Справа № 2а-3483/10/1770
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"19" червня 2014 р.
Справа № 2а-3483/10/1770

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Малахової Н.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "12" травня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна насіннєва компанія" до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року задоволено позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
насіннєва компанія" задоволено.

Визнано протиправними скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівне від 15.01.2010 року № /0, від
15.01.2010 року № /0, від 18.02.2010 року №
/1, від 18.02.2010 року № /1, від
26.04.2010 року № /2, від 26.04.2010 року №
/2, від 23.07.2010 року № /3 та від
23.07.2010 року № /3.

Присуджено на користь позивача із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 03 (три) грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області (правонаступник
Державної податкової інспекції у м.
Рівне), посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати судове
рішення та ухвалити нове - про відмову в
задоволенні позову. Зокрема, апелянт
посилається на те, що висновки суду не
відповідають обставинам, встановленим
під час перевірки.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обгрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами планової виїзної
документальної перевірки ТОВ «Інсеко
Фарм» (правонаступником якого є ТОВ
"Міжнародна насіннева компанія") з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
період з 31.10.2008 р. по 30.09.2009 р., ДПІ у м.
Рівне складено акт перевірки №
1724/23-400/36221909 від 25.12. 2009 р. (т. 1 а.с. 15-42).

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки ДПІ у м. Рівне було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
15.01.2010 р. № /0, яким ТОВ "Інсеко Фарм"
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств у сумі 391829,20грн. (325144,00 грн.
основний платіж, 66685,20 грн. штрафна
санкція) (т. 1 а.с. 9) та податкове
повідомлення-рішення від 15.01.2010 р. №
/0, яким ТОВ "Інсеко Фарм" визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 171270,40 грн. (122336,00
грн. основний платіж, 48934,40 грн. штрафна
санкція) (т. 1 а.с. 12).

За результатами адміністративного
оскарження (т. 1 а.с. 49-53) скаргу позивача
залишено без задоволення (т. 1 а.с. 54-60).
Однак, згідно із цим рішенням ДПІ у м.
Рівне збільшено на 12233,00 грн. суму
застосованої штрафної (фінансової)
санкції з податку на додану вартість,
визначену у податковому
повідомленні-рішенні від 15.01.2010 р. №
/0.

Після прийняття рішення про результати
розгляду первинної скарги, ДПІ у м.
Рівне було прийнято рішення від 17.02.2010
р. № 7000/25-09 про внесення змін до рішення
ДПІ у м. Рівне від 16.02.2010 р. № 6709/25-09 (т. 1
а.с. 61-62). Згідно з вказаним рішенням
Державною податковою інспекцією у м.
Рівне було залишено без змін податкове
повідомлення-рішення від 15.01.2010 р. №
/0 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Окрім того, за результатами розгляду
первинної скарги та після прийняття
17.02. 2010 р. рішення про внесення змін ДПІ
у м. Рівне було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 18.02.2010 р. №
/1 (т. 1 а.с. 10) та від 18.02.2010 р. №
/1 (т. 1 а.с. 13).

25.02. 2010 р. позивач оскаржив прийняті
податкові повідомлення-рішення до ДПА
в Рівненській області (т. 1 а.с. 63-68).
Рішенням ДПА в Рівненській області від
21.04. 2010 р. № 7599/25-16/56 про результати
розгляду повторної скарги скарга
позивача залишена без задоволення (т. 1
а.с.69-77).

За результатами розгляду повторної
скарги ДПІ у м. Рівне були прийняті
податкові повідомлення-рішення від
26.04.2010 р. № /2 (т. 1 а.с. 11) та № /2
(т. 1 а.с. 14).

30.04.2010 р. позивач оскаржив прийняті
податкові повідомлення-рішення до ДПА
України (т. 1 а.с. 78-84). Рішенням ДПА
України від 02.07. 2010 р. № 6311/6/25-0515 про
результати розгляду повторної скарги
скарга позивача залишена без
задоволення (т. 1 а.с. 85-90).

23.07.2010 р. ДПІ у м. Рівне було прийнято
податкові повідомлення-рішення №
/3 (т. 1 а.с. 179) та № /3 (т. 1 а.с.
180).

Суд першої інстанції перевіряючи
правомірність винесення податкових
повідомлень- рішень від 15.01.2010 року №
/0, від 15.01.2010 року № /0, від 18.02.
2010 року № /1, від 18.02.2010 року №
/1, від 26.04.2010 року № /2, від
26.04.2010 року № /2, від 23.07.2010 року №
/3 та від 23.07.2010 року № /3, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що відповідач при прийнятті спірних
податкових повідомлень-рішень діяв не
на підставі, не в межах повноважень та
не в спосіб, визначений чинним
законодавством, а вказані податкові
повідомлення-рішення є протиправним,
такими, що прийняті без урахування всіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення, а тому підлягають
скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаним висновком, з
огляду на таке.

Так, до правовідносин, що виникли між
сторонами, суд першої інстанції
обґрунтовано застосував норми Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" (Закон № 283/97-ВР) та Законом
України "Про податок на додану
вартість" (Закон №168/97-ВР), які
регулювали спірні відносини.

Відповідно до п. 1.31 ст. 1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" продаж товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими цивільно-правовими
договорами, які передбачають передачу
прав власності на такі товари за плату
або компенсацію, незалежно від строків
її надання, а також операції з
безоплатного надання товарів.

Згідно із п. 1.32 ст. 1 зазначеного Закону
господарська діяльність - будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

Пунктом 5.1 ст. 5 даного Закону
передбачено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті ( пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону№283/97-ВР).

При цьому, норми абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" встановлюють, що
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

За своїм змістом наведені норми пп. 5.3.9
п. 5.3 ст. 5 зазначеного Закону
передбачають як підставу для
невключення до валових витрат лише
випадок повної відсутності будь-яких
розрахункових, платіжних та інших
документів, а тому і неможливість
віднесення до складу валових витрат
підприємства сум, не підтверджених
будь-якими документами взагалі.

Отже, встановлення додаткових обмежень
щодо віднесення витрат до складу
валових витрат платника податку, крім
тих, що зазначені у цьому Законі, не
дозволяється (п. 5.11 ст. 5 Закону №
283/97-ВР).

Також, відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами (пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону №168/97-ВР).

Відповідно до правових норм зазначених
вище Законів, позивачем сформовано
валові витрати та податковий кредит по
господарських операціях з ТОВ
"Агро-Рось", ТОВ "Монсанто Україна" та
МПП фірмою "Ерідон".

Як встановлено судом першої інстанції
господарські операції з вказаними
контрагентами підтверджуються
первинними документами, податковими
накладними та розрахунковими
документами, які за своїм змістом
відповідають Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07. 1999 р. N 996-XIV
(далі Закон N996-XIV) (у редакції на момент
виникнення спірних правовідносин).

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ "Інсеко Фарм" та ТОВ "Агро-Рось", ТОВ
"Монсанто Україна", МПП фірмою "Ерідон"
були укладені договори поставки
насіннєвого матеріалу (а.с.125,143-148,165-167
том1).

На час вчинення даних господарських
операцій, відомості про зазначених
контрагентів та на даний час включені
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (т. 2 а.с. 75-80), а тому
відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців" від
15 травня 2003 року № 755-IV такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Окрім того, ТОВ "Агро-Рось", ТОВ
"Монсанто Україна", МПП фірмою "Ерідон" у
встановленому порядку зареєстровані
платниками податку на додану вартість
із правом виписування податкових
накладних, та мають свідоцтва платника
податку на додану вартість (т. 2 а.с. 71-74),
отже, володіли необхідною право та
дієздатністю для вчинення
господарських операцій, що ставляться
податковим органом під сумнів.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що господарські операції
ТОВ "Інсеко Фарм" з ТОВ "Агро-Рось"
підтверджуються договором № 09/114А від
16.04.2009р., згідно з яким поставка
матеріалу гібриду кукурудзи PR39G83
(ПР39Г83) здійснювалась на умовах
франко-склад продавця (Інкотермс 2000) (т.
1 а.с. 125); видатковою накладною № РН-0006918
від 22.04. 2009 р. (т. 1 а.с. 126), податковою
накладною № 605 від 21.04. 2009 р. на суму
79507,20грн., у т.ч. ПДВ - 13251,00 грн. (т. 1 а.с. 127),
товарно-транспортною накладною від 22.04.
2009 р. (т. 1 а.с. 93), свідоцтвом на гібридне
насіння № 203 від 22.04. 2009 р. (т. 1 а.с. 91) та
протоколом випробувань № 96 від 03.03. 2009
р. (т. 1 а.с. 92).

Оплата за поставлену продукцію
здійснена в повному об'ємі 21.04. 2009 р., що
підтверджено банківською випискою АТ
"Златобанк", м. Київ (т. 1 а.с. 190-191).

В послідуючому, отриманий від ТОВ
"Агро-Рось" посівний матеріал було
реалізовано позивачем ПСП "Граніт", що
підтверджується договором № 02-14/04
поставки насіння
сільськогосподарських культур від 14.04.
2009 р. (т. 1 а.с. 128-129); специфікацією № 1 до
договору поставки від 14.04. 2009 р. (т. 1 а.с.
130); видатковою накладною № ІФ-0000171 від
22.04. 2009 р. (т. 1 а.с. 131); довіреністю на
отримання серії ЯПИ № 168236 від 15.04. 2009 р.
(т. 1 а.с. 132); податковою накладною № 0422001
від 22.04. 2009 р. (т. 1 а.с. 133). Розрахунки
проведено шляхом взаємозаліку, згідно
з протоколом зарахування зустрічних
однорідних (грошових) вимог від 27.04. 2009
р. (т. 1 а.с. 209).

Господарські операції позивача з ТОВ
"Монсанто Україна" підтверджуються
договором поставки № INS-Wosr/60/2009 від 31.07.
2009 р., згідно з яким поставка гібридної
продукції (насіння ріпаку різних
сортів) здійснювалась на умовах
самовивозу (т. 1 а.с. 143-148); видатковою
накладною №МУ-0000376 від 12.08.2009 р. (т. 1 а.с.
150), податковою накладною № 405 від 12.08.2009
р. (т. 1 а.с. 151), товарно-транспортною
накладною від 12.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 196),
видатковою накладною № МУ-0000434 від 21.08.
2009 р. (т. 1 а.с. 150), податкова накладна № 445
від 21.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 153),
товарно-транспортна накладна від 21.08.
2009 р. (т. 1 а.с. 95), сертифікат
відповідності серія ВВ № 448518 (т. 1 а.с. 97).
Всього ТОВ "Інсеко Фарм" отримано від
ТОВ «Монсанто Україна» гібриду насіння
ріпаку на загальну суму 987283,00 грн., у т.ч.
ПДВ 164548,00 грн. Оплата за поставлену
продукцію здійснена частково, що
підтверджується банківськими
виписками АТ "Златобанк", м. Київ за 21.08.
2009 р. на суму 248530,46грн. (т. 1 а.с. 192-194) та
ПАТ "Альфа-банк" у м. Києві за 27.08. 2010 р. на
суму 500000,00грн. (т. 1 а.с. 195-196). НА час
проведення перевірки існувала
непогашена заборгованість в розмірі
238751,00 грн.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено, що отримане ТОВ "Інсеко
Фарм" гібридне насіння ріпаку було
реалізовано іншим суб'єктам
господарювання, зокрема:

- продано ПП "Авангард" (), що підтверджується видатковою
накладною № ІФ-0000282 від 13.08. 2009 р. (т. 1 а.с.
154); довіреністю на отримання цінностей
серія ЯОД № 571102 від 13.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 155),
податковою накладною № 0813004 від 13.08. 2009
р. (т. 1 а.с. 156). Згідно бухгалтерських
документів за даним договором існує
борг на суму 110208,00 грн.;

- продано ПАФ "Білий стік" () згідно договору № МВ-2/СГК від 07.08.
2009 р. (т. 1 а.с. 157)та підтверджується
специфікацією № 1 до договору від 07.08.
2009 р. (т. 1 а.с. 158); видатковою накладною №
ІФ-0000277 від 13.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 159);
довіреністю на отримання цінностей №
294 від 13.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 160); податковою
накладною № 0807001 від 07.08. 2009 р. (т. 1 а.с.
161). Оплата на суму 40500,00 грн. здійснена
07.08. 2009 р., що підтверджується
банківською випискою АТ "Златобанк" (т. 1
а.с. 207-208);

- продано ДСП "ОВАС-агро" ПП "ОВАС" (), що підтверджується
видатковою накладною № ІФ-0000309 від 21.08.
2009 р. (т. 1 а.с. 162); довіреністю на
отримання цінностей серії НБП № 056289
від 20.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 163); податковою
накладною № 0821002 від 21.08. 2009 р. (т. 1 а.с.
164). Оплата на суму 1189798,27 грн. здійснена
18.11.2009 р., що підтверджується
банківською випискою АТ "Златобанк" (т. 1
а.с. 202-204);

- продано ТОВ "Агро ХХІ" () згідно договору купівлі-продажу
№ 7/09/01 від 01.04. 2009 р. (т. 1 а.с. 134-135) та
підтверджується специфікацією №№ 1,2,3,4
до договору купівлі-продажу № 7/09/01 від
01.04.2009 р. (т. 1 а.с. 136-139); видатковою
накладною № ІФ-0000307 від 31.08.2009 р. (т. 1 а.с.
140); довіреністю на отримання цінностей
№ 274 від 31.08.2009 р. (т. 1 а.с. 141); податковою
накладною № 0831003 від 31.08. 2009 р. (т. 1 а.с.
142). Оплата на суму 600000,00грн. здійснена
28.09.2009 р., що підтверджується
банківською випискою АТ "Златобанк" (т. 1
а.с. 205-206).

Також, по контрагенту позивача з МПП
фірма "Ерідон" судом першої інстанції
встановлено, що господарські операції
з вказаним контрагентом
підтверджуються договором поставки №
356/09/107 від 27.08. 2009 р. з додатком, згідно з
яким поставка насіння озимого ріпаку
здійснювалась на умовах EXW франко-склад
постачальника (Інкотермс 2000) (т. 1 а.с.
165-167); видатковою накладною № 21457 від
27.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 168), податковою
накладною № 21474 від 27.08. 2009 р. на
загальну суму 1353000,00 грн., у т.ч. ПДВ 225500,00
грн. (т. 1 а.с. 169), товарно-транспортною
накладною від 27.08. 2009 р. № 1-03 СП № 071468 (т.
1 а.с. 98), сертифікатами відповідності
серії ВВ № 449089, № 449092 (т. 1 а.с. 97,100).
Розрахунки за поставлене насіння
проведені у повному обсязі шляхом:
взаємозаліку на суму 154975,00грн. згідно з
угодою про залік зустрічних вимог №
356/09/128/41 від 23.10. 2009 р. (т. 1 а.с. 197);
взаємозаліку на суму 165000,00грн. згідно з
угодою про залік зустрічних вимог №
356/09/123/01 від 19.05. 2010 р. (т. 1 а.с. 198);
векселем (бланк серія АА №1201533) від 28.05.
2010 р. на суму 1033025,00 грн. (т. 1 а.с. 200)
згідно з актом прийому-передачі
векселя від 28.05. 2010 р. (т. 1 а.с. 199).

Використання насіння озимого ріпаку в
господарській діяльності було
підтверджено договором купівлі
продажу № 01-20/01-04 від 30.04.2009 р.,
укладеного позивачем з ТОВ "ІФК
Євроінвестбуд" (т. 1 а.с. 170-171) та
підтверджується видатковою накладною
№ ІФ-0000310 від 31.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 172);
довіреністю на отримання № 686 від 31.08.
2009 р. (т. 1 а.с. 173), податковою накладною №
0831002 від 31.08. 2009 р. (т. 1 а.с. 174).

З огляду на вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованих
висновків, що жоден із законів, які
регулюють спірні правовідносини щодо
формування валових витрат та
податкового кредиту не відносять
сертифікати відповідності або якості
на насіння до розрахункових, платіжних
та інших документів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
саме правилами ведення податкового
обліку операцій. Окрім того, судом
першої інстанції встановлено, що
зазначені сертифікати були в наявності
у позивача на час вчинення
господарських операцій. Також, при
використанні зазначеної
сільськогосподарської продукції, а
саме, при послідуючій реалізації,
сертифікати надавалися, що убачається
із досліджених в судовому засіданні
документів.

Так само, судом першої інстанції
встановлено, що згідно з умовами всіх
договорів, на підставі яких ТОВ "Інсеко
Фарм" було придбано
товарно-матеріальні цінності,
передбачено умови поставки EXW "Франко -
склад" (Інкотермс 2000).

Відповідно до Правил тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати (редакція 2000 року), від
01.01.2000р., термін «Франко-склад» означає,
що продавець вважається таким, що
виконав свої зобов'язання щодо
поставки, в момент, коли він надав товар
у розпорядження покупця на площах
свого підприємства чи в іншому
названому місці (наприклад, на заводі,
фабриці, складі і т. ін.), без здійснення
митного очищення товару для експорту
та завантаження його на будь-який
приймаючий транспортний засіб.

З матеріалів справи убачається, що
фактично згідно умов договорів,
поставка здійснювалась автомобільним
транспортом на замовлення ТОВ «Інсеко
Фарм», що підтверджується оглянутими в
судовому засіданні оригіналами та
долученими до матеріалів справи
копіями товарно-транспортних
накладних.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечується податковим
органом, вартість отриманого
насіннєвого матеріалу включена до
складу валових витрат ТОВ "Інсеко Фарм"
у декларації з податку на прибуток
підприємств за І півріччя 2009 року та
ІІІ квартали 2009 року відповідно до норм
пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону № 283/97-ВР та до
складу податкового кредиту із
відображенням у додатку № 5 до
податкової декларації з ПДВ за квітень
2009 року та серпень 2009 року відповідно
до норм пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону №168/97-ВР
за датою здійснення першої з подій.

При цьому, як вбачається з наявних в
матеріалах справи копій декларацій з
податку на прибуток підприємств та
податку на додану вартість і акта
перевірки, на підставі якого прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення,
відповідні валові доходи та суми
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість знайшли в них своє
відображення, результати здійснених
фінансово-господарських операцій були
позитивними і ТОВ "Інсеко Фарм"
отримало прибуток, з якого сплачувався
відповідний податок, що і відповідає
суті поняття "господарська діяльність".

Ні в акті перевірки, а так само при
розгляді справи судами першої та
апеляційної інстанцій, податковим
органом не вказано заниження чи
завищення позивачем валових доходів та
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість в періоді, в якому
відбувалися придбання та реалізація
товарно-матеріальних цінностей, та
який підлягав перевірці.

Отже, посилання податкового органу про
відсутність спрямованості на реальне
вчинення господарських операцій та
невикористання позивачем в
господарській діяльності одержаного
товару, вірно не прийнято судом першої
інстанції до уваги.

Доводи податкового органу про те, що
позивачем не надавалися усі документи
спростовується матеріалами справи з
яких убачається, що всі документи, які
підтверджують реальність здійснення
поставки товарно-матеріальних
цінностей на адресу ТОВ "Інсеко Фарм"
надавались позивачем як під час
перевірки так і долучалися до
заперечень до акта перевірки та
первинної і повторних скарг, однак,
враховані податковим органом при
прийнятті спірних податкових
повідомлень-рішень не були.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що покупець не може нести
відповідальність ні за несплату
податків продавцями, ні за можливу
недостовірність відомостей про них,
наведених у зазначеному реєстрі,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 61
Конституції України встановлено, що
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Отже, якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання зі сплати податку до
бюджету, не подав звітність, або не
знаходиться за місцем своєї
реєстрації, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення платника податку права на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість або валових
витрат у разі, якщо останній виконав
усі передбачені законом умови щодо
отримання такого податкового кредиту,
валових витрат та має всі
документальні підтвердження їх
розміру.

Зазначені висновки суду першої
інстанції узгоджуються з практикою
Європейського суду з прав людини
(рішення від 22.01.2009 року по справі
"БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №
3991/03)

Окрім того, податковим органом не
надано жодних доказів щодо фіктивності
діяльності контрагентів -
постачальників ТОВ "Інсеко Фарм",
наявності відповідних вироків у
кримінальних справах, незнаходження їх
за місцем реєстрації, несплати
податків за описаними угодами,
неможливості реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або надання послуг,
нездійснення особами, які значиться
постачальниками товару,
підприємницької діяльності,
відсутності необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів, скасування
державної реєстрації чи анулювання
свідоцтв про реєстрацію платниками
податку на додану вартість.

Також, відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду першої
інстанції достатніх беззаперечних
доказів в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень від 15.01.
2010 року № /0, від 15.01. 2010 року №
/0, від 18.02. 2010 року № /1, від
18.02. 2010 року № /1, від 26.04. 2010 року №
/2, від 26.04. 2010 року № /2, від
23.07. 2010 року № /3 та від 23.07. 2010 року
№ /3.

Так само, не містить зазначених доказів
і апеляційна скарга, а тому доводи
податкового органу щодо правомірності
винесених рішень, суд апеляційної
інстанції відхиляє як безпідставні та
такі, що суперечать чинному
законодавству та фактичним обставинам
справи.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"12" травня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
Н.М. Малахова

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "20" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
насіннєва компанія"
вул.Заводська,1,с.Бабин,Гощанський
район, Рівненська область,35431

3- відповідачу Державна податкова
інспекція у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,