Справа № 300/468/14-а
Суддя: Софілканич О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

Справа № 300/468/14-а

16.06.2014
смт. Воловець

Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі судді
Софілканич О. А., при секретарі с/з
-Балецькому С.М., з участю позивача-
ОСОБА_2, представника відповідача-
Басюка М.В., третьої особи- ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Воловець
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Воловецької селищної
ради,третьої особи- ОСОБА_4 про визнання
незаконним та скасування рішення
Воловецької селищної ради,

В С Т А Н
О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до Воловецької селищної
ради,третьої особи- ОСОБА_4 про визнання
незаконним та скасування рішення
Воловецької селищної ради.

Свій позов мотивував тим, що він є
власником АДРЕСА_2. 24.10.2013 року
Воловецька селищна рада на тридцять
другій сесії шостого скликання
прийняла рішення №678, на підставі якого
надала дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельних ділянок гр.ОСОБА_4
розміром 0,045 га для будівництва
індивідуального гаража. Вважає дане
рішення незаконним та таким, що
суперечить вимогам чинного
законодавства, тому просить суд
визнати його незаконним та скасувати.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача Воловецької
селищної ради- Басюк М.В. проти
задоволення позову заперечив та
пояснив, що рада в межах наданих їй
повноважень, цілком обґрунтовано та
законно прийняла оскаржуване рішення,
а тому підстави для задоволення вимог
позивача відсутні.

Третя особа- ОСОБА_4 проти задоволення
позову заперечив, вважає, що
оскаржуване рішення є законним та не
порушує прав позивача.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов слід задоволити з наступних
підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб"єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

При судовому розгляді предметом
доказування є факти, які становлять
основу заявлених вимог і заперечень
проти них або мають інше значення для
правильного розгляду справи і
підлягають встановленню для прийняття
судового рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_2 згідно
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно №16243271 від 11.10.2007 року
(а.с.6).

Рішенням Воловецької селищної ради
тридцять другої сесії шостого
скликання №678 від 24.10.2013 року ОСОБА_4,
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0045 га за адресою
смт.Воловець, вул.Карпатська для
будівництва індивідуальних гаражів
(а.с.22).

При цьому, примірник рішення ради,
наданий в судовому засіданні
представником відповідача (а.с.22), а
також примірник цього ж рішення, що
міститься в проекті землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність гр.ОСОБА_4 в смт.Воловець,
вул.Карпатська (а.с.32) містить
розбіжності в формулюванні самого
рішення та зазначенні статтей
нормативних актів, на підставі яких
приймалося вказане рішення органу
місцевого самоврядування.

Окрім цього, ні в оскржуваному рішенні
ради, ні в додатку до нього, викладеному
у формі списку громадян, яким надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок (а.с.23) не конкретизовано місце
розташування земельної ділянки,
зазначена тільки вулиця- Карпатська.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Чинним законодавством України чітко
визначено, що підставою для відмови у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки є зокрема, невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації. Вказане кореспондується
з вимогами Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Так, згідно з частиною другою статті 5
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» вимоги
містобудівної документації є
обов'язковими для виконання всіма
суб'єктами містобудування.

Статтею 8 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що рішення з питань
планування та забудови територій
приймаються сільськими, селищними,
міськими радами та їх виконавчими
органами, районними, обласними радами,
в межах визначених законом повноважень
з урахуванням вимог містобудівної
документації.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
генеральний план населеного пункту -
містобудівна документація, що визначає
принципові вирішення розвитку,
планування, забудови та іншого
використання території населеного
пункту. Пунктом 7 частини першої статті
1 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що містобудівна
документація - це затверджені текстові
та графічні матеріали з питань
регулювання планування, забудови та
іншого використання територій.
Генеральний план населеного пункту є
основним видом

містобудівної документації на
місцевому рівні, призначеної для
обґрунтування довгострокової
стратегії планування та забудови
території населеного пункту.

Абзацом шостим частини першої
статті 17 Закону України «Про основи
містобудування» передбачено, що
містобудівна документація є основою
для вирішення питань щодо вилучення
(викупу), передачі (надання) земельних
ділянок у власність чи користування
громадян та юридичних осіб.

З викопіювання з генерального
плану забудови смт.Воловець та
с.Канора, наданого представником
відповідача Басюк М.В. (а.с.24) не є
зрозумілим місце розташування ділянки,
наміченої для будівництва гаража
третьої особи, її цільове призначення
та належність до земель запасу
селищної ради, вільної від забудови,
призначеної для будівництва
індивідувального гаража, зважаючи на
твердження позивача, що дана земельна
ділянка розташована під вікнами його
квартири на прибудинковій території.
Інших доказів про законність надання
дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки суду не надано.

Таким, чином, Воловецькою
селищною радою при прийнятті
оспорюваного рішення не дотримано
вимог частини третьої статті 24 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», відповідно
до якої у разі відсутності плану
зонування або детального плану
території, затвердженого відповідно до
вимог цього Закону, передача (надання)
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності у власність
чи користування фізичним та юридичним
особам для містобудівних потреб
забороняється.

Враховуючи вищенаведене суд
вважає, що відсутні правові підстави
для надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
вищезазначеної земельної ділянки,
рішення Воловецької селищної ради №678
від 24 жовтня 2013 року в частині надання
дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0045 га для будівництва
індивідуального гаражу, яка
розташована по АДРЕСА_3 винесено з
порушенням вимог чинного законодавста,
тому є незаконним та підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 159-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Воловецької
селищної ради,третьої особи- ОСОБА_4 про
визнання незаконним та скасування
рішення Воловецької селищної ради -
задоволити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Воловецької селищної ради
Воловецького району Закарпатської
області №678 від 24 жовтня 2013 року "Про
надання дозволу громадянам на
розроблення проетку землеустрою щодо
відведення земельних ділянок" в
частині надання дозволу ОСОБА_4 на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0045 га для будівництва індивідуального
гаражу, яка розташована по АДРЕСА_3.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Воловецький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня її проголошення.

Суддя:
Софілканич О. А.