Справа № 2а-18437/10/0570
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/1044/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09.11.2010

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2010

у справі № 2а-18437/10/0570 Донецького
окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«СоюзПромінвестДонбас»

до Державної податкової інспекції у
Куйбишевському районі м. Донецька

третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «АМК-Трейдинг»

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09.11.2010,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.12.2010, позов задоволено: визнано
протиправним податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Куйбишевському районі м. Донецька від
05.05.2010 № /0/31226834/6991 про зменшення в
податковому обліку ТОВ
«Союзпромінвестдонбас» з податку на
додану вартість за січень 2010 року суми
бюджетного відшкодування на 4549547,00 грн.

Судові рішення вмотивовані висновком
судів першої та апеляційної інстанцій
про правомірність декларування ТОВ
«Союзпромінвестдонбас» за січень 2010
року суми бюджетного відшкодування -
4549547,00 грн. як підтвердженої
документами бухгалтерського та
податкового обліку та фактично
сплаченої ТОВ «АМТ-Трейдинг» в ціні
транспортно-експедиторських послуг.
Суд визнав не доведеним довід ДПІ про
безтоварний характер господарських
операцій між позивачем і ТОВ
«АМТ-Трейдинг».

У касаційній скарзі ДПІ у
Куйбишевському районі м. Донецька
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення та постановити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
пункту 1.8 ст. 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4,
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (Закон № 168/97-ВР).

ТОВ «Союзпромінвестдонбас» не
реалізувало право надати заперечення
на касаційну скаргу.

У зв'язку з неявкою представників
сторін у судове засідання, призначене
об 11 годині 17.04.2014, касаційний перегляд
справи здійснено в письмовому
провадженні.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення в
податковому обліку ТОВ
«Союзпромінвестдонбас» суми
бюджетного відшкодування,
задекларованої за січень 2010 року, на
4549547,00 грн. слугував висновок
податкового органу, викладений в акті
перевірки від 20.04.2010 № 1834/23-313/31226834 про
результати позапланової виїзної
перевірки, про порушення товариством
норм пункту 1.8 ст. 1, підпункту 7.4.1 пункту
7.4, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР: завищення сум податкового
кредиту в податкових деклараціях за
жовтень 2009 року на 2463720,00 грн., за
грудень 2009 року - на 2138672,00 грн., за
січень 2010 року - на 2054525,00 грн., завищення
від'ємного значення чистої суми
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за ці податкові звітні
періоди на такі ж суми внаслідок
формування податкового кредиту на
підставі податкових накладних,
виписаних ТОВ «АМК-Трейдинг» на
поставку транспортно-експедиторських
послуг з організації перевезення
залізницею вугілля від виробника (ОП
«Шахта ім. О.Ф. Засадько») або
посередника в ланцюгу поставок до
споживачів (Маріупольської митниці при
експортуванні вугілля за межі митної
території України) (послуг з
організації подачі і прибирання
вагонів, експедирування вантажів,
інформаційне ослуговування). Висновок
податкового органу обгрунтований
посиланням на відсутність у ТОВ
«Союзпромінвестдонбас» документів,
які б підтверджували здійснення
господарських операцій з
експедирування вантажів ТОВ
«АМК-Трейдинг», оскільки надані
позивачем документи не містять
інформації стосовно ТОВ «АМК-Трейдинг»
як експедитора; у позивача відсутні
відомості користування залізничними
вагонами, які заповнюються на підставі
пам'яток за кожний день користування.
За даними автоматизованого
співставлення сум податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів встановлено, що
ТОВ «АМК-Трейдинг», основним видом
діяльності якого є діяльність у сфері
інжинірингу, у свою чергу формував
податковий кредит за рахунок сум ПДВ в
ціні транспортно-експедиційних послуг
за податковими накладними, виписаними
ТОВ «Дахон» та ТОВ «Глобал Україна»,
які не мають необхідних ресурсів для
здійснення господарської діяльності
та стосовно яких (ТОВ «Дахон») прийнято
рішення про припинення (а.с. 11-28, т.1).

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій висновок податкового органу
про не підтвердження податкового
кредиту в податковому обліку ТОВ
«Союзпромінвестдонбас» у зазначених
вище сумах визнали не доведеним. При
цьому суди виходили з того, що факт
надання ТОВ «АМК-Трейдинг» позивачу
транспортно-експедиційних послуг
підтверджується фактом здійснення
позивачем з іншими суб'єктами
підприємницької діяльності
господарських операцій з придбання та
поставки вугілля на підставі
господарських договорів, які
передбачають перевезення вугілля
залізницею за рахунок позивача;
укладення між позивачем (замовник) та
ТОВ «АМК-Трейдинг» (експедитор)
договору від 01.07.2009 про організацію
перевезення вантажів (разом з
додатками №№ 1-14), відповідно до якого
замовник доручає експедитору протягом
липня - грудня 2009 року організацію
перевезення вантажів до замовника або
по інших напрямках, вказаних в його
заявках, надавати інші транспортні
послуги; супроводжувати пересувний
склад у порожньому стані під
завантаження на станції відправлення;
організувати консультативно-довідкове
обслуговування щодо вибору найбільш
оптимальних маршрутів перевезення
вантажів та щодо поточного
місцезнаходження рухомого складу. На
підставі виписаних з 02.10.2009 по 21.12.2009
рахунків-фактур, податкових накладних,
актів здачі-прийняття робіт (надання
послуг), звітів експедитора, накладних
на групу вагонів, квитанцій про
отримання вантажу на групу вагонів суд
зробив висновок про поставку ТОВ
«Амк-Трейдинг» позивачу послуг
загальною вартістю 27 614 350,00 грн., в тому
числі ПДВ 4572391,78 грн. в жовтні, грудні 2009
року. За висновком суду ці документи, як
такі, що відповідають вимогам частини 2
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», Правилам
оформлення перевізних документів,
затвердженим наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 № 644, є
належними доказами здійснення
господарських операцій з поставки
вказаних послуг.

Висновок суду щодо підтвердження суми
податкового кредиту документами
бухгалтерського обліку та податковою
накладною як складової юридичного
факту, що породжує право платника
податку на додану вартість на
податковий кредит та на відшкодування
за рахунок бюджетних коштів надмірно
сплаченого податку, відповідає
правильному застосуванню норм пунктів
1.7 та 1.8 ст. 1, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4
ст.7 Закону № 168/97-ВР.

Разом з тим, висновок суду щодо
встановлення такого факту у даній
справі не відповідає нормам Закону
України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність».

Так, відповідно до частини третьої ст. 8
цього Закону експедитори за дорученням
клієнтів, зокрема, забезпечують
оптимальне транспортне
обслуговування, а також організовують
перевезення вантажів різними видами
транспорту територією України та
іноземних держав відповідно до
договорів (контрактів), згідно з якими
сторони мають право використовувати
відомі міжнародні звичаї,
рекомендації, правила міжнародних
органів та організацій, якщо це не
заборонено прямо або у виключній формі
цим та іншими законами України;
фрахтують національні, іноземні судна
та залучають інші транспортні засоби і
забезпечують їх подачу в порти, на
залізничні станції, склади, термінали
або інші об'єкти для своєчасного
відправлення вантажів; здійснюють
роботи, пов'язані з прийманням,
накопиченням, подрібненням, доробкою,
сортуванням, складуванням,
зберіганням, перевезенням вантажів;
ведуть облік надходження та
відправлення вантажів з портів,
залізничних станцій, складів,
терміналів або інших об'єктів;
здійснюють оформлення
товарно-транспортної документації та
її розсилання за належністю; надають в
установленому законодавством порядку
учасникам транспортно-експедиторської
діяльності заявки на відправлення
вантажів та наряди на відвантаження;
здійснюють розрахунки з портами,
транспортними організаціями за
перевезення, перевалку, зберігання
вантажів; оформляють документи та
організовують роботи відповідно до
митних, карантинних та санітарних
вимог.

Частинами одинадцятою, тринадцятою ст.
9 цього Закону встановлено, що
перевезення вантажів супроводжується
товарно-транспортними документами,
складеними мовою міжнародного
спілкування залежно від обраного виду
транспорту або державною мовою, якщо
вантажі перевозяться в Україні.

Факт надання послуги експедитора при
перевезенні підтверджується єдиним
транспортним документом або
комплектом документів (залізничних,
автомобільних, авіаційних накладних,
коносаментів тощо), які відображають
шлях прямування вантажу від пункту
його відправлення до пункту його
призначення.

При цьому за змістом частини шостої
цієї статті та абзацу шостого ст.1 цього
Закону, в якому розкрито поняття
перевізника як учасника
транспортно-експедиторської
діяльності, в транспортному документі
на перевезення вантажів експедитор
виступає як вантажовідправник та/чи
вантажоодержувач, а цей документ
регулює відносини між експедитором та
перевізником.

Надані позивачем в судовому процесі
транспортні документи не містять
жодної інформації стосовно ТОВ
«АМК-Трейдинг» як учасника
транспортно-експедиторської
діяльності при здійсненні операцій з
перевезення вантажів за дорученням
позивача.

Відповідно до частини четвертої ст. 70
КАС України обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування, крім випадків, коли щодо
таких обставин не виникає спору.

При відсутності транспортного
документу (комплекту таких документів),
який би засвідчував участь ТОВ
«АМК-Трейдинг» у при здійсненні
операцій з перевезення вантажів за
дорученням позивача, висновок судів
попередніх інстанцій стосовно
встановлення факту надання цим
товариством експедиторських послуг є
передчасним.

Поза увагою судів першої та
апеляційної інстанцій залишилась і та
обставина, що позивач як під час
перевірки, так і в судовому процесі не
надав обґрунтування економічній
доцільності витрат на придбання
експедиторських послуг вартістю 27 614
350,00 грн. впродовж лише двох календарних
місяців, при тому, що транспортування
вугілля здійснено за рахунок його ж
обігових коштів. Відсутність
економічної доцільності таких
операцій, окрім як мети отримання
податкової вигоди у вигляді
податкового кредиту, податковий орган
вказав як одну із підстав для зменшення
в податковому обліку позивача сум
податкового кредиту та бюджетного
відшкодування.

Відповідність господарської операції
діловій меті, про що може свідчити і
економічна обґрунтованість витрат на
її (операції) здійснення, є необхідною
умовою для реалізації платником
податку права на податковий кредит. Це
відповідає самому змісту норми
підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону №
168/97-ВР, яка надає платнику податку
право зменшити податкові зобов'язання
на суму податку, сплаченого ним у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг) при здійсненні господарської
діяльності. Встановлення законодавцем
податкових преференцій має на меті
стимулювання ділової активності
учасників торгівельного обороту, що, в
свою чергу, презумує здійснення
господарських операцій, що є об'єктом
оподаткування, з метою досягнення
економічного ефекту (ділової мети), а не
тільки з метою отримання податкової
вигоди.

Відповідно до ст. 229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька задовольнити, скасувати
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.12.2010; у
позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі., але
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та в порядку,
передбачених статтями 236-238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.