Справа № 804/3881/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 р. Справа № 804/3881/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Власенка Д.О.

при секретарі судового засідання
Пасічнику Т.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку письмового
провадження в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкової
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська об'єднана державна
податкова інспекціяГоловного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 19 березня 2014
року звернулась до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом дофізичної особи-підприємця
ОСОБА_1,у якому просила стягнути
заборгованість до бюджету по платежу
«єдиний податок з фізичних осіб» у сумі
439,28 грн.

Сторони у судове засідання не
з'явились, повідомлялись належним
чином, тому у відповідності до ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Представник позивача надав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі. Відповідачу
ухвала про відкриття провадження в
адміністративній справі та повістка
надсилались на адресу, що вказана у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
рекомендованими поштовими
відправленнями, але конверт повернувся
з відміткою «за закінченням терміну
зберігання».

Згідно частини 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до статті 17 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
місцезнаходження юридичної особи
або місце проживання фізичної особи -
підприємця визначається на підставі
відомостей, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців .

Відповідно ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд судової
справи.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються вимоги
позову, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини справи та
надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається,
щоФізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - Відповідач) зареєстрований
01.09.2010р. та включений до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців.

Відповідно до вимог чинного
законодавства ФОП ОСОБА_1 є платником
податків, зборів (обов'язкових
платежів) і перебуває на податковому
обліку в ОДПІ (Орджонікідзевське
відділення Нікопольської ОДПІ) з 02.09.2010
року за № 3086.

28 березня 2008 р. Орджонікідзевською
міською радою прийнято рішення № 5 про
встановлення розміру ставок єдиного
податку для суб'єктів підприємницької
діяльності - фізичних осіб згідно
додатку 1 до рішення № 5.

Відповідач 15.12.2010 р. звернувся до ОДПІ
(Орджонікідзевське відділення) із
заявою про право застосування
спрощеної системи оподаткування
обліку та звітності за № 9323 (далі - Заяв
№ 9323).

Згідно Заяви №9323 Відповідач здійснює
роздрібну торгівлю з лотків та на
ринках міста. Відповідно до додатку 1
рішення № 5 Орджонікідзевської міської
ради від 28.03.2008 року ставка єдиного
податку для роздрібної торгівлі з
лотків та на ринках міста складає 100,00
грн.

Згідно Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 № 727 (далі -
Указ № 727) (чинний на момент подання
заяви про право застосування спрощеної
системи оподаткування обліку та
звітності) ставка єдиного податку для
суб'єктів малого підприємництва -
фізичних осіб встановлюється
місцевими радами за місцем їх
державної реєстрації залежно від виду
діяльності і не може становити менше 20
гривень та більше 200 гривень на місяць.

Згідно Указу 727 суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа сплачує
єдиний податок щомісяця не пізніше 20
числа наступного місяця на окремий
рахунок відділені Державного
казначейства України.

Відділення Державного казначейства
України наступного дня після
надходження коштів перераховують суми
єдиного податку у таких розмірах: до
місцевого бюджету - 43 відсотки; до
Пенсійного фонду України - 42
відсотки;на обов'язкове соціальне
страхування - 15 відсотків (у тому числі
до Державного фонду, сприяння
зайнятості населення - 4 відсотки) для
відшкодування витрат, які здійснюють
відповідно до законодавства, у зв'язку
з тимчасовою втратою працездатності, а
також витрат зумовлених народженням та
похованням.

Таким чином, відповідно по терміну з
20.02.2011 по 20.12.2011 нараховано 1100 грн., них 43%
складає єдиний податок, а отже
заборгованість ФОП ОСОБА_1 з 20.02.2011
20.12.2011 становить 473,00 грн. (100,00 грн. х 11
місяців х 43 %/100).

На момент нарахування в картці
особового рахунку платника по платежу
«єдиний податок з фізичних осіб»
переплата відсутня. Однак,
Відповідачем частково сплачено по
даному платежу суму у розмірі 40,76 грн.

Таким чином, з врахуванням часткової
сплати податковий борг ФОП ОСОБА_1 по
платежу «єдиний податок з фізичних
осіб» згідно Заяви №9323 зменшився та
склав 432,24 грн.

Станом на день розгляду справи,
відповідач доказів оплати боргу не
надав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожензобов'язанийсплачуватиподатки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

З 01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України, який
встановлює перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу
України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Відповідно ст. п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно п.п. 10.1.2 п. 10.1 ст. 10 Податкового
кодексу України єдиний податок
належить до місцевих податків.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 Податкового
кодексу України, юридична особа чи
фізична особа-підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Відповідно до ст. 293 Податкового
кодексу України, ставки єдиного
податку встановлюються у відсотках
(фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Абз. 1-2 п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу
України встановлено, що платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Згідно п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу
України нарахування авансових внесків
для платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Згідно ж п. 300.1 ст. 300 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Згідно п.п. 129.1.1., 129.1.2 п. 129.1., п. 129.4 ст. 129
Податкового кодексу України після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається: а) при
самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом; б) при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом; у день настання
строку погашення податкового
зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження). Пеня, визначена
підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті,
нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій
за їх наявності та без урахування суми
пені) із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті. Пеня,
визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1
цієї статті, нараховується із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день заниження.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції про
порядок нарахування та погашення пені
за платежами, що контролюються
органами державної податкової служби,
затвердженої наказом ДПА України від
17.12.2010 №953 при погашенні суми
податкового боргу (його частини) кошти,
що сплачує такий платник податку, у
першу чергу зараховуються в рахунок
податкового зобов'язання. У разі
повного погашення суми податкового
боргу кошти, що сплачує такий платник
податку, в наступну чергу
зараховуються у рахунок погашення
штрафів, в останню чергу зараховуються
в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує
встановлену цим пунктом черговість
платежів або не визначає її у
платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку), орган
державної податкової служби
самостійно здійснює такий розподіл
такої суми у порядку, визначеному цим
пунктом.

У разі наявності у платника податку
податкового боргу органи державної
податкової служби зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, у рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків.

Враховуючи порушення відповідачем
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання, відповідачу на суму
податкового боргу нараховується пеня у
розмірі 7,04 грн.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення (п.59.1
ст.59 ПК України).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

У зв'язку з несплатою Відповідачем у
встановлені Законом терміни сум
грошових зобов'язань, Нікопольською
ОДПІ (Орджонікідзевське відділення), на
виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України на
адресу Відповідача було виставлено
податкову вимогу від 28.04.2011 за № 106.

Вказану вимогу було направлено на
адресу Відповідача засобами поштового
зв'язку рекомендованим повідомленням
про вручення та отримано останнім
01.03.2012.

Відповідачем не було добровільно
погашено суми податкового боргу по
платежам та зборам бюджету, зазначеним
у податковій вимозі, отже, податкова
вимога від 28.04.2011 № 106 виставлена на
адресу Відповідача, не відкликалася у
зв'язку з чим, нові податкові вимоги,
відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України на
адресу платника податків не
направлялися.

Таким чином, станом на 04.03.2014 ФОП ОСОБА_1
має податковий борг по платежу «єдиний
податок з фізичних осіб» в сумі 439,28 грн.

Згідно п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу
України орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд
вважає позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь держави
податкового боргу по платежу «єдиний
податок з фізичних осіб» в сумі 439,28
грн.обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 4-12, 41, 94, 128, 158-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкової
заборгованості- задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, юридична адреса:
АДРЕСА_1) на користь державного бюджету
по платежу «єдиний податок з фізичних
осіб» у сумі 439,28 грн. (чотириста
тридцять дев'ять грн. 28 коп.).

Судові витрати по справі не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії
постанови.Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О. Власенко