Справа № 826/6313/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13 червня 2014 року 15 год. 00
хв. № 826/6313/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Данилишин В.М.
розглянув у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Цабіското
Україна Лімітед" про стягнення з
відповідача коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 12 травня 2014 року надійшов
позов Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області (далі - позивач) до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Цабіското Україна
Лімітед" (далі - відповідач) про
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 44132,22 грн.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив, що податковий борг
утворився у зв'язку з несплатою
відповідачем узгоджених грошових
зобов'язань, що є підставою для
прийняття судом рішення про стягнення
з нього заборгованості у вказаному
розмірі.

Ухвалою суду від 15 травня 2014 року судом,
згідно з п. 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), відкрито скорочене
провадження в адміністративній справі.

До суду 02 червня 2014 року через
канцелярію від законного представника
позивача надійшли письмові пояснення
по суті позову, які судом долучено до
матеріалів справи для врахування при
прийнятті у справі судового рішення по
суті.

Крім того, до суду повернувся поштовий
конверт з рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, з яких та довідки
відділення поштового зв'язку із
проставленою на ній датою, якою є 02
червня 2014 року, вбачається, що копію
вказаної ухвали відповідачу не вручено
"за закінченням встановленого строку
зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем подано позивачу
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) від 19 лютого 2013
року, у якій ним самостійно визначено
орендну плату на 2013 рік у загальному
розмірі 90161,01 грн. (7513,43 грн. за кожен
місяць).

Позивачем проведено камеральну
перевірку відповідача, за результатами
якої 09 серпня 2013 року складено акт №
92/1503/37552472 про результати камеральної
перевірки, згідно з висновками якого,
відповідачем несвоєчасно сплачено
узгоджені податкові зобов'язання, що є
порушенням п. 57.1 ст. 57, п. 287.4 ст. 287
Податкового кодексу України (далі - ПК
України).

Зокрема, податкове зобов'язання у
розмірі 7513,43 грн., граничний строк
сплати якого - 30 березня 2013 року,
відповідачем сплачено 27 червня 2013 року
у розмірі 7323,35 грн. (кількість
прострочених днів - 89), а податкове
зобов'язання у розмірі 3272,85 грн.,
граничний строк сплати якого - 30 квітня
2013 року - 27 червня 2013 року у розмірі
3272,85 грн. (кількість прострочених днів -
58).

У зв'язку з викладеним, 24 вересня 2013
року позивачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
відповідача зобов'язано сплатити штраф
у розмірі 2119,24 грн.

Крім того, як вбачається з наявних у
матеріалах справи доказів, 13 серпня 2013
року позивачем складено податкову
вимогу № 22-15, відповідно до якої,
загальний розмір податкового боргу
відповідача за узгодженими грошовими
зобов'язаннями станом на 12 серпня
2013 року становив 26986,15 грн. (26780,84 грн.
основний платіж, 205,31 - штрафні
(фінансові) санкції (штрафи).

Зі змісту довідки позивача від 28 травня
2014 року № 5109 вбачається, що станом на 28
травня 2014 року за відповідачем
обліковується податковий борг у
розмірі 57147,85 грн. (орендна плата за
земельні ділянки у розмірі 56109,98 грн.,
пеня у розмірі 1037,87 грн.).

Суд погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу наступних
положень і обставин.

Так, згідно з п. 46.1 ст. 46, пп. 54.3.2 п. 54.3 ст.
54, п.п. 57.1, 57.3 ст. 57, п. 58.1 ст. 58, п. 59.1 ст. 59,
п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України
(далі - ПК України; у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у пп. 54.3.1, 54.3.2,
54.3.4-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 ПК
України, платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому ст. 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до пп. 14.1.175, 14.1.162, 14.1.265 п. 14.1
ст. 14 ПК України, податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки.

Штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

У матеріалах справи містяться картки
обліку платника податку, якими
підтверджується факт наявності у
відповідача податкового боргу.

Однак, протягом судового розгляду
справи відповідач ні заперечень проти
позову, ні будь-яких доказів на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовуються, до суду не подав та
причини їх неподання не пояснив.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст.
71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладених положень та
обставин суд прийшов до висновку, що
позов Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Цабіското
Україна Лімітед" про стягнення з
відповідача коштів є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню
повністю.

При цьому, враховуючи довідку позивача
№ 5109 та керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України,
суд прийшов до висновку про
необхідність виходу за межі позовних
вимог та стягнення з відповідача
податкового боргу у загальному розмірі
57147,85 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю "Цабіското Україна
Лімітед" (ідентифікаційний код 37552472,
місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул.
Аеродромна, 12) на користь держави в
особі Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області (одержувач:
Шосткинське УК /м. Шостка/ 13050200, код
одержувача 37512251, банк одержувача: ГУ
ДКСУ у Сумській області, МФО 837013, р/р
0012) податковий борг у розмірі 57147,85
грн. (П'ятдесят сім тисяч сто сорок сім
гривень вісімдесят п'ять копійок).

3. Податковий борг стягнути з рахунку
товариства з обмеженою
відповідальністю "Цабіското Україна
Лімітед" № 001 (українська гривня),
відкритого у ПАТ "Банк "Київська Русь",
місто Київ.

Копії постанови направити сторонам
(вручити їх уповноваженим
представникам) у порядку та строки,
встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин