Справа № 2а-1670/5183/11
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 червня 2014 року м. Київ
В/800/2608/14

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:Головуючого
судді:Островича С.Е.суддів:Пилипчук Н.Г.
Степашка О.І. Усенко Є.А. Федорова М.О.

перевіривши заяву Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 14
травня 2014 року у справі №2а-1670/5183/11 за
позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_6 до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області про визнання дій протиправними
та скасування наказу та податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області звернулась до Верховного Суду
України із заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 14 травня 2014 року у справі
№2а-1670/5183/11.

Відповідно до статті 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
(зі змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 року №2453-VІ
"Про судоустрій і статус суддів"), заява
про перегляд судових рішень подається
до Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 239-2 та 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Згідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 14
травня 2014 року у справі №2а-1670/5183/11
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: ст.ст. 3, 4, 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", ст. 3 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" ст.ст. 3,
5, 7 Господарського кодексу України,
ст.ст. 203, 207, 215, 228 Цивільного кодексу
України.

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію постанови Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2014 року, в якій, на його думку,
згадані норми матеріального права
застосовано інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень ст. 237
КАС України, заява про перегляд
судового рішення може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах. Зокрема,
така складова як подібність
правовідносин, означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
як то об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (наприклад часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин). У той
же час, зміст правовідносин
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту постанови Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2014 року, наведеної заявником як
приклад неоднакового застосування
судами норм матеріального права,
вбачається, що зміст правовідносин,
який у ній розглядався, відмінний від
того, який є у даній справі.

Приписи ст. 237 КАС України визначають
виключними мотивами подання заяви про
перегляд судових рішень неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції саме одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У той же час, як вбачається зі змісту
поданої заяви та доданої як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права постанови Вищого
адміністративного суду України від 23
квітня 2014 року, неоднакове
застосування судами норм
матеріального права відсутнє.

За обставин, коли у такій категорії
спорів існує усталена судова практика
Верховного Суду України, а оскаржуване
судове рішення їй не суперечить,
підстав для перегляду матеріалів
справи не вбачається.

Зважаючи на викладене, підстав для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі немає.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити Кременчуцькій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області у допуску справи
для перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 14 травня 2014 року у справі
№2а-1670/5183/11.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Острович С.Е.СуддіПилипчук
Н.Г. Степашко О.І. Усенко Є.А. Федоров
М.О.