Справа № 552/7632/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/12272/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Розваляєвої Т.С.; Черпіцької Л.Т.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії, що
переглядається за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України
Київського району в м. Полтаві на
постанову Київського районного суду м.
Полтави від 18 грудня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 лютого
2014 року,

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві (Управління ПФ) про
скасування рішення та зобов'язання
призначити пенсію.

Зазначав, що має достатній загальний та
спеціальний стаж роботи гірником та
бурильником на руднику, що дає право на
пенсію з пільговим зниженням
пенсійного віку за Списком № 1, проте
Управління ПФ відмовляється
призначити таку пенсію.

Посилаючись на те, що наявність
пільгового стажу підтверджується
необхідними документами, просив
скасувати рішення Управління ПФ щодо
відмови в призначенні пенсії від 16
вересня 2013 року, а також зобов'язати
відповідача призначити таку пенсію та
здійснити виплату її сум з 2 листопада
2012 року.

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 11 листопада 2013 року
позовні вимоги про зобов'язання
призначити та виплатити пенсію за
період з 2 листопада 2012 року по 28 квітня
2013 року залишені без розгляду.

Постановою Київського районного суду
м. Полтави від 18 грудня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 лютого
2014 року, решта вимог позову задоволена.

У касаційній скарзі Управління ПФ,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати,
а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку матеріалів справи та
оскаржуваних рішень судів в межах
доводів касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що у трудовій
книжці ОСОБА_4 містяться записи про
роботу позивача в районах Крайньої
Півночі гірником, машиністом
електровоза та бурильником на руднику
з повним робочим днем під землею у
період з вересня 1985 року по червень 1993
року.

Звернувшись у 2013 році до Управління ПФ
із заявою про призначення пенсії з
пільговим зниженням пенсійного віку,
позивач отримав відмову (рішення від 16
вересня 2013 року), мотивовану
відсутністю довідки роботодавця про
підтвердження пільгового стажу.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції, а апеляційний суд
погодившись з таким висновком,
виходили з того, що надані позивачем
документи підтверджують пільговий
характер стажу.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що доводи, викладені в касаційній
скарзі, висновків судів не
спростовують.

Сторонами не заперечується, що робота
гірником, машиністом електровоза та
бурильником на руднику з повним
робочим днем під землею відносяться до
Списку №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
«б» частини першої статті 13 Закону
України від 5 листопада 1991 року N 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «а» частини
першої статті 13 Закону № 1788-XII на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих
положень Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991
року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року.

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Оскільки Управлінням ПФ не
заперечується наявність у позивача
достатнього розміру загального стажу
та віку, необхідного для призначення
пільгової пенсії, цей спір зводиться до
можливості призначення пенсії за
відсутності довідки роботодавця щодо
підтвердження пільгового характеру
стажу.

З матеріалів справи вбачається, що
неподання цієї довідки обумовлено
невизначеністю самого факту існування
або ліквідації роботодавця позивача.
Управління ПФ у оскаржуваному рішенні
посилається на довідку податкової
служби Росії, де зазначено, що рудник
«Західний» ПО «Якутзолото» не
ліквідований.

Таке твердження не відповідає
дійсності, оскільки у довідці (копія
якої міститься у матеріалах справи)
йдеться про відсутність відомостей про
таку юридичну особу взагалі.

В той же час, у довідці Муніципального
архіву Усть-Янского району Республіки
Саха (Якутія) зазначено, що рудник
«Західний» входив до старанної артілі
«ЭРЭЛ», яка у свою чергу, у спірний
період входила до складу Депутатського
гірничо-збагачувального комбінату
об'єднання «Якутзолото».
Правонаступники згаданого комбінату
ліквідовані у зв'язку з банкрутством.

Згідно з пунктом 10 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383 для
підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637.

Згідно з пунктом 20 цього Порядку у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Доводи касаційної скарги повторюють
доводи заперечень на позов та
апеляційної скарги, зводячись виключно
до твердження про відсутність у
податкової служби Росії відомостей про
ліквідацію рудника «Західний».

Колегія суддів звертає увагу на те, що
робота позивача у спірний період
гірником, машиністом електровоза та
бурильником на руднику з повним
робочим днем під землею
підтверджується записами трудової
книжки, трудовими договорами,
відомостями про виплату заробітної
плати, архівними довідками, які
ґрунтуються на наказах про прийом на
роботу.

За таких обставин сама відсутність
довідки роботодавця не може вважатись
підставою для відмови в призначенні
пенсії з пільговим зниженням
пенсійного віку.

За відсутності інших доводів щодо
протиправності оскаржуваних рішень
судів підстави вважати їх такими, що
ухвалені з порушеннями норм
матеріального або процесуального
права відсутні.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Київського
району в м. Полтаві залишити без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Полтави від 18 грудня
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

Т.С.Розваляєва

Л.Т.Черпіцька