Справа № 805/5705/14
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 р.
Справа № 805/5705/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Толстолуцька
М.М., розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до Відділу
Державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у місті Донецьку про
звільнення майна з-під арешту.

Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» звернулось до суду з
позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у місті
Донецьку про звільнення майна з-під
арешту.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, через канцелярію
суду надав заяву про розгляд справи
в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
судом належним чином.

За таких обставин суд, враховуючи
вимоги частини четвертої статті 122,
частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» звернулось до суду з
адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у місті Донецьку про
звільнення майна з-під арешту,
мотивуючи свої вимоги тим, що 21.12.2007
року між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк», правонаступником
якого є Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1
був укладений договір кредиту
№175/3195-КР3194. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
між позивачем та ОСОБА_1 був
укладений Іпотечний договір №3194-1,
посвідчений 21.12.2007 року приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі для
реалізації нотаріальних дій за №2615.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 умов
договору, позивачем був поданий позов
до суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Рішенням Кіровського районного суду
м. Донецька від 11.10.2013 року, яке було
частково змінено рішенням
Апеляційного суду Донецької
області від 27.01.2014 року позов ПАТ
«Укрсоцбанк» задоволено.

Але, під час підготовки позивачем
документів для продажу предмета
іпотеки, було з'ясовано, що на предмет
іпотеки Відділом державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку накладено обтяження.

Наявність арешту не дозволяє
позивачу реалізувати свої права щодо
погашення заборгованості за
Кредитним договором, шляхом її
погашення за рахунок предмета
іпотеки в порядку виконання рішення
суду. У зв'язку з чим, порушені права та
інтереси Банку Відділом державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку.

З огляду на що просив задовольнити
позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, 21.12.2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
та ОСОБА_1 був укладений договір
кредиту №175/3195-КР3194, за умовам якого
позивач зобов'язався надати ОСОБА_1
на умовах забезпеченості, повернення
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові
кошти в сумі 58 500.00 доларів США з
кінцевим терміном повернення до
10.12.2032 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,5 %
річних в дол. США.

В забезпечення виконання
зобов'язань згідно п.1.3.1 кредитного
договору між позивачем та ОСОБА_1
був укладений іпотечний договір
№3194-1, посвідчений 21.12.2007 року
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу
ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі
для реєстрації нотаріальних дій за
№ 2615.

Предметом іпотеки за іпотечним
договором є двокімнатна квартира, що
знаходиться за адресою:м. Донецьк,
АДРЕСА_1, загальною площею 48, 5 кв. м.,
житловою площею 29,90 кв. м. та
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_2 21.12.2007 року за
реєстровим номером №2609, та в
Державному реєстрі правочинів 21.12.2007
року (номер витягу 5200599, номер
правочину 2592477).

Обтяження предмета іпотеки
зареєстроване в Державному реєстрі
іпотек на користь позивача 21.12.2007 року
о 18 год.59 хв. Згідно з витягом №16206197,
реєстраційний номер запису 6288280.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за кредитним договором
позивачем був поданий позов до
Кіровського районного суду м.
Донецька про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Рішенням Кіровського районного суду
м. від 11.10.2013 року по справі
№2/258/1268//13, яке було частково змінено
рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 27.01.2014 року та
набуло чинності 27.01.2014 позов ПАТ
«Укрсоцбанк» задоволено, а саме:
звернуто стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором
№175/3195-КРЗ 194 посвідчений 21 грудня 2007
року приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_2, зареєстрованого в
реєстрі за № 2615, а саме: двокімнатну
квартиру, загальною площею 48, 5 кв. м.,
житловою площею 29,9 кв. м., що
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, та
належить ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3
виданий Ворошиловським РВУ МВС
України в Донецькій області від 10
вересня 1996 року, ідентифікаційний
номер № НОМЕР_2), в рахунок погашення
її заборгованості перед ПАТ
«Укрсоцбанк» по договору кредиту №
175/3195-КРЗ194 від 21.12.2007 року в сумі 91
904,07 доларів США, що на дату подачі
позовної заяви еквівалентно 734 588,67
гривень із розрахунку ($100,00=799,30 грн.)
за офіційним курсом НБУ, шляхом
продажу вищевказаної квартири ПАТ
«Укрсоцбанк» від свого імені
будь-якій особі- покупцеві на
підставі договору купівлі - продажу у
порядку, встановленому ст. 38 Закону
України «Про іпотеку» за ціною
встановленою за згодою сторін або
на підставі оцінки суб'єкта
оціночної діяльності на рівні, не
нижчому за звичайні ціни за цей
вид майна.

З метою реалізації вказаних
зазначених вище рішень судів ПАТ
«Укрсоцбанк» було вчинено дії, щодо
продажу предмету іпотеки. Однак, під
час підготовки документів для
продажу, стало відомо, що постановою
Відділу державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку від 27.04.2012 року
ВП № 32352174 накладено арешт на все
рухоме та нерухоме майно боржника, а
також заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, що
належить боржнику.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-XIV виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Як встановлено ч. 3 ст. 11 Закону
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження,
серед іншого, має право накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку.

Згідно ч. 8 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Статтею 54 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що звернення
стягнення на заставлене майно в ході
примусового виконання допускається за
виконавчими документами для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів, або в
разі якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю. При цьому
про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, і роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
іпотеку", іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 1 Закону України "Про іпотеку"
визначає поняття пріоритету, це -
переважне право однієї особи відносно
права іншої особи на те ж саме нерухоме
майно. Згідно цієї статті вищий
пріоритет - пріоритет, встановлений
раніше будь-якого іншого пріоритету
стосовно одного и того ж нерухомого
майна.

Частина 6 статті 3 Закону України "Про
іпотеку" встановлює, що у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Згідно з частиною 7 ст. 3 Закону України
"Про іпотеку" пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації.

У відповідності до ст.14 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації, за
винятками, встановленими законом.

Як зазначалось раніше, в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між позивачем та ОСОБА_1
був укладений іпотечний договір
№3194-1, посвідчений 21.12.2007 року
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу
ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі
для реєстрації нотаріальних дій за
№ 2615. Постанову Відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження винесено 27.04.2012 року, тобіш,
значно пізніше, ніж здійснено
державну реєстрацію іпотеки.

Відповідно до ст.60 Закону України "Про
виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини. Копія
постанови про зняття арешту з майна
надсилається боржнику та органу
(установі), якому була надіслана для
виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника. З майна
боржника може бути знято арешт за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту. У
разі наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копії постанови
державного виконавця про зняття арешту
з майна надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту. У
всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду. Зазначені у цій статті постанови
можуть бути оскаржені сторонами в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до Відділу Державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у місті
Донецьку про звільнення майна з-під
арешту, є такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 41 Конституції
України, ст.ст. 1, 16, 54, 60 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 9,
11, 17-20, 33, 51, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 181, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до Відділу Державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції у місті
Донецьку про звільнення майна з-під
арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту предмет
іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру,
що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1,
загальною площею 48, 50 кв. м., житловою
площею 29,90 кв. м. та належить ОСОБА_1
на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_2 21.12.2007
року за реєстровим номером №2609,
накладеного державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Київського районного управління
юстиції у місті Донецьку за
реєстраційним номером обтяження
12524231 на підставі постанови про арешт
майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, ВП №
32352174, 27.04.2012, об'єкт обтяження-
невизначене майно, все нерухоме
майно.

Постанову прийнято у нарадчій кімнаті
17 червня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Толстолуцька М.М.