Справа № 826/4900/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4900/14
інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28.04.2014 у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Софіт-люкс» до Київської регіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання дії протиправними
та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Софіт-люкс» звернулося до суду
першої інстанції із позовом, в якому
просило: визнати дії Київської
регіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України при винесенні
рішення про коригування митної
вартості товарів від 10.01.2014
№100250001/2014/000004/2 незаконними та
протиправними; скасувати рішення від
10.01.2014 №100250001/2014/000004/2 про коригування
митної вартості товару.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.04.2014 позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України про коригування митної
вартості товарів від 10.01.2014
№100250001/2014/000004/2; в іншій частині
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову в
частині задоволених позовних вимог, як
таку, що ухвалена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що зазначена апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
10.01.2014 ТОВ «Софіт-Люкс» подало до
Київської міжрегіональної митниці
декларацію митної вартості
№100250001/2014/005768 з метою здійснення
митного оформлення товару :
світильники настільні з комбінованих
матеріалів (метал, пластик), призначені
для використання із газорозрядними
лампами, побутові, не для
вибухонебезпечних середовищ: NL011 G23 11W
silver-3000 шт., NL011 G23 11W white-1800 шт., NL011 G23 11W
black-7200 шт. Країна виробник - CN,
торгівельна марка MAGNUM, виробник NINGBO
JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO.LTD.

В декларації митної вартості від 10.01.2014
№100250001/2014/005768 позивач визначив митну
вартість товару за ціною договору
(перший метод) на рівні - (код товару
) - 50 520,00 USD, що у перерахунку
становить 2,66 USD за одиницю товару.

Вказаний товар ввезено позивачем на
підставі зовнішньоекономічного
контракту №SМА25 від 20.10.2011, укладеного
між компанією «SHANGYU JINGCHENG LIGHTING ELECTRICAL
APPLIANCE CO. LTD» (продавець) та ТОВ
«Софіт-Люкс» (покупець).

На підтвердження заявленої митної
вартості позивач надав копію вказаного
вище контракту, копії додаткових угод
до контракту, копію інвойсу від 22.11.2013
№TF1301, копію пакувального листа до
інвойсу, копію сертифікату походження
№С90013, копію коносаменту від
26.11.2013 №ZENNLAQB347357, копію CMR від 09.01.2014 №0003,
копію договору про
транспортно-експедиційні послуги від
08.01.2013 №08/01/2013, копію додаткової угоди
до договору про
транспортно-експедиційні послуги від
08.01.2013 №08/01/2013, копію інвойсу за
транспортно-експедиційні послуги
08.01.2013 №НВ0243, копію довідки про
транспортні витрати від 30.12.2013, копію
експортного висновку від 30.12.2013 №В-6537/1
та додатків до нього, копію прайс-листа
виробника, копію прайс-листа
постачальника.

Київською міжрегіональною митницею у
зв'язку з тим, що митна вартість товарів
не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки документи, що подані
декларантом для підтвердження
заявленої митної вартості, містять
розбіжності, прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 10.01.2014 №100250001/2014/000004/2, згідно якого
проведено коригування митної вартості
імпортованих товарів за резервним
методом визначення митної вартості та
визначено митну вартість товару щодо
коду товару на рівні 4,56 USD за
одиницю товару.

Вказане рішення мотивоване тим, що
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), а саме: документи,
зазначені у статті 53 Митного кодексу
України містять розбіжності та не
містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості: договір,
який надано до митного оформлення, а
також згідно документів, поданих до
митного оформлення, виробником товару
є фірма «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO.LTD» (Китай), а
контракт від 20.10.2011 №SМА25 укладено з
підприємством «SHANGYU JINGCHENG LIGHTING ELECTRICAL
APPLIANCE CO. LTD», в той же час в графі 44 ЕМД
від 10.01.2014 №100250001/2014/005768 зазначено, що
поставка товарів здійснюється згідно
контракту від виробника товарів; у
наданому прайс-листі виробника не
зазначено одиницю виміру товару,
термін дії, також зазначено асортимент
та ціну товару, що стосується
конкретної поставки; у висновку
Житомирської торгово-промислової
палати експертом зазначено, що ним
зроблений маркетинг ринку
аналогічного обладнання на підставі
інформації прайс-листів фірм, що
займаються продажем аналогічних
товарів, інформації Internet, інформації
фірм-виробників аналогічного
обладнання та цін на світовому ринку.
Однак, експертом не зазначені
конкретні виробники продукції, що не
дає змоги упевнитись у достовірності
або точності вказаної у висновку
інформації відповідно до частини
п'ятої статті 54 Кодексу, тому, документ
прийнято до уваги, але він не може бути
підставою для підтвердження заявленої
митної вартості товару. Неподання
декларантом додаткових документів на
письмову вимогу органу доходів і
зборів згідно статті 53 Кодексу: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається, рахунки
про здійснення платежів третім особам,
копію МД країни відправлення, договору
на перевезення.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідачем не
доведено правомірність та
обґрунтованість прийнятого рішення
від 10.01.2014 №100250001/2014/000004/2 про
коригування митної вартості товарів,
позивачем надано достатні докази в
обгрунтування позовних вимог, в силу
чого, вимоги щодо скасування
зазначеного рішення є обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
наявність розбіжностей у поданих до
митного оформлення документах стала
підставою для коригування заявленої
митної вартості ввезених товарів за
резервним методом, оскільки надані
позивачем документи не підтверджували
задекларовану митну вартість товару.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
рішенням суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Статтею 262 МК України передбачено, що
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості. Порядок та
умови декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, встановлюється
Кабінетом Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Згідно з приписами ст. 265 МК України
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
цього Кодексу. Такий контроль може
здійснюватися в установленому порядку
із застосуванням різних форм, у тому
числі відповідно до статей 60 і 69 цього
Кодексу після закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску через митний кордон України
товарів і транспортних засобів.
Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операції митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України. Митний
орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документ статтею 58 Митного
кодексу України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 54
Митного кодексу України митний орган
під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний, зокрема,
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а також у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості чи
декларації, поданої для цілей
визначення митної вартості.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумнівів щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право митному органу
витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
кодексу України.

При цьому, в силу вимог ст. 55 Митного
кодексу України у оскаржуваному
рішенні повинна бути наведена
інформація, зокрема, щодо числових
значень складових митної вартості,
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, інших
умов, що могли вплинути на ціну товарів,
яка і призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття відповідного
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом, проте
такої інформації оскаржуване рішення
не містить.

Водночас, незважаючи на те, що митний
орган не обмежений у виборі додаткових
документів, які ним можуть
витребовуватися для підтвердження
митної вартості товару, їх
використання повинне узгоджуватися з
правовою суттю правовідносин, які
склалися між контрагентами договору.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 20.03.2012 у справі № К/9991/89900/11.

Таким чином, витребовуючи додаткові
документи Київська міжрегіональна
митниця Міндоходів має обґрунтовувати
свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи
таке надання документів з правовою
суттю правовідносин, які склалися між
позивачем та його контрагентом, однак,
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів такого зроблено не було.
Разом з тим, митний орган не зазначив,
які саме обставини такі документи
повинні підтвердити.

Зі змісту частин 1-5 статті 266 Митного
кодексу України випливає, що
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6.) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції). При цьому, як це
прямо зазначено у ч. 6 ст. 266 Митного
Кодексу, кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до статті 266 Митного кодексу
України, якщо митна вартість не може
бути визначена за методом 1,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

З матеріалів справи вбачається, що
жодних таких консультацій митний орган
з позивачем не проводив, а одразу виніс
рішення за резервним методом.

Відмовляючи в митному оформленні
товару за першим методом, митний орган
послався на неподання позивачем всіх
додатково витребуваних документів.

Однак, такий висновок відповідача є
незаконним, оскільки згідно з п. 14
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006 № 1766, якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством. При цьому
відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України
кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу.

При цьому, відповідач не обґрунтував
чому митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом попередніх п'яти
методів.

Крім того, відповідач не підтвердив
належними доказами наявність у поданих
позивачем документах розбіжностей,
ознак підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Посилання апелянта на відсутність у
прайс-листі виробника інформації про
одиницю виміру товару, термін дії,
асортимент та ціну товару, що
стосується конкретної поставки є
безпідставними, оскільки чинним
законодавством не встановлено
конкретних вимог до прайс-листа та
переліку відомостей (критеріїв), які
він повинен містити, а тому така
обставина, як відсутність певних даних
у прайс-листі не є підставою для
висновку про не підтвердження
заявленої митної вартості товарів.

Також, колегія суддів не бере до уваги
посилання апелянта на таку розбіжність
у документах ТОВ «Софіт-Люкс», поданих
до митного оформлення, як зазначення
виробником товару «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP &
EXP.CO.LTD» та інформації про те, що
поставка товару здійснюється згідно з
контрактом від виробника товарів, а сам
контракт укладено з «SHANGYU JINGCHENG LIGHTING
ELECTRICAL APPLIANCE CO. LTD» з огляду на те, що в
пункті 4.14 вказаного контракту
зазначено, що всі товари, які продавець
постачає покупцю, виготовляються на
підприємстві «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO.LTD», що
спростовує доводи відповідача про
наявність у зазначених документах
недостовірної інформації.

Таким чином, правильність визначення
позивачем митної вартості товару за
ціною договору, а також об'єктивна
можливість застосування першого
методу не були спростовані
відповідачами, а формально нижчий
рівень митної вартості імпортованого
позивачем товару від рівня митної
вартості іншого митного оформлення, не
може розцінюватися як заниження
позивачем митної вартості, не є
перешкодою для застосування першого
методу визначення митної вартості
товару і не може бути достатньою
підставою для відмови у здійсненні
митного оформлення товару за першим
методом визначення його митної
вартості, що вірно встановлено судом
першої інстанції.

Більш того, колегія суддів зазначає, що
за умови ненаведення митним органом
доказів того, що документи, подані
декларантом для митного оформлення
товару є недостатніми чи такими, що у
своїй сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості. А ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
29.05.2012 у справі № 21-91а12 та від 11.09.2012 у
справі № 21-262а12.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що позивачем
було подано всі необхідні та належні
документи, які дозволяли Київській
міжрегіональній митниці Міндоходів
визначити митну вартість товару за
першим методом - за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, а тому
вимога про скасування рішення про
коригування митної вартості товару
підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції про
те, що позовні вимоги ТОВ «Софіт-Люкс»
про визнання дій відповідача при
винесенні рішення про коригування
митної вартості товарів від 10.01.2014
№100250001/2014/000004/2 незаконними та
протиправними не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем не
конкретизовано, які саме дії
відповідача при прийнятті спірного
рішення є протиправними, а скасування
самого рішення є достатнім способом
захисту порушеного права позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив законне
та обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів та зборів України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.04.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Василенко Я.М

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.