Справа № 815/2712/14
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2712/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Вовченко О.А.,

секретар судового
засідання Дубовик Г.В.,

за участі:

представника відповідача - Голоцвана
Є.О.,( за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання неправомірним і скасування
рішення та зобов'язати вчинити певні
дії, суд -

В С Т А
Н О В И В

ОСОБА_2, (далі ОСОБА_2, позивач)
звернувся в Одеський окружний
адміністративний суд з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції про
визнання неправомірним і скасування
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Оперчук
Ірини Михайлівни про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 22.11.2013 року за № 8225383 на
житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язання
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції провести
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно: житловий будинок із
надвірними спорудами
АДРЕСА_1,розташованого на земельній
ділянці площею 1089 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог, в
позові зазначено, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 19.06.1980 року ОСОБА_2,
належить житловий будинок із
господарськими спорудами за АДРЕСА_1,
жилою площею 40,8 кв.м. 11.09.2012 року
зазначене свідоцтво про право на
спадщину за заповітом було
зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН», що
підтверджено витягом про державну
реєстрацію прав від 11.09.2012 року за
№35456322. Земельна ділянка на якій
розташоване будинковолнодіня площею
1089 кв.м., з яких 910 кв.м., - видавалися у
постійне користування, а 179 кв.м.,
земельної ділянки передавалися у
тимчасове користування діду позивача -
ОСОБА_4, на підставі рішення виконкому
Одеської міської ради депутатів
трудящих № 206 від 17.03.1958 року. В період з
15.06.2006 року по 20.08.2009 року позивачем та
його дітьми проведена реконструкція
житлового будинку АДРЕСА_1. 20.09.2013 року
Інспекцією ДАБК в Одеській області
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації №
ОД 91. 05.11.2013 року позивач звернувся
до реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції із заявою
про державну реєстрацію права
власності на житловий будинок, який
знаходиться в користуванні позивача,
додавши пакет документів: свідоцтво
про право на спадщину за заповітом,
рішення виконкому Одеської міської
ради депутатів трудящих, декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації,
технічний паспорт на будинковолодіння
та ксерокопії вказаних документів.
Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
від 22 листопада 2013 року № 8225383 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень відмовлено у зв'язку з тим, що
подані документи не відповідають
вимогам встановленим
нормативно-правовими актами, та не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, ненаданням державного
акту на право власності на земельну
ділянку. Зазначене рішення є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню оскільки позивачем надані
документи, які підтверджують право
постійного користування земельною
ділянкою, що відповідає переліку
документів, для проведення реєстрації
права власності. До Реєстраційної
служби були надані документи, що
підтверджують право користування
земельною ділянкою, зокрема рішення
виконкому Одеської міської ради
депутатів трудящих № 206 від 17.03.1958 року,
яким ОСОБА_4, надано у постійне
користування зазначену земельну
ділянку. Після смерті ОСОБА_4, житловий
будинок, із господарськими спорудами
за адресою: АДРЕСА_1, який розташовано
на земельній ділянці площею 1089 кв.м.,
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 19.06.1980 року
належить позивачу.

В судові засідання позивач не
з'являвся. До суду від позивача
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності позивача (а.с. 40).

19 червні 2014 року представник
відповідача в судовому засіданні
заперечував проти адміністративного
позову, посилаючись на ст. ст. 192, 194 ЗК
УРСР 1922 року, ст. 20 ЗК УРСР 1970 року та
Постанову Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 22.06.2011 № 703, зазначивши, що
позивач не надав до Реєстраційної
служби документ, що посвідчує речове
право на земельну ділянку та витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку з кадастровим
номером.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши подані
документи та матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

Закон України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» регулює
відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень.

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна,
визначено Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (чинний до 11.02.2014 року), що
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року
(далі Порядок).

05 листопада 2013 року, ОСОБА_5,
(представник позивача за довіреністю),
подано до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень. Заява
зареєстрована у базі даних про
реєстрацію заяв та запитів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за реєстраційним номером 3804374, що
підтверджено карткою прийому заяв №
7600618 (а.с.5). Разом з заявою представником
позивача подано до Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції наступні документи: квитанція
про сплату державного мита, копію
паспорта представника ОСОБА_5, копію
паспорта ОСОБА_2, , довіреність, рішення
виконкому Одеської міської ради
депутатів трудящих № 206 від 17.03.1958 року,
дублікат свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, витяг про
державну реєстрацію прав № 35456322
виданий 11.09.2012 року видавник КП «ОМБТІ
та РОН», декларація про готовність
об'єкта до експлуатації ОД 91 від
20.09.2013 року, технічний паспорт.

Приписами ст. 192, ст. 194 ЗК УРСР від 22.11.1922
року та ст. 20 ЗК УРСР від 08.07.1970 року
визначено, що відповідно до Основ
земельного законодавства Союзу РСР і
союзних республік право
землекористування колгоспів,
радгоспів та інших землекористувачів
засвідчується державними актами на
право користування землею. Форми актів
встановлюються Радою Міністрів СРСР.
Право короткострокового тимчасового
користування землею засвідчується
рішенням органу, який надав земельну
ділянку в користування. Право
довгострокового тимчасового
користування землею засвідчується
актами, форма яких встановлюється
Радою Міністрів Української РСР.
Зазначені документи видаються після
відводу земельних ділянок в натурі.

Статтею 15 ЗК УРСР від 08.07.1970 року,
передбачено, що земля надається в
безстрокове або тимчасове
користування. Безстроковим (постійним)
визнається землекористування без
заздалегідь встановленого строку.
Тимчасове користування землею може
бути короткостроковим - до трьох років
і довгостроковим - від трьох до десяти
років.

З досліджених судом доказів
вбачається, що на підставі рішення
виконкому Одеської міської ради
депутатів трудящих № 206 від 17.03.1958 року,
за громадянином ОСОБА_6, закріплено
земельну ділянку для використання під
домоволодіння - 910 кв.м., та надано в
тимчасове користування надлишок
земельної ділянки - 179 кв.м., (а.с. 7).

З зазначеного рішення вбачається, що за
ОСОБА_6, закріплено земельну ділянку
площею 910 кв.м., а земельна ділянка
площею 179 кв.м., надавалася лише в
тимчасове користування, що відповідно
до ст. 15 ЗК УРСР від 08.07.1970 року терміном
до 10 років.

Приписами ст. 90 ЗК УРСР від 08.07.1970 року ,
передбачено, що на землях міст при
переході права власності на будівлю
переходить також і право користування
земельною ділянкою або її частиною.

19.06.1980 року державним нотаріусом
Дев'ятої одеської державної
нотаріальної контори, Лазаревою Л.А.,
посвідчено, що на підставі заповіту,
посвідченого в Четвертій одеській
державній нотаріальній конторі 11.03.1976
року та зареєстрованого в реєстрі за №
2-2487, спадкоємцем вказаного в заповіті
майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є
ОСОБА_2, проживаючого в АДРЕСА_1.
Спадкове майно на яке видано свідоцтво,
складається з цілого жилого будинку з
надвірними господарськими спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1. Житлова площа
у вказаному будинку - 40,8 кв.м. і
розміщений він на земельній ділянці
розміром 1089 кв.м. (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 19.06.1980 року
(а.с. 8), від заповідача ОСОБА_4, належить
ОСОБА_2, житловий будинок із
господарськими спорудами за АДРЕСА_1,
жилою площею 40,8 кв.м. 11.09.2012 року
зазначене свідоцтво про право на
спадщину за заповітом було
зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН», що
підтверджено витягом про державну
реєстрацію прав від 11.09.2012 року за
№35456322 (а.с. 9).

З викладеного вбачається, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом до ОСОБА_2,
перейшло право власності на житловий
будинок із господарськими спорудами за
АДРЕСА_1 також відповідно до приписів
ст. 90 ЗК УРСР від 08.07.1970 року до позивача
повинно перейти право користування
земельною ділянкою площею 910 кв.м., що
видавалися у постійне користування
ОСОБА_4, - діду позивача, при цьому право
користування землею повинно бути
засвідчено державними актами на право
користування землею. Однак а ні до
Реєстраційної служби, а ні до суду
державний акт на право користування
землею позивачем не надано.

18.08.2012 року КП «Одеське МБТІ та РОН»
виготовлено та зареєстровано
технічний паспорт на житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_1, де власником
вказано ОСОБА_2 (а.с. 12-15). В розділі
технічного паспорту «Особливі
відмітки», вказано, що земельна
реєстрація відсутня. Також 17.10.2013 року
КП «БТІ Одеської міської ради»
виготовлено технічний паспорт на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
де власником вказано ОСОБА_2 (а.с. 19-21).

20 вересня 2013 року Інспекцією ДАБК
в Одеській області зареєстровано
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації за № ОД 91
(реконструкція житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, категорія складності
ІІ) (а.с. 16).

Відповідно до п.16 Порядку, за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Згідно з п. 23 Порядку, державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
передбачено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо: подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

22 листопада 2013 року, державний
реєстратор прав на нерухоме майно
Оперчук І.М., керуючись ст. 17, п.4 ст. 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та п.16, п. 23
Порядку, прийнято рішення про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 8225383 (а.с. 6). Рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, обґрунтовано тим, що пункт
11.1 декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації від 20.09.2013 року № ОД
91 суперечить нормам Земельного
кодексу України, та відповідно до п. 46
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, не
надано документу, що посвідчує речове
право на земельну ділянку та витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку.

Приписами п. 46 Порядку, визначено, що
для проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
набуттям права власності на
новозбудовані чи реконструйовані
об'єкти нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 28, 29
і 31 цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав: документ, що
посвідчує речове право на земельну
ділянку (крім випадків реконструкції
квартири, житлового або нежитлового
приміщення); витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (у разі, коли в документі, що
посвідчує речове право на земельну
ділянку, відсутні відомості про її
кадастровий номер); документ, що
зазначений у пункті 27 цього Порядку та
підтверджує право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований на
земельній ділянці (у разі проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на реконструйований
об'єкт нерухомого майна); документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

Як вбачається з картки прийому заяви
№7600618 від 05.11.2013 року та рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень № 8225383 від 22 листопада 2013
року, позивачем не надавалися до
Реєстраційної служби витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
відмова в державній реєстрації прав
та їх обтяжень з підстав, зазначених у
пунктах 4, 5-2 - 5-6 частини першої цієї
статті, не позбавляє заявника права
повторно звернутися із заявою за умови
усунення перешкод для державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Статтею 19 Конституції України,
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, суд вважає,
що адміністративний позов ОСОБА_2 про
визнання неправомірним і скасування
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області Оперчук Ірини Михайлівни про
відмову в державній реєстрації прав та
їх обтяжень на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке
прийняте 22.11.2013 року за № 8225383, та
зобов'язання Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області провести державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно: житловий будинок із надвірними
спорудами АДРЕСА_1,розташованого на
земельній ділянці площею 1089 кв.м., не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання неправомірним і
скасування рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області Оперчук Ірини
Михайлівни про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, яке прийняте 22.11.2013
року за № 8225383, та зобов'язання
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області провести державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно:
житловий будинок із надвірними
спорудами АДРЕСА_1,розташованого на
земельній ділянці площею 1089 кв.м. -
відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено та
підписано суддею 24.06.2014 року.

Суддя
Вовченко O.A.

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання неправомірним і
скасування рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області Оперчук Ірини
Михайлівни про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, яке прийняте 22.11.2013
року за № 8225383, та зобов'язання
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області провести державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно:
житловий будинок із надвірними
спорудами АДРЕСА_1,розташованого на
земельній ділянці площею 1089 кв.м. -
відмовити.

24 червня 2014 року.