Справа № 825/1224/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1224/14
Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков В.І.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 25
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області до відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області (далі - Позивач,
відділення Фонду) звернулося до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області (далі - Відповідач, відділ ДВС)
про: визнання дій Відповідача стосовно
закінчення виконавчого провадження
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу на суму 136 грн.
протиправними; скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 42794703 від 04.04.2014 року та постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 07.04.2014 року № 42794703; зобов'язання
Відповідача відкрити виконавче
провадження з примусового виконання
постанови № 1 від 12.03.2014 року та
стягнути з ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) штраф у
розмірі 272,00 грн. відповідно до ст. 307, 308
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП) на користь
Фонду.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25.04.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково: визнано протиправними дії
відділу ДВС щодо винесення постанов
про відкриття та закінчення
виконавчого провадження № 42794703 та
скасовано дані постанови; скасовано
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 04.04.2014 року та
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 07.04.2014 року; зобов'язано
Відповідача повторно розглянути
питання щодо відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови про накладення
адміністративного стягнення від 12.03.2014
року № 1 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в
розмірі 272,00 грн. відповідно до вимог ст.
ст. 307, 308 Кодексу України про
адміністративні правопорушення. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
Відповідачем не здійснено стягнення з
ОСОБА_2 подвійного розміру штрафу,
визначеного відповідною статею
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та зазначеного у
постанові про стягнення штрафу.

Не погоджуючись із викладеним у
постанові рішенням, Відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Як було встановлено судом першої
інстанції, постановою про накладення
адміністративного стягнення від 12.03.2014
року №1 (далі - постанова № 1) директора
ПАТ «Новгород-Сіверська пересувна
механізована колона № 86» ОСОБА_2
визнано винним у порушенні
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу, передбаченого ч. 1 ст.
165-4 КУпАП, у розмірі 136,00 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається,
що ОСОБА_2 повинен був сплатити штраф у
15-денний термін з дня вручення
постанови. Крім того, у постанові № 1
зазначено, що у разі несплати штрафу у
строк, встановлений приписами ч. 1 ст. 307
КУпАП, до правопорушника будуть
застосовані заходи примусового
виконання постанови про стягнення
штрафу відповідно до статті 308 КУпАП.
Також зауважено, що при примусовому
виконанні цієї постанови органами
Державної виконавчої служби
стягується подвійний розмір штрафу у
сумі 272,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення, 15.03.2014
року, ОСОБА_2 отримав постанову № 1 (а.с.
29), проте, як вірно зауважено судом
першої інстанції, у встановлений строк
штраф не сплатив, у зв'язку з чим
Позивач 02.04.2014 року подав до відділу ДВС
заяву про примусове виконання
постанови про стягнення коштів.

Старшим державним виконавцем відділу
ДВС 04.04.2014 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
42794703 з виконання постанови від 12.03.2014
року № 1 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у
розмірі 136, 00 грн. (а.с. 6).

07.04.2014 року старшим державним
виконавцем відділу ДВС винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням, а саме стягненням з
боржника штрафу у розмірі 136,00 грн., що
підтверджується випискою УДКС України
в Новгород-Сіверському районі від
07.04.2014 року (а.с. 8).

Враховуючи встановлені вище обставини,
виходячи з системного аналізу приписів
ст. 1, 2, 11, 17 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 299, 307, 308
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суд першої інстанції
дійшов висновку про неправомірність
винесення Відповідачем постанов про
відкриття та закінчення виконавчого
провадження, оскільки останнім було
відкрито провадження щодо стягнення
лише частини суми загальної
заборгованості, визначеної у
виконавчому документі, а відтак і
помилково закрито у зв'язку з фактичним
виконанням.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 299 КУпАП постанова про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу підлягає
примусовому виконанню після
закінчення строку, встановленого
частиною першою статті 307 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має
бути сплачений порушником не пізніш як
через п'ятнадцять днів з дня вручення
йому постанови про накладення штрафу, а
в разі оскарження або внесення на неї
подання прокурора такої постанови - не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
повідомлення про залишення скарги або
подання без задоволення.

Як вірно зауважено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 протягом 15 днів не
було сплачено штраф відповідно до
постанови про стягнення, а докази,
якими підтверджується факт її
оскарження або внесення на неї подання
прокурора в матеріалах справи
відсутні.

Приписами ст. 308 КУпАП закріплено, що у
разі несплати правопорушником штрафу у
строк, установлений частиною першою
статті 307 цього Кодексу, постанова про
накладення

штрафу надсилається для примусового
виконання до відділу державної
виконавчої служби за місцем проживання
порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом. У
порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується: подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу та зазначеного у постанові про
стягнення штрафу; витрати на облік
зазначених правопорушень. Розмір
витрат на облік правопорушень
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
стягнення штрафу у сумі 136,00 грн.
відбувалось у примусовому порядку
відділом ДВС, а 07.04.2014 року боржник, на
виконання вимог постанови державного
виконавця про відкриття провадження,
та у строк, встановлений для
самостійного виконання, сплатив
вищезазначену суму штрафу.

Проте, як вірно зауважено
Чернігівським окружним
адміністративним судом, Відповідачем
не вирішено питання щодо стягнення
подвійного розміру штрафу, зазначеного
у постанові від 12.03.2014 року № 1 (272,00 грн.),
що суперечить положенням ст. 308 КУпАП.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою:
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

З комплексного аналізу норм ст. 308
КУпАП, ст. ст. 17, 19 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
направлення до примусового виконання
постанови у справі про адміністративне
правопорушення на адресу державної
виконавчої служби є обставиною, з
настанням якої законодавець покладає
на відділ ДВС обов'язок провести
стягнення тієї суми, яка визначена у
даному виконавчому документі у разі
подання його для примусового
виконання, тобто подвійного розміру
штрафу у сумі 272,00 грн.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про неправомірність
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження з
метою стягнення з боржника суми штрафу
у розмірі 136,00 грн., а, отже, і з
необґрунтованістю прийняття постанови
про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку із фактичним
виконанням в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області до відділу
державної виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції Чернігівської
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається в порядку та
строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.