.10.2013 року.

Відповідно до матеріалів справи, 2
групу інвалідності позивачу було
встановлено у 1997 року.

Колегія суддів зазначає, що саме з
цього часу позивач дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовідносини в даній справі повинні
розглядатися, в першу чергу, виходячи з
правомірності або неправомірності дій
чи бездіяльності органу владних
повноважень, на звернення для
оскарження яких Кодексом
адміністративного судочинства
передбачено 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Колегія суддів не вбачає підстав
поважності пропуску строку звернення
до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги про
зобов'язання відповідача здійснити
позивачу перерахунок та виплату
одноразової компенсації, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати постанову суду і
залишити позовну заяву без розгляду
або закрити провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
при розгляді справи порушені вимоги ст.
100 КАС України, а тому постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню
із прийняттям ухвали про залишення
позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 14.04.2014р. по справі №
643/15137/13-а скасувати та прийняти ухвалу,
якою позов ОСОБА_1 - залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 23.06.2014 р.