Справа № 2а-3127/10/0370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 р.

Справа № 3640/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представника відповідача Остапчука
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «РВПГ МІТ» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2010
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «РВПГ МІТ»
до Ягодинської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області про
скасування рішень, повернення надмірно
сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «РВПГ МІТ» звернулось до суду з
позовом до Ягодинської митниці та
Головного управління Державного
казначейства України у Волинській
області, яким просило: скасувати
рішення Ягодинської митниці про
визначення митної вартості товарів від
02.06.2010 року № 205000006/2010/400071/1 та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України від 02.06.2010 року №
205000006/0/02118, а також стягнути з
державного бюджету на його користь
надмірно сплачені платежі (митний збір
та податок на додану вартість) в
загальному розмірі 27809,69 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2010
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постанова мотивована тим, що
Ягодинська митниця застосувала
резервний метод визначення митної
вартості товару, ввезеного на
територію України ТзОВ «РВПГ МІТ», в
зв'язку з відсутністю інформації
необхідної для її визначення іншими
методами. Оскільки позивач не виконав
вимоги п. 7 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження, а
також з врахуванням цінової інформації
ЄАІС ДМСУ, Відділ контролю митної
вартості та номенклатури Ягодинської
митниці на підставі документів,
наданих позивачем для митного
оформлення, прийняв оскаржуване
рішення про визначення митної вартості
товарів та видав оскаржувану картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України, в якій зазначено, що
митна декларація не може бути прийнята
і товари не підлягають пропуску через
митний кордон України через заниження
митної вартості. Таким чином,
відповідач довів, що мало місце
непідтвердження декларантом
документально заявленої ним митної
вартості, і що таке непідтвердження
викликало сумніви щодо правильності
застосування декларантом методу
визначення митної вартості за ціною
договору, тому оскаржувані рішення
митниці є правомірними. Відповідно не
підлягає задоволенню позовна вимога
про стягнення з державного бюджету на
користь позивача надмірно сплачених
платежів.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив позивач, вважає її незаконною
та необґрунтованою, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Просить постанову скасувати і прийняти
нову, якою позов задовольнити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що відповідач
неправомірно відмовив у митному
оформленні товарів у зв'язку з
невідповідністю заявленої декларантом
митної вартості товарів ціновій
інформації, наявній у митного органу,
декларант надав митному органу
достатньо доказів, які підтверджують
заявлену у декларації митну вартість.
Крім того, Ягодинська митниця
відповідно до вимог п. 11 постанови
Кабінету Міністрів України від 20.12.2006
року № 1766 не вимагала подання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості. При
цьому, підприємство самостійно надало
ряд додаткових документів, які митний
орган безпідставно не взяв до уваги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до зовнішньоекономічного
договору (контракту) від 11.01.2010 року №
36/2010, укладеного з польською фірмою P.H.U.
«MILTON» EXPORT-IMPORT KAROL FRANCZAK, ТзОВ «РВПГ МІТ»
придбано шкіру свійських свиней
заморожену згідно з специфікацією до
контракту від 28.05.2010 року № 12.

Для митного оформлення вказаного
товару 01.06.2010 року ТзОВ «РВПГ МІТ»
надало Ягодинській митниці відповідні
товарно-супровідні документи, а саме:
уніфіковану митну квитанцію від 01.06.2010
року МД-1 № 20502 В 0113758, облікову картку
суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності від 28.02.2007 року № 20500/07/000064,
попередню митну декларацію від 31.05.2010
року № 205030005.2010.001071.001, контракт від
11.01.2010 року № 36/2010, специфікацію до
контракту від 28.05.2010 року № 12,
доповнення від 22.04.2010 року № 1,
міжнародну товаротранспортну накладну
СМR від 31.05.2010 року № 909424, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
рахунок-фактуру від 31.05.2010 року №
28/05/2010/FEх, експертний висновок від 01.06.2010
року № 125/943, дозвіл на ввезення на
територію України тварин, продуктів
тваринного походження,
репродуктивного матеріалу,
біологічних продуктів, патологічного
матеріалу від 04.03.2009 року № 163, довідку
про проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами (ДПА України)
№ 2978 від 22.04.2010 року; сертифікат якості
від 31.05.2010 року; експертний висновок від
01.06.2010 року № 125/943, ветеринарне
свідоцтво від 01.06.2010 року серії Ч-28 №
062658, сертифікат про походження товару
від 31.05.2010 року № РL/MF/AE 0070056, заяву від
01.06.2010 року № 3483-18/53, акт взяття проб і
зразків від 01.06.2010 року № 125/943,
експортну декларацію від 31.05.2010 року №
10РL333010Е0057438 та вантажну митну
декларацію від 01.06.2010 року №
205030005/2010/001087.

Також позивач додатково подав
банківський платіжний документ від
04.06.2010 року № 23, прайс-лист експортера
товару від 16.05.2010 року, калькуляцію
експортера за травень 2010 року,
оборотно-сальдову відомість по рахунку
632 за червень 2010 року та
оборотно-сальдову відомість по рахунку
314 за червень 2010 року.

Відповідно до абз. 23 ст. 1 Митного
кодексу України (тут і далі Митний
кодекс України 2002 року, який був чинним
на час виникнення спірних
правовідносин та у відповідній
редакції) переміщення товарів через
митний кордон України у вантажних
відправленнях - це переміщення товарів
через митний кордон України при
здійсненні експортно-імпортних
операцій, а також інших операцій,
пов'язаних із ввезенням товарів на
митну територію України, вивезенням
товарів за межі митної території
України або переміщенням їх митною
територією України транзитом. При
переміщенні товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях оформляється вантажна
митна декларація.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Кодексу
переміщення через митний кордон
України товарів та інших предметів
підлягає митному оформленню, яке
завершується тільки після здійснення
встановлених законодавством України
необхідних для цього товару видів
контролю.

Згідно з ст. 259 цього Кодексу митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з ст. 262 цього Кодексу митна
вартість товарів і метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості -
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Відповідно до ст. 265 цього Кодексу
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
цього Кодексу. Такий контроль може
здійснюватися в установленому порядку
із застосуванням різних форм, у тому
числі відповідно до статей 60 і 69 цього
Кодексу, після закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску через митний кордон України
товарів і транспортних засобів.
Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операції митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України. Митний
орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервним.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, який
установлює процедуру здійснення
митними органами контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення і
після закінчення операцій їх митного
контролю, митного оформлення та
пропуску через митний кордон України, а
також донарахування обов'язкових
платежів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 09.04.2008
року № 339 (який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин та у
відповідній редакції) контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення
операцій їх митного контролю і митного
оформлення здійснюється митним
органом відповідно до статті 41 Митного
кодексу України шляхом: 1) проведення:
перевірки документів, поданих для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, і відомостей, що
необхідні для здійснення митного
контролю, згідно з Порядком
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року № 1766, (який був чинним на
час виникнення спірних правовідносин
та у відповідній редакції); усного
опитування посадових осіб підприємств
і громадян, а також консультацій з
декларантом з метою обміну
інформацією, що стосується певної
зовнішньоекономічної операції та
впливає на вартість товарів; митного
огляду товарів для визначення
характеристик, які впливають на рівень
їх митної вартості; 2) порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з:
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено; наявною
у митного органу інформацією про
рівень цін на такі товари або вартість
прямих витрат на їх виробництво, у тому
числі сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів; 3) застосування інших
передбачених Митним кодексом України
та законами з питань митної справи форм
контролю.

Ягодинська митниця зазначає, що при
здійсненні митного контролю та митного
оформлення товару, ввезеного ТзОВ
«РВПГ МІТ», було з'ясовано, що митна
вартість задекларованого товару є
значно нижчою, ніж митна вартість на
такі ж товари, інформація про які
наявна в ціновій інформації Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 Митного кодексу
України у разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 7 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року № 1766, для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Згідно з п. 11 цього Порядку для
підтвердження митної вартості товарів,
на вимогу митного органу, декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи.

Для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості
оцінюваних товарів можуть подаватися:
договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; рахунки про сплату
комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська
документація; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми-виробника товару;
калькуляція фірми - виробника товару;
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередньому експортному
митному режимі; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; сертифікат про
походження товару; відомості про
якісні характеристики товару;
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини.

Декларант за власним бажанням подає
інші документи для підтвердження
заявленої у декларації митної вартості
товарів.

Як встановив суд, ТзОВ «РВПГ МІТ»
відповідно до вимог даного Порядку не
надав митному органу рішення митного
органу про визначення митної вартості
раніше ввезених ідентичних та/або
подібних (аналогічних) товарів, якщо
воно прийнято за одним договором
(контрактом), хоча такий товар уже
оформлявся.

Відповідно до змісту наведених вище
норм Митного кодексу України та
постанов Кабінету Міністрів України
від 09.04.2008 року № 339 та від 20.12.2006 року №
1766, на думку колегії суддів, митні
органи мають виключну компетенцію в
питаннях перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості і з цією метою мають
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
зазначеної митної вартості товару в
разі наявності підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Митниця має право вимагати, а суб'єкт
господарювання зобов'язаний надати
лише належні документи для перевірки
та підтвердження правильності
зазначеної митної вартості товару.
Надання неналежних чи не всіх
документів не може вважатися
виконанням вимог Митниці щодо
підтвердження митної вартості товарів.

Таку ж правову позицію зазначив
Верховний Суд України в ухвалі від 10
квітня 2012 року у справі № 21-52а12 за
позовом ВАТ «Грета» до Східної митниці
Державної митної служби України (далі -
Митниця), Головного управління
Державного казначейства України в
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування рішень, а
відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

При проведенні порівняння заявленої
позивачем митної вартості товару з
рівнем митної вартості товарів, митне
оформлення яких вже здійснено,
Ягодинська митниця встановила, що
заявлена митна вартість товару нижча
від вартості товарів, яка склалася у
практиці щодо відповідних товарів,
вартість яких вже колись була
предметом визначення, зокрема згідно
цінової інформації ЄАІС ДМСУ рівень
цін на шкіру свійських свиней, яка
імпортувалась в Україну за період з
14.04.2010 року до 17.05.2010 року, становив 0,85
долара США за 1 кг, що більше ніж в два
рази перевищує вартість, заявлену
позивачем.

В зв'язку з тим, що ТзОВ «РВПГ МІТ» не
виконав вимоги п. 7 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження та з врахуванням цінової
інформації, наявної в ЄАІС ДМСУ, відділ
контролю митної вартості та
номенклатури Ягодинської митниці на
підставі документів, наданих позивачем
для митного оформлення, прийняв
рішення від 02.06.2010 року № 205000006/2010/400071/1
про визначення митної вартості товарів
та видав картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 02.06.2010 року № 205000006/0/02118, в якій
зазначено, що митна декларація не може
бути прийнята і товари не підлягають
пропуску через митний кордон України в
зв'язку із заниженням декларантом
митної вартості товару.

Також, як правильно зазначив суд першої
інстанції, твердження позивача про
неправомірність застосування
відповідачем автоматизованої
інформаційної бази ДМСУ,є
безпідставним, оскільки її
використання передбачене постановою
Кабінету Міністрів України від 26.12.1995
року № 1044 «Про заходи щодо
забезпечення контролю за
зовнішньоекономічною діяльністю та
валютного контролю».

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про правомірність
застосування митним органом шостого
(резервного) методу визначення митної
вартості товару у зв'язку з відсутністю
інформації та ненаданням позивачем
всіх необхідних належних документів,
необхідних для її визначення іншими
методами, тому оскаржувані рішення
відповідача є правомірними та
обґрунтованими.

Також оскільки суд дійшов висновку про
правомірність рішення Ягодинської
митниці про визначення митної вартості
товарів від 02.06.2010 року № 205000006/2010/400071/1
та картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 02.06.2010 року № 205000006/0/02118, не підлягає
задоволенню позовна вимогам про
стягнення з державного бюджету на
користь ТзОВ «РВПГ МІТ» надмірно
сплачених платежів (митний збір та
податок на додану вартість) в
загальному розмірі 27809,69 грн.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «РВПГ МІТ»
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2010
року у справі № 2а-3127/10/0370 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РВПГ МІТ» до
Ягодинської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області про
скасування рішень, повернення надмірно
сплачених коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
М.А. Пліш

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 09.06.2014
року