Справа № 761/2055/14-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Осаулов А.А.
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів:
Карпушової О.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві на постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 06 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Головне управління Служби
Безпеки України у м. Києві та Київській
області, про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва із позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, в якому просив суд
визнати протиправними дії щодо
зменшення розміру пенсії з 01.01.2012 року
та припинення врахування чинної
постанови Шевченківського районного
суду м. Києва від 11.07.2012 року при
обчисленні пенсії; зобов'язати
продовжувати враховувати з 01 січня по 31
грудня 2012 року, з 01 січня по 31 грудня 2013
року, з 01 січня 2014 року чинну постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11.07.2012 року і продовжувати з 01
січня по 31 грудня 2012 року, з 01 січня по 31
грудня 2013 року, з 01 січня 2014 року
обчислювати пенсію з грошового
забезпечення з останньою перед
звільненням штатною посадою, з
урахуванням всіх основних, додаткових
видів грошового забезпечення та
премії; зобов'язати утриматися від
зменшення розміру пенсії,
перерахованої та обчисленої на
підставі постанови Шевченківського
районного суду м. Києва від 11.07.2012 року,
за періоди з 01 січня по 31 грудня 2012 року,
з 01 січня по 31 грудня 2013 року, з 01 січня
2014 року; зобов'язати виплатити пенсію
за період з 01 січня по 31 грудня 2012 року,
з 01 січня по 31 грудня 2013 року, з 01 січня
2014 року.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 06 травня 2014 року позов
задоволено частково, відмовлено у
задоволенні позову щодо встановлення
судового контролю, в інший частині
позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 06 травня 2014
року та ухвалити нове судове рішення
про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України не перешкоджає судовому
розгляду справи. У зв'язку з цим,
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, позивач
перебуває на обліку в головному
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Києві та отримує пенсію за вислугу
років відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 липня 2012 року, що
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2013 року, позов ОСОБА_2
задоволено частково, визнано
протиправною бездіяльність Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві щодо нарахування пенсії
виходячи з середньомісячної суми
додаткових видів грошового
забезпечення за 24 місяці перед
звільненням; зобов'язано призначити,
нарахувати та виплатити з 13.09.2011 року
пенсію виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премій в розмірах, що
встановлені законодавством відповідно
до частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», в редакції
Закону від 04.04.2006 року.

Листом відповідача від 01.11.2013 року
№26775/12/8-2435 позивачу повідомлено, що
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 липня 2012 року
управлінням виконано в порядку,
встановленого вказаним судовим
рішенням, сума виплати за рішенням суду
за період з 13.09.2011 року по 31.12.2011 року
становить 3259,12 грн., зазначені кошти
включені у додаткову відомість для
проведення виплати. Також, позивачу
роз'яснено, що виплата сум пенсій у
розмірах, що перевищують пенсії,
обчислені відповідно до чинного
законодавства, може здійснюватися у
разі додаткового надходження коштів
Державного бюджету України.

Згідно листа відповідача від 02.12.2013
року №29743/12/р-2435/1 позивачу також
повідомлено, що перерахунок пенсії на
виконання постанови Шевченківського
районного суду м. Києва від 11 липня 2012
року управлінням проведено відповідно
до норм чинного законодавства.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів, виходив з наступного.

Так, під час розгляду справи судом
першої інстанції та в апеляційній
скарзі відповідач зазначив, що на
виконання постанови Шевченківського
районного суду м. Києва від 11 липня 2012
року здійснив перерахунок пенсії за
період з 13.09.2011 року по даний час;
зазначені кошти включені в додаткову
відомість для проведення виплат, але їх
не виплачено у зв'язку із відсутністю
надходжень з Державного бюджету
України.

Разом з тим, відповідно до частини
п'ятої статті 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 255
КАС України постанова суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Колегія суддів зазначає, що органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів, як на підставу
невиконання своїх зобов'язань, які
встановлені ст. 46 Конституції України.
Аналогічна позиція висловлена в
рішенні Європейського Суду і з прав
людини у справі «Кечко проти України».

Щодо посилання відповідача на
прикінцеві положення Законів України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» та «Про Державний бюджет України
на 2013 рік», якими встановлено порядок
застосування норм та положень частини
третьої статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», суд першої інстанції, з яким
також погоджується колегія суддів,
виходи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України з питань
пенсійного забезпечення та
соціального захисту
військовослужбовців» від 04.04.2006 року
№3591-IV, який набрав чинності 29.04.2006 року,
змінено назву Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» на «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» та частину третю статті 43
«Заробіток (грошове забезпечення) для
обчислення пенсій» викладено в
наступній редакції:

«Пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством».

Підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року №107-VI, який набрав чинності 01.01.2008
року, у частину третю статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» внесені зміни,
шляхом виключення слів «за останньою
штатною посадою перед звільненням» та
доповнити словами «та у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України».

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» і постанови
Верховної Ради України про порядок
введення в дію цього Закону Кабінет
Міністрів України виніс постанову від
17 липня 1992 року №393 «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей».

Але, положення підпункту 4 пункту 29
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року №107-VI, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) та відповідно до п. 5
резолютивної частини рішення він
втрачає чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» установлено, що у 2012 році
положення статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Аналогічні норми передбачені пунктом 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік», яким установлено, що у 2013 році
положення статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що на момент набрання чинності
зазначеними Законами, Кабінетом
Міністрів України не встановлено
нового порядку та розміру виплат
окремим категоріям громадян.

З огляду на викладене, до набрання
чинності нормативно-правового акта
Кабінету Міністрів України, прийнятого
на виконання вимог Законів України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» та «Про Державний бюджет України
на 2012 рік», застосуванню підлягають
положення статті 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги в частині.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві залишити без задоволенні,
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 06 травня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
20.06.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Карпушова

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Карпушова О.В.

Федотов І.В.