Справа № 353/710/14-а
Суддя: Луковкіна У.Ю. У. Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/710/14-а
Провадження № 2-а/353/26/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

з участю: секретаря Мороз М.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тлумачі справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора
ВДАІ Тисменицького РВ УМВС в
Івано-Франківській області капітана
міліції Слободяна Івана Григоровича
про визнання незаконною та скасування
постанови про адміністративне
правопорушення, -

в с т а н
о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про скасування постанови
серії АА2 № 943912 від 01.06.2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з
накладенням штрафу в розмірі 255 грн.,
яка була складена з тих підстав, що він
01.06.2014 року о 20 год. 07 хв. на автодорозі
Н-18 «Івано-Франківськ-Тернопіль» км 4+500,
керуючи автомобілем марки
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, перевищив
встановлену швидкість руху, чим
порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.
Швидкість вимірювалась приладом
«Візир» № 0810740.

В позовній заяві позивач вказує, що з
вказаним правопорушенням не згідний,
оскільки він жодних правил не
порушував, правопорушення не скоював,
швидкість руху не перевищував. Крім
цього, зазначив, що на даній ділянці
дороги швидкість руху не перевищувала
80 км/год, при цьому його транспортний
засіб рухався в загальному потоці
автомобілів. Незважаючи на це, його
зупинив інспектор, який без наведення
доказів усно повідомив, що перевищення
швидкості належить саме його
автомобілю та швидкість руху
зафіксував прилад «Візир». Одразу на
місці позивачу було вручено копію
протоколу та постанови в справі про
адміністративне правопорушення,
порушивши процедуру оформлення
матеріалів та порядок розгляду справи
про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, а постанова винесена з
порушенням вимог КУпАП. Зокрема засіб
вимірювальної техніки під час фіксації
порушень не був закріплений на штативі
та не опломбований, а також позивач
рухався на даній ділянці дороги на
круїз-контролі з обмеженням швидкості
79 км/год. За таких обставин, просить
визнати незаконною та скасувати
постанову старшого інспектора ВДАІ
Тисменицького РВ УМВС в
Івано-Франківській області капітана
міліції Слободяна І.Г. в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 943912 від 01.06.2014 року, а провадження
по справі закрити за відсутністю в діях
позивача складу правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
попередньо подавши заяву щодо
підтримання позову та розгляду справи
у його відсутності.

Відповідач старший інспектор ВДАІ
Тисменицького РВ УМВС в
Івано-Франківській області капітан
міліції Слободян І.Г. в судове
засідання не з'явився, не повідомивши
причин неявки, будучи належним чином
повідомленим про час та місце судового
розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення, з таких підстав:

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані
суду, але одночасно вони є і вимогами
для суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
одним із принципів, яким повинно
відповідати рішення суб'єкта владних
повноважень, є принцип
обґрунтованості, закріплений в пункті 3
частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Принцип обґрунтованості прийнятого
рішення, тобто прийняття рішення з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення або
вчинення дії, вимагає від суб'єкта
владних повноважень (в тому числі, при
притягненні особи до адміністративної
відповідальності) враховувати як
обставини, на обов'язковість
урахування яких прямо вказує закон, так
і інші обставини, що мають значення у
конкретній ситуації. Суб'єкт владних
повноважень повинен уникати прийняття
невмотивованих рішень, обґрунтованих
припущеннями, а не конкретними
обставинами. Несприятливе для особи
рішення суб'єкта владних повноважень
повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що,
розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення,
суб'єкт владних повноважень -
відповідач, - повинен системно
застосовувати положення законодавства
та конкретних обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозаписуючих
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Судом встановлено, що 01.06.2014 р. старшим
інспектором ВДАІ Тисменицького РВ УМВС
в Івано-Франківській області капітаном
міліції Слободяном І.Г. відносно
позивача винесено постанову серії АА2
№ 943912 від 01.06.2014 року про притягнення
останнього до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з
накладенням стягнення в розмірі 255

грн. штрафу з тих підстав, що
позивач 01.06.2014 року о 20 год. 07 хв. на
автодорозі Н-18
«Івано-Франківськ-Тернопіль» км 4+500,
керуючи автомобілем марки
«Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, перевищив
встановлену швидкість руху, чим
порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.
Швидкість вимірювалась приладом
«Візир» № 0810740 (а.с. 5).

У відповідності до ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності із
законом. Проте, як видно з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 066811 від 01.06.2014 року позивач у графі
«пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності»
зазначив, що він їхав з дозволеною
швидкістю на круїз-контролі (79 км/год),
пристрій яким фіксувалась швидкість не
опломбований, він їхав у колоні
автомобілів, при складанні протоколу
про адміністративне правопорушення
були відсутні свідки
адміністративного правопорушення, а
права та обов'язки, передбачені ст. 63 КУ
йому не були роз'яснені (а.с. 15).

З огляду на судову практику, зокрема
пункт 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті», суд
вважає, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статями 283 та 284 КУпАП . У постанові,
зокрема, потрібно навести докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Частиною 1 ст. 69 КАСУ передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Згідно ст. 70 КАСУ докази
мають бути належними та допустимими,
оскільки докази, одержані з порушенням
закону, судом при вирішенні справи не
беруться до уваги. Речовими доказами є
предмети матеріального світу, що
містять інформацію про обставини, які
мають значення для справи. Речовими
доказами є також магнітні, електронні
та інші носії інформації, що містять
аудіовізуальну інформацію про
обставини, що мають значення для справи
(ст. 80 КАСУ).

Пунктом 19 Наказу МВС України від 27.03.2009
№ 111 «Про затвердження Інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС» передбачено
порядок застосування спеціальних
технічних засобів та приладів.
Відповідно до 19.1. Технічні засоби для
визначення швидкості руху, фіксації
порушень ПДР, складові частини системи
відеофіксації транспортних засобів з
розпізнаванням номерних знаків,
прилади для виявлення підробок у
документах застосовуються згідно з
інструкціями про порядок їх
використання. Згідно п. 19.2.
забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні у разі якщо вони підлягають
сертифікації відповідно до чинного
законодавства та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін
дії якого минув, а також передавати
такі прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення
контролю командиром підрозділу
результатів роботи приладу за зміну.
Інформація про використання
технічного засобу чи приладу
працівником Державтоінспекції
заноситься в графу 6 постової
відомості (19.4).

Наказом МВС України № 33 від 01.03.2010 р.
затверджено Перелік технічних засобів,
що використовуються в підрозділах ДАІ
для виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається, з витребуваних у ВДАІ
Тлумацького РВ УМВС України в
Івано-Франківській області матеріалів
адміністративної справи на гр. ОСОБА_1
(позивача), у них відсутні будь-які
докази, а саме показання технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- та

кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
щодо забезпечення безпеки дорожнього
руху, що не відповідає вимогам ст. 251
КУпАП.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, заперечення на позов не подав,
не надав суду показань технічних
приладів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовувались ним 01.06.2014 року при
нагляді за виконанням ПДР та яким було
зафіксовано перевищення швидкості
руху транспортним засобом ОСОБА_1
Також, відсутня інформація та
документальне підтвердження того, чи
старший інспектор ВДАІ Тисменицького
РВ УМВС в Івано-Франківській області
капітан міліції Слободян І.Г. складав
залік з використання приладу «Візир»,
яким 01.06.201 року проводився нагляд за
дорожнім рухом з метою фіксації
порушень ПДР, дані про сертифікацію
даного приладу в Україні, спосіб його
установки та орієнтацію камер, тип
носія інформації, його характерні
прикмети, марку, модель та унікальний
серійний номер.

За вищевказаних обставин, суд дійшов
висновку про відсутність належних та
достатніх доказів для констатування
факту порушення позивачем вимог Правил
дорожнього руху України, відповідно, і
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є обґрунтованими, та,
відповідно, такими, що підлягають до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та закрити провадження
у справі про адміністративне
правопорушення щодо позивача
відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 122, 245, 247, 251, 252, 280, 292, 293
КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 171-2, 159-163, 254
Кодексу Адміністративного Судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову серії АА2 № 943912 від 01.06.2014
року старшого інспектора ВДАІ
Тисменицького РВ УМВС в
Івано-Франківській області капітана
міліції Слободяна Івана Григоровича
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255
грн.

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП -
закрити, в зв`язку з відсутністю події
та складу адміністративного
правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуюча
У.Ю. Луковкіна