Справа № 2а-2143/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.
Справа № 152502/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 08.11.2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Помонятівської сільської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення Помонятівської сільської ради
від 31.07.2008 року, -

ВСТАНОВИЛА :

11.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до Помонятівської сільської
ради про визнання протиправним та
скасування рішення Помонятівської
сільської ради від 31липня 2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням Помонятівської сільської
ради від 31.07.2008 року №132 йому відмовлено
у передачі земельних ділянок в
урочищах «Рудка» - 0,16га та «Рівне» -
0,30га у приватну власність у зв'язку з
тим,що дані землі були надані в
тимчасове користування з подальшим
вилученням і земельні ділянки в даних
урочища розпайовані та розподілені між
власниками земельних часток паїв. Дане
рішення вважає незаконним та таким, що
підлягає скасуванню, оскільки сесією
Помонятівської сільської ради
третього скликання від 06.04.2000 року «Про
розгляд заяв громадян с.Помонята «про
надання земельних ділянок у приватну
власність частково із своїх
часток(паїв) прийнято рішення про
надання йому у приватну власність
земельні ділянки для ведення
особистого підсобного господарства
частково із своєї земельної частки
(паю) в урочищі «Рівне»-0,30 га і «Рудка»-
0,16 га. Вважає, що розпаювання та
розподілення між пайовиками земельних
ділянок в даних урочищах, наданих йому
у приватну власність можливе лише
після їх вилучення (викупу) в порядку
передбаченому Земельним кодексом.
Згоди відповідачу на вилучення він не
давав, а тому вважає, що у відповідача
були відсутні законні підстави для
прийняття рішення № 132 від 31.07.2008 року
Про передачу у приватну власність
земельних ділянок в даних урочищах та
про відмову у передачі йому даних
земельних ділянок у приватну
власність, а тому просить визнати
протиправним та скасувати рішення
Помонятівської сільської ради «Про
передачу у приватну власність
земельних ділянок в урочищах
«Рівне»-0,30 га та «Рудка»-0,16 га від 31.07.2008
року.

Оскаржуваною постановою Рогатинського
районного суду Івано-Франківської
області від 08.11.2011 року в позовній заяві
ОСОБА_1 до Помонятівської сільської
ради про визнання протиправним та
скасування рішення Помонятівської
сільської ради від 31.07.2008 року -
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою задоволити
позовні вимоги в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що допущено судову
помилку та не дано правової оцінки
законності рішення Ради від 31.07.2008 року
№ 132, у контексті та системному зв'язку
з рішенням Ради від 06.04.2000 року «Про
надання земельних ділянок у приватну
власність частково із своїх земельних
часток (паїв) та рішенням загальних
зборів власників земельних паїв від
09.12.2005 року «Про вилучення земельних
ділянок, які надані частково із
земельних часток (паїв) для ведення
розширеного особистого підсобного
господарства».

Відповідно до статті 149 ЗК України
вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.
Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень. Статтею
також визначено, що у разі незгоди
землекористувача з вилучення
земельної ділянки питання вирішується
в судовому порядку. Під час розгляду
справи відповідачем не подано, як це
передбачено п.2 ст.71 КАС України, а судом
не здобуто доказів, які б
підтверджували надання згоди
землекористувача на вилучення
земельної ділянки в урочищі «Рівне»
площею 0,30 га та в урочиші «Рудка»
площею 0,16 га.

Під час розгляду справи сторони
звернулися до суду з клопотанням про
закриття провадження у справі на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України у
зв'язку із досягненням примирення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
заяви у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подана
заява підлягає задоволенню з
наступних мотивів.

Приписами ч. 3 ст. 51 КАС України
передбачено, що сторони можуть
досягнути примирення на будь-якій
стадії адміністративного процесу, що є
підставою для закриття провадження в
адміністративній справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
сторони досягли примирення.

При цьому згідно із ч. 4 ст. 51 КАС України
суд не визнає умов примирення сторін,
якщо ці дії суперечать закону або
порушують чиї-небудь права, свободи чи
інтереси.

Згідно із приписами ст. 113 КАС України
сторони можуть повністю або частково
врегулювати спір на основі взаємних
поступок. Примирення сторін може
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін і предмета адміністративного
позову (ч. 1 ст. 113 КАС України).

У разі примирення сторін суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі, у якій фіксуються
умови примирення. Умови примирення не
повинні суперечити закону або
порушувати чиї-небудь права, свободи
або інтереси (ч. 3 ст. 113 КАС України).

З поданої сторонами на адресу суду
заяви від 15.05.2014 року вбачається, що
вони просять суд визнати умови
досягнутого між ними примирення,
відповідно до яких:

1. ОСОБА_1 - відмовляється від отримання
у приватну власність земельних ділянок
в урочищі «Рівне» 0,30 га та в урочищі
«Рудка» - 0,16 га, на користь
Помонятівської сільської ради,
Рогатинського району.
Івано-Франківської області.

2. Помонятівська сільська рада,
Рогатинського району,
Івано-Франківської області, в особі
голови Бабич Оксани Олегівни
зобов'язується в зв'язку з відмовою
ОСОБА_1 від отримання у приватну
власність земельних ділянок в урочищі
«Рівне» - 0,30 га та в урочищі «Рудка» - 0,16
га, на користь Помонятівської
сільської ради, Рогатинського району,
Івано-Франківської області, надати
йому взамін, цих ділянок, на його вибір
інші ділянки за розміром не менші 0,46 га
протягом одного місяця з часу
прийняття судом ухвали про закриття
провадження у справі № 2а 2143/11 (9104/152502/11).

3. У випадку невиконання сторонами умов
цієї мирової Угоди добровільно
затверджена мирова угода підлягає
виконанню в порядку, визначеному для
примусового виконання рішень судів.

4. Сторони стверджують, що ця мирова
угода не суперечить їх інтересам та не
порушує їх прав. Наслідки закриття
провадження у справі на підставі ст. 157
КАС України сторонам роз'яснені і
зрозумілі.

На переконання суду апеляційної
інстанції, за умовами досягнутого між
сторонами примирення повністю
врегульовано спір на основі взаємних
поступок. Умови примирення стосуються
прав та обов'язків сторін і предмета
адміністративного позову та не
суперечать закону і не порушують
чиїх-небудь прав, свобод або інтересів.
З огляду на викладене колегія суддів
вважає за можливе визнати
запропоновані сторонами умови
примирення.

Суд приходить висновку про наявність
підстав для закриття провадження в
справі з підстав передбачених п. 3 ч. 1
ст. 157 КАС України з одночасним
роз'ясненням того, що у разі
невиконання умов примирення однією із
сторін суд за клопотанням іншої
сторони поновлює провадження у справі.
(ч. 4 ст. 113 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 203 КАС України,
якщо судом першої інстанції ухваленне
законне та обгрунтоване судове
рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції
підлягає визнанню нечинною, а
провадження у даній справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, п. 5 ч. 1 ст.
198, ст.ст. 203, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИЛА:

заяву ОСОБА_1 та Помонятівської
сільської ради - задовольнити,
постанову Рогатинського районного
суду Івано-Франківської області від
08.11.2011 року у справі № 2а-2143/11 - визнати
нечинною, погодити умови примирення
згідно яких:

1. ОСОБА_1 - відмовляється від отримання
у приватну власність земельних ділянок
в урочищі «Рівне» 0,30 га та в урочищі
«Рудка» - 0,16 га, на користь
Помонятівської сільської ради,
Рогатинського району.
Івано-Франківської області.

2. Помонятівська сільська рада,
Рогатинського району,
Івано-Франківської області, в особі
голови Бабич Оксани Олегівни
зобов'язується в зв'язку з відмовою
ОСОБА_1 від отримання у приватну
власність земельних ділянок в урочищі
«Рівне» - 0,30 га та в урочищі «Рудка» - 0,16
га, на користь Помонятівської
сільської ради, Рогатинського району,
Івано-Франківської області, надати
йому взамін, цих ділянок, на його вибір
інші ділянки за розміром не менші 0,46 га
протягом одного місяця з часу
прийняття судом ухвали про закриття
провадження у справі № 2а 2143/11 (9104/152502/11).

3. У випадку невиконання сторонами умов
цієї мирової Угоди добровільно
затверджена мирова угода підлягає
виконанню в порядку, визначеному для
примусового виконання рішень судів.

4. Сторони стверджують, що ця мирова
угода не суперечить їх інтересам та не
порушує їх прав. Наслідки закриття
провадження у справі на підставі ст. 157
КАС України сторонам роз'яснені і
зрозумілі. Провадження у справі -
закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

Д.М. Старунський