Справа № 819/3132/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м.Львів Справа №
876/1093/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Большакової О.О.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
26.12.2013 року в адміністративній справі
№819/3132/13-а за позовом прокурора
м.Тернополя до Тернопільської міської
ради про скасування рішення,

встановив:

У грудні 2013 року прокурор м.Тернополя
звернувся із вказаним позовом до
Тернопільської міської ради та просив
визнати незаконним і скасувати п.1.1
рішення виконавчого комітету
Тернопільської міської ради за № 1313
від 11.12.2013 року «Про заходи щодо
належного функціонування міста»,
покликаючись на те, що вказане рішення
суперечить вимогам чинного
законодавства.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26.12.2013 року
позов задоволено.

Постанову суду оскаржив виконавчий
комітет Тернопільської міської ради,
який вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржену постанову
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2013 року
виконавчим комітетом Тернопільської
міської ради прийнято рішення № 1313
«Про заходи щодо належного
функціонування міста», пунктом 1.1 якого
вирішено: «Комунальним підприємствам,
установам, організаціям та
підприємствам усіх форм власності за
допомогою усіх можливих технічних
засобів, в тому числі міської системи
оповіщення, привернути увагу громадян
до громадсько-політичної ситуації, яка
склалася в державі».

Прокурором м.Тернополя, на підставі
постанови від 11.12.2013 року «Про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
законів» проведено перевірку в порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів при прийнятті виконавчим
комітетом Тернопільської міської ради
рішення № 1313 від 11.12.2013 року «Про заходи
щодо належного функціонування міста»,
за результатами якої, в порядку п.п.1, 2
ч.5 ст.23 Закону України «Про
прокуратуру» прокурор м.Тернополя
звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку даним
відносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.5 Конституції
України народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування

В Основному Законі України
встановлено, що місцеве самоврядування
є правом територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища та міста -
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України (частина перша статті
140).

Статтею 144 Конституції України
визначено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених, законом приймають рішення,
які є обов'язковими для виконання на
відповідній території.

У відповідності до п.31 ст.2 Кодексу
цивільного захисту України (надалі -
Кодексу), оповіщення - це доведення
сигналів і повідомлень органів
управління цивільного захисту про
загрозу та виникнення надзвичайних
ситуацій, аварій, катастроф, епідемій,
пожеж тощо до центральних і місцевих
органів виконавчої влади, підприємств,
установ, організацій та населення.

Відповідно до ч.2 ст.5 Кодексу, залежно
від характеру походження подій, що
можуть зумовити виникнення
надзвичайних ситуацій на території
України, поряд з іншими, визначається
такий вид надзвичайних ситуацій, як
соціальний, із визначенням, залежно від
обсягів заподіяних надзвичайною
ситуацією наслідків, обсягів технічних
і матеріальних ресурсів, необхідних
для їх ліквідації місцевого рівня (ч.3
ст.5 Кодексу).

Серед основних принципів здійснення
цивільного захисту, як це передбачає
ст.7, Кодекс визначає комплексний
підхід до вирішення завдань цивільного
захисту, пріоритетність завдань,
спрямованих на рятування життя та
збереження здоров'я громадян та
максимально можливого, економічно
обгрунтованого зменшення ризику
виникнення надзвичайних ситуацій.

У відповідності до п.п.1, 7 ч.2 статті 19
Кодексу, до повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
цивільного захисту віднесено
забезпечення цивільного захисту на
відповідній території та інформування
населення шляхом оповіщення про
загрозу і виникнення надзвичайних
ситуацій, у тому числі в доступній для
осіб з вадами зору слуху формі.

Враховуючи те, що підставою для
прийняття оскарженого рішення
слугувало запобігання виникнення та
попередження виникнення можливих
надзвичайних ситуацій, які спричинять
порушення сталих умов життя і
діяльності громадян м.Тернополя у
зв'язку із складною і та нестабільною
ситуацією в країні, та те, що
законодавством передбачена така
можливість сповіщення громадян, суд
приходить до переконання, що орган
місцевого самоврядування діяв у
спосіб, передбачений законом.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зауважити, що позов
пред'явлено не до тієї особи, яка
повинна відповідати за цим
адміністративним позовом, оскільки
прокурором оскаржується рішення
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради, який є самостійною
юридичною особою, а позов пред'явлено і
розглянуто судом до Тернопільської
міської ради.

За правилами частини першої статті 52
КАС України суд першої інстанції,
встановивши, що з адміністративним
позовом звернулася не та особа, якій
належить право вимоги, або не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити заміну
первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем,
якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.

Водночас, суд апеляційної інстанції
позбавлений можливості провести
заміну первинного відповідача
належним відповідачем.

З огляду на викладене, пред'явлення
позову не до тієї особи, яка повинна
відповідати за цим адміністративним
позовом, є додатковою підставою для
відмови в задоволенні позову.

Згідно зі ст.202 КАС України, підставами
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
через що постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
заявленого позову.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 п.4, 205
ч.2, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
задовольнити.

Скасувати постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
26.12.2013 року по справі № 819/3132/13-а.

У задоволенні позову прокурора
м.Тернополя до Тернопільської міської
ради про скасування рішення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий судді
Р.Й.Коваль

Судді
О.О.Большакова

Н.М. Судова-Хомюк