Справа № 2а-1445\11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Справа №
122945/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційні
скарги управління Пенсійного фонду
України в Іваничівському районі
Волинської області, Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області на постанову
Іваничівського районного суду
Волинської області від 27 липня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Іваничівському районі Волинської
області, Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про визнання недійсним рішення
та зобов'язання призначити пільгову
пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року позивач - ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Іваничівському районі Волинської
області, Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області, в якому просить скасувати
рішення комісії Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області від 12 травня 2011 року № 194/272 про
відмову у призначенні йому пенсії;
зобов'язати відповідачів призначити
йому пільгову пенсію.

Постановою Іваничівського районного
суду Волинської області від 27 липня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправним рішення Головного
Управління Пенсійного фонду України у
Волинській області від 12 травня 2011 року
№ 194/272 про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні
до пільгового стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «в»
ст. 13 Закону України пенсійне
забезпечення» у період роботи
трактористом з 01.01.1972 року по 05.01.2007
року. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Іваничівському районі Волинської
області призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком пільгових умовах відповідно до п.
«в» ст. 13 Закону України Про пенсійне
забезпечення».

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що у ОСОБА_1 наявний
стаж на посаді тракториста,
безпосередньо зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції в
сільськогосподарських підприємствах,
більше 30 років, позивач досягнув віку 55
років, у зв'язку з чим, позивач має право
на признеченя йому пенсії відповідно
до пункту «в» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
винесеною з порушенням норм
матеріального та процессуального
права, управління Пенсійного фонду
України в Іваничівському районі
Волинської області та Головне
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області оскаржили її,
подавши апеляційні скарги, в яких
просять скасувати постанову
Іваничівського районного суду
Волинської області від 27 липня 2011 року
та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт - управління Пенсійного
фонду України в Іваничівському районі
Волинської області зазначає, що
втрудовій книжці позивача міститься
запис про те, що останній працював
трактористом - машиністом без
зазначення галузі та характеру
виконуваної роботи як це вимагає «в»
ст. 13 Закону України пенсійне
забезпечення». В той же час п.20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
записів в ній, затверджений постановою
КМУ від 12.08.1993 року №637, передбачено, що
для підтвердження спеціального
трудового стажу приймаються уточнюючі
довідки підприємств, організацій,
установ. В довідці має бути вказано:
періоди роботи, що зараховуються до
спеціального стажу, професія або
посада, характер виконуваної роботи,
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери; первинні
документи за час виконання роботи, на
підставі яких видана зазначена
довідка.

Апелянт звертає увагу на те, що
комісією по розгляду питань пов'язаних
з призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій, що розглядала пакет
документів, поданих позивачем,
встановлено, що трудова книжка
колгоспника у заявника відсутня. Всі
записи та відомості про трудову участь
у громадському господарстві, починаючи
з 1972 р. завірені печаткою СВК
«Топилищанський». При цьому вказано, що
дата заповнення трудової книжки - 1
січня 1972 року. В довідках про заробітну
плату від 25.01.2011 р. №26/01-15, виданих
трудових архівом Іваничівського
району, посада не вказана. Крім цього,
серед наданих документів немає жодного
первинного документа, завіреного
печаткою колгоспу ім. Щорса, у якому
заявник працював з 01.01.1972 р.

У свою чергу, апелянт - Головне
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області, у своїй
апеляційній скарзі стверджує, що
оскільки первинними документами не
підтверджено зайнятість заявника на
посаді тракториста, комісія при
головному управлінні Пенсійного фонду
України у Волинській області рішенням
від 12.05.2011 року № 194/272 відмовила в
зарахуванні періодів роботи
трактористом з 01.01.1972 року по 05.01.2007 року
до пільгового стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «в»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Вважає, що постанова суду в частині
визнання рішення Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області від 12 травня 2011 року №194/272 про
відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до
пільгового стражу роботи, що дає право
на призначення пенси за віком на
пільгових умовах та в цілому є
необгрунтованою та не має правових
підстав.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційних скарг, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційні скарги не підлягають до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Пунктом «в» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Із наявної в матеріалах справи копії
трудової книжки ОСОБА_1 видно, що
позивач 01.01.1972 року був прийнятий на
роботу в колгосп імені «Щорса»
трактористом. 18 січня 1993 року вказаний
колгосп був реорганізований в КСП
«Топилищанське».

Згідно довідки виданої державним
реєстратором Іваничівської районної
державної адміністрації Волинської
області СВК «Топилищанський» є
господарчою організацією створений на
базі КСП «Топилищанський» та є його
правонаступником. Даний факт також
підтверджується копією трудової
книжки позивача.

Крім того, те, що ОСОБА_1 в період часу з
01.01.1972 року по 05.01.2007 року працював
трактористом без зміни місця праці в
колгоспі імені «Щорса», а згодом і в
інших перейменованих вказаних
підприємствах свідчать архівні
довідки про його заробітну плату та
довідка Топилищанської сільської ради
про те, що позивач працював
трактористом в колгоспі імені «Щорса»
та СВК «Топилищанський» з 1972 року по 2007
рік. Однак у зв'язку із втратою трудової
книжки та незбереженням печатки
колгоспу імені «Щорса» його зайнятість
у виробництві, як тракториста
засвідчилась лише печаткою КСП
«Топилищанське», яке було
реорганізоване 28.03.2000 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що, із архівної
довідки виданої Державним архівом
17.01.2011 року № 53/01-20 вбачається, що всі
документи колгоспу імені «Щорса» були
втрачені.

Таким чином, як слідує із матеріалів
справи, ОСОБА_1 з 01.01.1972 року по 05.01.2007
року працював трактористом, що
підтверджується записами в трудовій
книжці.

Згідно із пунктом 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року
(далі - Порядок) трудова книжка є
основним документом, що підтверджує
стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Оскільки трудова книжка ОСОБА_1, як
основний документ про трудову
діяльність працівника, містить
достатні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах,
підстав для застосування пункту 20
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року,
про що просить апелянт, суд апеляційної
інстанції не вбачає.

Крім того, на думку апеляційного суду,
судом першої інстанції правильно
встановлено, що зібраними та
дослідженими у судовому засіданні
доказами, повністю підтверджується
факт безпосередньої зайнятості
позивача на такій роботі.

Натомість управлінням Пенсійного
фонду України в Іваничівському районі
Волинської області та Головним
управлінням Пенсійного фонду України у
Волинській області як у ході судового
розгляду справи, так і під час
апеляційного провадження вищенаведені
обставини не спростовано та
протилежного суду не доведено, хоча в
силу положень ч.2 ст. 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністртивного позову.

Покликання апелянта на необхідність
пред'явлення позивачем довідки
уточнюючого характеру, на думку
апеляційного суду, не слід брати до
уваги при вирішенні даного спору,
оскільки наявний у ОСОБА_1 трудовий
стаж для призначення пільгової пенсії
повністю підтверджений записами у його
трудовій книжці, які сумнівів щодо
своєї об'єктивності чи достовірності
не викликають.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що на момент
звернення позивача до Головного
управлінням Пенсійного фонду України у
Волинській області він мав необхідну
кількість трудового та пільгового
стажу, передбаченого п. «в» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
для призначення пенсії на пільгових
умовах з часу звернення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Іваничівському районі Волинської
області, Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області залишити без задоволення, а
постанову Іваничівського районного
суду Волинської області від 27 липня 2011
року у справі №2а-1445/11 за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Іваничівському районі Волинської
області, Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області про визнання недійсним рішення
та зобов'язання призначити пільгову
пенсію - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник