Справа № 826/6301/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2014 року 16:26
№ 826/6301/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Скочок Т.О., при секретарі судового
засідання Новик В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 доДержавної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві провизнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - Гомольської
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі -
позивач) з позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (надалі -
відповідач або ДПІ у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15.05.2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В обґрунтування позовних вимог,
представник позивача зазначив, що
оскаржуване податкове
року прийнято безпідставно, оскільки
ОСОБА_1 не отримував доходу, який
підлягає оподаткуванню, від відчуження
належної йому частки у статутному
капіталі товариства.
У судове засідання 05.06.2014 року з'явилися
представники сторін.
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та просив суд задовольнити його
з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову
заперечував, підтримавши доводи,
викладені у письмових запереченнях
проти позову, зазначаючи, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято у
відповідності з положеннями
Податкового кодексу України.
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Святошинському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати належних сум
податків до бюджету платником податків
- фізичною особою ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1), зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт
від 04.04.2014 року №211/26-57-17-01-14/НОМЕР_1
(надалі - акт перевірки).
За результатами вищезазначеної
перевірки відповідачем зроблено
висновок про порушення платником
податків - фізичною особою ОСОБА_1:
1. пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі
змінами і доповненнями фізичною особою
- платником податків ОСОБА_1 було
занижено фінансовий результат, що
підлягає оподаткуванню за 2011 рік на
суму 1 009 250,00 грн., і, відповідно
занижено суму податку на доходи
фізичних осіб, що підлягає сплаті до
бюджету за 2011 рік на 169 314,10 грн.;
2. пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ, п.
176.1 ст. 176, п. 179.1, п. 179.2 ст. 179 розділу ІV
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI зі змінами і доповненнями
фізична особа - платник податків ОСОБА_1
декларацію про отримані доходи за 2011
рік до ДПІ у Святошинському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві не подавав.
Згідно акту перевірки, підставою для
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення став факт
отримання позивачем, крім отриманих
доходів, обов'язок щодо відображення
яких у податковій декларації
вважається виконаним і податкова
декларація не подається, фактично
отримував дохід від операцій з
інвестиційними активами, розмір якого,
відповідно до даних Головного
управління Міндоходів, складає 1 009
250,00 грн. у зв'язку з виходом останнього
зі складу засновників ТОВ
З урахуванням висновків, викладених в
акті перевірки, ДПІ у Святошинському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
повідомлення-рішення від 28.04.2014 року
грошового зобов'язання за платежем
«податок на доходи фізичних осіб» у
загальному розмірі 211 812,63 грн., з яких
за основним платежем - 169 314,10 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 42 498,53 грн.
Вважаючи оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 28.04.2014 року
що підлягає скасуванню, позивач
звернувся з позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Нормативно-правовим актом, що регулює
питання декларування податків і
зборів, є Податковий кодекс України
(надалі - ПК України), який набрав
чинності 01.01.2011 року.
Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України,
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному року для
платників податку на доходи фізичних
осіб - до 1 травня року, що настає за
звітним, крім випадків, передбачених
розділом IV цього Кодексу (пп. 49.18.4 п. 49.18
Разом з тим, у разі якщо контролюючий
орган самостійно визначає суму
податкового зобов'язання, зменшення
суми бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування (п. 123.1
ст. 123 ПК України).
В свою чергу, особливості справляння
податку на доходи фізичних осіб
визначено положеннями розділу IV ПК
України «Податок на доходи фізичних
Згідно п. 162.1 ст. 162 ПК України,
платниками податку є: фізична особа -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи; фізична особа -
нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
При цьому, базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом. Загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду (п. 164.1 ст.
До загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку, зокрема, включається
інвестиційний прибуток від проведення
платником податку операцій з цінними
паперами, деривативами та
корпоративними правами, випущеними в
інших, ніж цінні папери, формах, крім
доходу від операцій, зазначених у
підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1
статті 165 цього Кодексу (пп. 164.2.9 п. 164.2
ст. 164 ПК України).
Ставка податку становить 15 відсотків
бази оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
Якщо база оподаткування, яка визначена
з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків (п.
167.1 ст. 167 ПК України).
Водночас, особливості оподаткування
інвестиційного прибутку визначені п.
170.2 ст. 170 ПК України.
Так, облік загального фінансового
результату операцій з інвестиційними
активами ведеться платником податку
самостійно, окремо від інших доходів і
витрат. Для цілей оподаткування
інвестиційного прибутку звітним
періодом вважається календарний рік
(пп. 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 ПК України).
Інвестиційний прибуток розраховується
як позитивна різниця між доходом,
отриманим платником податку від
продажу окремого інвестиційного
активу, та його вартістю, що
визначається із суми витрат на
придбання такого активу з урахуванням
норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту
(крім операцій з деривативами) (пп. 170.2.2
п. 170.2 ст. 170 ПК України).
При цьому, у розумінні положень ПК
України, витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником) (пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК
України), а доходи - загальна сума
доходу платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі у виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами (пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
З огляду на викладене вище вбачається,
що згідно положень п. 170.2 ст. 170 ПК
України, про порушення яких йде мова в
акті перевірки, оподаткуванню підлягає
лише інвестиційний прибуток, який
розраховується як різниця між доходом,
отриманим платником податку від
продажу окремого інвестиційного
активу, та його вартістю, що
визначається із суми витрат на
придбання такого активу.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивач - ОСОБА_1 - набув права
власності на частину у статутному
капіталі ТОВ «Будконструкція» шляхом
відступлення ОСОБА_4 на його користь
своєї частки у вказаному товаристві,
яка складає 50% від загальної суми
статутного капіталу, а саме: 1 009 250,00
грн., що підтверджується нотаріально
завіреною заявою ОСОБА_4 від 04.12.2009 року
та протоколу №9 загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будконструкція» від
08.04.2010 року, копії яких наявні у
матеріалах справи.
Надалі, згідно наявної у матеріалах
справи копії договору дарування частки
у статутному фонді Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будконструкція» від 15.03.2010 року,
позивач (Дарувальник) передав
безоплатно у власність ОСОБА_4
(Обдарованого), а Обдарований прийняв у
власність від Дарувальника частку у
статутному фонді Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будконструкція» у розмірі 50%
номінальною вартістю 1 009 250,00 грн.
Отже, з урахуванням викладеного вище
вбачається, що позивачем не було
здійснено ані витрат на придбання
вказаного вище інвестиційного активу,
ані отримано доходів від відчуження
частки у статутному фонді Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будконструкція», оскільки у даних
випадках перехід права власності на
частку відбувався на безоплатній
основі, а, відтак, твердження
контролюючого органу про те, що
позивачем отримано інвестиційний
прибуток за результатами
вищезазначених операцій є
Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 28.04.2014 року
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
При цьому, суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а, відтак, такими, що
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити
2. Визнати протиправним та
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 28.04.2014 року
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Т.О. Скочок