Справа № 872/13266/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 рокусправа № 184/2198/13-а
(2-а/184/34/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області на постанову
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2013 року у справі № 184/2198/13-а (2-а/184/34/13) за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 червня 2013 року звернувся
до суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області, в якому, просить:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови позивачу в
зарахуванні до страхового стажу
періоду роботи з 05.11.1982 року по 10.11.1992
року в районах Крайньої Півночі на
пільгових умовах - із пільговим
коефіцієнтом, а саме один рік роботи за
один рік шість місяців та у пільговому
обчисленні страхового стажу для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах згідно пункту а) ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за списком №1
виробництв, професій, посад і
показників;

- зобов'язати відповідача
здійснити позивачу пільгове
обчислення страхового стажу за роботи
в районах, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за період з 05.11.1982
року по 10.11.1992 року, з розрахунку за
кожний рік роботи в полуторному
розмірі (один рік роботи за один рік
шість місяців), та пільгове обчислення
страхового стажу для призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
згідно пункту а) ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за списком
№1 виробництв, професій, посад і
показників;

- зобов'язати відповідача
призначити позивачу пенсію за віком на
пільгових умовах згідно пункту а) ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за списком №1
виробництв, професій, посад і
показників з врахуванням пільгового
обчислення страхового стажу роботи в
районах Крайньої Півночі з часу
подання заяви 17.05.2013 року та здійснити
виплату пенсії з часу її призначення.

Позов обґрунтовано тим, що факт
укладання трудового договору з
роботодавцем в районах

Крайньої Півночі підтверджується
записами у трудовій книжці, а також
відповідними архівними довідками, що
згідно із п.5 розділу ХV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є достатніми документами
для перерахунку пенсії.

Постановою Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 24 липня 2013 року позов
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
м.Орджонікідзе Дніпропетровської
області щодо відмови ОСОБА_1 в
зарахуванні до страхового стажу
періоди роботи з 05.11.1982 року по 10.11.1992
року, за винятком періодів з 18.05.1988 року
по 21.08.1988 року, з 15.05.1989 року по 24.05.1989
року, 13.03.1990 року по 22.03.1990 року та з
25.10.1990 року по 23.11.1990 року, в районах
Крайньої Півночі на пільгових умовах -
із пільговим коефіцієнтом, а саме: один
рік роботи за один рік шість місяців та
у пільговому обчисленні страхового
стажу для призначення пенсії за віком
на пільгових умовах згідно пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
м.Орджонікідзе Дніпропетровської
області здійснити ОСОБА_1 пільгове
обчислення страхового стажу за роботу
в районах, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за період з 05.11.1982
року по 10.11.1992 року, за винятком
періодів з 18.05.1988 року по 21.08.1988 року, з
15.05.1989 року по 24.05.1989 року, 13.03.1990 року по
22.03.1990 року та з 25.10.1990 року по 23.11.1990
року, з розрахунку кожний рік роботи в
полуторному розмірі (один рік роботи за
один рік і шість місяців), та пільгове
обчислення страхового стажу для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах згідно пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області призначити ОСОБА_1 пенсію за
віком на пільгових умовах згідно
пункту «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників з врахуванням пільгового
обчислення страхового стажу роботи в
районах Крайньої Півночі з часу
подання заяви 17 травня 2013 року та
здійснити виплату пенсії з часу її
призначення.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач не має фактичної можливості
надати до управління Пенсійного фонду
України в м. Орджонікідзе копії
трудових договорів за період роботи за
1982-1992 роки, оскільки відомості щодо
строкових трудових договорів
зберігаються 5 років. При цьому, суд
першої інстанції зробив висновок про
підтвердження роботи позивача в
районах Крайньої Півночі по строковим
трудовим договорам на підставі
архівних довідок.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
пунктом «д» ст. 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року
працівникам, які були переведені,
направлені або запрошені на роботу у
райони Крайньої Півночі і в місцевості,
що прирівняні до районів Крайньої
Півночі, з інших місцевостей країни, за
умови укладення ними строкових
трудових договорів про роботу в цих
районах терміном не менш ніж 5 років,
один рік роботи в зазначених
місцевостях зараховується за один рік
і шість місяців роботи під час
обчислення стажу. Іншої можливості для
поширення пільг з обчислення стажу
законодавством не передбачено. Крім
того в доводах апеляційної скарги,
відповідач, як на підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції посилається на те, що ОСОБА_1
не надавав 17.05.2013 року до управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області заяви про призначення пенсії
та необхідних до неї документів.

Згідно заперечень на апеляційну скаргу
позивач просив у задоволені
апеляційної скарги відмовити, рішення
суду залишити без змін, посилаючись на
законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача який заперечував
щодо задоволення апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що відповідно до
архівних довідок, ОСОБА_1 працював саме
по строковим договорам в районах
Крайньої Півночі (а.с.12-16).

Архівними довідками, наданими Архівним
відділом Адміністрації муніципальної
освіти Бібілінського муніципального
району Чукотського автономного округу
№06-07/М-721 від 03.09.2009 року, №06-07/М-721 від
25.04.2011 року, №06-07/М-721 від 24.05.2013 року
підтверджується, що позивач в період з
05.11.1982 року по 10.11.1992 року працював за
строковими трудовими договорами на
різних посадах на приіску імені
Аліскерова Бібілінського
гірничо-збагачувального комбінату, що
знаходився в с. Аліскерово
Бібілінського району Чукотського
автономного округу (до 1992 року -
Магаданська область) - в районі
Крайньої Півночі в режимі повного
робочого дня, користувався пільгами по
врахуванню стажу; до заробітної плати
застосовувався коефіцієнт 2 (два); з 1
березня 1960 року до 01 січня 2002 року
працівникам, незалежно від факту
укладання строкового трудового
договору, кожний рік роботи в районах
Крайньої Півночі зараховується в стаж
в полуторному розмірі (один рік роботи
за один рік і шість місяців); Чукотський
автономний округ, який до 1992 року
входив до складу Магаданської області,
відносився до районів Крайньої
Півночі, де передбачений ряд пенсійних
пільг (а.с.21-32).

17 травня 2013 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області з заявою про призначення
пенсії по строковому договору в
районах Крайньої Півночі (а.с.19).

Листом від 27.05.2013 року №М-34 управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області повідомило позивача про те, що
пільговий та загальний стаж можливо
буде зарахувати позивачу в пільговому
обчисленні у разі надання до
управління позивачем підтверджуючих
документів, що в період роботи в
районах Крайньої Півночі ОСОБА_1
працював по строковим договорам, в
зв'язку з чим право на пенсію позивач
набуде лише в 60 років (а.с.20).

Суд апеляційної інстанції,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскарженої постанови, виходить з
наступного.

Правомірність відмови управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області в призначенні пенсії позивачу
на пільгових умовах при пільговому
обчисленні періоду роботи позивача в
районах Крайньої Півночі є предметом
спору переданого на вирішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно до статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам;.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 (далі Порядок), основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Абзацом 2 п.п.б) п.7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005
року передбачено, що до заяви про
призначення пенсії за віком додаються
такі документи: за період роботи до
01.01.91 на Крайній Півночі чи в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
надаються договори або інші документи,
що підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003
року, виключно цим Законом
визначаються умови набуття права та
порядок визначення розмірів пенсійних
виплат.

Згідно з абз.2, 3 п.5 перехідних положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року
пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Тобто діючим законодавством України не
визначено, які саме документи, крім
трудової книжки, або письмового
трудового договору, або довідки
підтверджують користування пільгами,
передбаченими Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», постановою
Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого
1960 року №148 «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі», Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня
1967 року «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі».

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 працював саме по
строковим трудовим договорам в районах
Крайньої Півночі, що підтверджено
записами, що містяться в трудовій
книжці позивача та архівними
довідками: №06-07/М-721 від 03.09.2009 року,
№06-07/М-721 від 25.04.2011 року, №06-07/М-721 від
24.05.2013 року.

Посиланням відповідача на відсутність
у ОСОБА_1 доказів укладення трудових
договорів за період його роботи на
приіску імені Алискєрова
Білібінського району
гірничо-збагачувального комбінату, як
на підставу відмови йому в зарахуванні
цих періодів в пільговий стаж роботи
суд вважає безпідставним, виходячи з
наступного.

Так, відповідно до архівних довідок
відомості щодо строкових трудових
договорів відсутні через те, що
відповідно до ст.337 «Переліку типових
документів, що утворюються в
діяльності держкомітетів, міністерств,
відомств та інших установ, організацій,
підприємств, з зазначенням строку
зберігання», М.89, трудові угоди
зберігаються 5 років.

При цьому, відсутність в архівному
відділі строкових трудових договорів
через обмежений строк їхнього
зберігання не може бути підставою для
відмови позивачу в призначення пенсії,
оскільки ці відомості підтверджуються
записами, що містяться в трудовій
книжці позивача та архівними
довідками: №06-07/М-721 від 03.09.2009 року,
№06-07/М-721 від 25.04.2011 року, №06-07/М-721 від
24.05.2013 року.

Щодо доводів відповідача в апеляційній
скарзі про те, що ОСОБА_1 не надавав
17.05.2013 року до управління Пенсійного
фонду України в м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області заяви про
призначення пенсії та необхідних до
неї документів, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до вимог статті 83 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
пенсії призначаються з дня звернення
за пенсією.

Згідно із п.1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005
року № 1566/11846, заява про призначення
(перерахунок) пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем проживання
(реєстрації) або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Відповідно до п. 37 вищезазначеного
Порядку орган, що призначає пенсію,
розглядає питання про призначення
пенсії, відстрочку часу її призначення,
перерахунок та відновлення виплати
раніше призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою.

Тобто, чинним законодавством
передбачено, що за призначенням пенсії
особа повинна звернутися до органу, що
призначає пенсію з відповідною заявою
та доданням до неї необхідних
документів.

Як вбачається з матеріалів, справи,
ОСОБА_1 17 травня 2013 року звертася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Орджонікідзе Дніпропетровської
області з заявою про призначення
пенсії по строковому договору в
районах Крайньої Півночі (а.с.19).

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

При цьому, враховуючи норми статті 46
Конституції України, сама по собі
невідповідність встановленим зразкам
заяви про призначення пенсії, не може
бути підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на призначення
пенсії.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду цієї
справи об'єктивно, повно та всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, дав їм
правильну юридичну оцінку і ухвалив
законне, обґрунтоване рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у цій справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 24 липня 2013 року у справі №
184/2198/13-а (2-а/184/34/13) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений
06 червня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко