Справа № 804/8081/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18 червня 2014 р. Справа № 804/8081/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» до Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції, відділу державної виконавчої
служби Широківського районного
управління юстиції, третя особа -
ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні
10.06.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс»
(надалі - позивач) звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції (надалі -
відповідач 1), відділу державної
виконавчої служби Широківського
районного управління юстиції (надалі -
відповідач 2, разом - відповідачі), третя
особа - ОСОБА_1 з наступними позовними
вимогами: зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Широківського
районного управління юстиції
звільнити з-під арешту та зняти
заборону відчуження автомобіля марки
Lexus, модель LX 470, типу легковий седан, 2007
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого РЕВ 3-го МРВ ДАІ при
УМВС України в Дніпропетровській
області.; зобов'язати Дзержинський
відділ державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції звільнити з-під арешту та зняти
заборону відчуження легкового
автомобіля марки Lexus, модель LX 470, типу
легковий седан, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в
Дніпропетровській області.
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
наявність накладеного арешту та
заборони на його відчуження на предмет
застави порушує законне право
заставодержателя (позивача) на
переважне, перед іншими кредиторами,
право задоволення своїх вимог за
рахунок предмету застави.
Позивач надав заяву про розгляд справи
за його відсутності в порядку
письмового провадження.
Відповідач 1 надав клопотання про
розгляду справи за його відсутності в
порядку письмового провадження. Позов
Відповідач 2 та третя особа у судові
засідання не з'явилися, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлялися
належним чином. Заперечень до позову не
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
Частиною 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини, що
набули статусу остаточного, зокрема
«Іззетов проти України», «Пискал проти
України», «Майстер проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, в
письмовому провадженні.
Проаналізувавши матеріали
адміністративного позову та додані до
нього документи, суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до преамбули Закону України
«Про виконавче провадження» (надалі -
Закон) цей Закон визначає умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
Частиною 1 ст. 11 Закону встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 5 ч. 3 цієї статті встановлено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Згідно ч. 2 цієї статті арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом: винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Судом встановлено, 09.08.2007 р. між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк», відповідно до
змін до установчих документів - ПАТ
«УкрСиббанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1
було укладено Договір про надання
споживчого кредиту № 0,
відповідно до якого Банк надав
позичальнику кредит в сумі 479 750,00 грн.
та у забезпечення виконання умов
Кредитного договору по поверненню
отриманих кредитних коштів, ОСОБА_1
передав у заставу Банку за договором №
0-3 від 09.08.2007 р., належне йому на
праві власності майно: автомобіль
марки Lexus LX 470, 2007 року випуску, номер
шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер
НОМЕР_1. У зв'язку з чим, 07.06.2007 року
внесено відповідний запис до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна (надалі - ДРОРМ).

Як вбачається з матеріалів справи,
20.04.2012 р. між позивачем та Банком було
укладено Договір Факторингу №05/12.
Згідно даного договору відбулося
відступлення права вимоги за кредитним
договором №0 від 09.08.2007 р. Згідно з
умовами даного Договору про
відступлення права вимоги ТОВ «Кредекс
Фінанс» набувало прав кредитора до
ОСОБА_1

На підставі чого, до ДРОРМ було внесено
запис про зміну заставодержателя
заставного автомобіля, а саме змінено
Банк на його правонаступника
відповідно до Договору факторингу на
ТОВ «Кредекс Фінанс». 04.07.2013 р. було
продовжено термін дії вказаного
обтяження.

Судом встановлено, що на даний час ТОВ
«Кредекс Фінанс» виступає кредитором
відносно ОСОБА_1 по кредитному договору
№0 від 09.08.2007 р., та
заставодержателем по вказаному
договору відносно транспортного
засобу.

Постановою Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції накладено арешт на вказаний
вище транспортний засіб, що
підтверджується Витягом з ДРОРМ за
записом №1 від 08.07.2010 р. №10012783 про арешт
та заборону відчуження за постановою
Дзержинського ВДВС, записом №2 від
06.03.2012 р. № 12250904 про арешт та заборону
відчуження за постановою Широкіського
ВДВС на все рухоме майно боржника,
записом №7 від 08.04.2014 р. за №14290723 про
арешт та заборону відчуження за
постановою Дзержинського ВДВС.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 своїх
обов'язків по Кредитному договору №
0 від 09.08.2007 року, ТОВ «Кредекс
Фінанс» має намір здійснити ряд
передбачених чинним законодавством
України заходів, щодо задоволення
своїх вимог за рахунок предмета
застави.

22.05.2014 року з боржником укладено
договір № КФ/0605/231 про погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 0 від 09.08.2007 року.

Згідно п.2.1 сторони домовились що
Боржник передає Товариству належне
йому заставне майно - автомобіль в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, п.2.2 Товариство
приймає від Боржника в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором згідно акту прийому-передачі
транспортного засобу, який має бути
складено у двох примірниках, що мають
однакову юридичну силу для сторін

Таким чином, наявність накладеного
арешту та заборони на його відчуження
на предмет застави порушує законне
право заставодержателя на переважне,
перед іншими кредиторами, право
задоволення своїх вимог за рахунок
предмету застави.

Відповідно до п. 1.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 N
512/5 (надалі - Інструкція) основною
інформаційною базою про здійснені
виконавчі дії є Єдиний державний
реєстр виконавчих проваджень (далі -
Єдиний реєстр).

Згідно п. 1.12.1 Інструкції відомості
вносяться до Єдиного реєстру державним
виконавцем одночасно з виготовленням
документа, на підставі якого
вчиняється виконавча дія.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Частиною 3 цієї статті визначено, що для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
заставу» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 16. Закону України «Про
заставу» право застави виникає з
моменту укладення договору застави.
Якщо предмет застави відповідно до
закону чи договору повинен знаходитись
у заставодержателя, право застави
виникає в момент передачі йому
предмета застави. Якщо таку передачу
було здійснено до укладення договору, -
то з моменту його укладення. Реєстрація
застави не пов'язується з моментом
виникнення права застави та не впливає
на чинність договору застави.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
заставу» заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу
України, в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено Законом (право
застави).

Згідно ст. 19 Закону України «Про
заставу» встановлено, що за рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на
момент фактичного задоволення,
включаючи проценти, відшкодування
збитків, завданих прострочкою
виконання (а у випадках, передбачених
законом чи договором, - неустойку),
необхідні витрати на утримання
заставленого майна, а також витрати на
здійснення забезпеченої заставою
вимоги, якщо інше не передбачено
договором застави.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що дії державного виконавця
при винесенні постанов якими накладено
арешт на рухоме майно, є протиправними.

Відповідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, що
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту.

Згідно ч .5 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» у всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Суд звертає увагу, що згідно поданого
відповідачем 1 клопотання, останній не
заперечує проти звільнення
транспортного засобу з-під арешту і
просить позов у цій частині
задовольнити. Отже, відповідач 1, за
постановами якого було накладено арешт
та заборону відчуження автомобіля,
позов визнав.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку
про задоволення адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредекс Фінанс» до
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції, відділу
державної виконавчої служби
Широківського районного управління
юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про
зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» до Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції, відділу державної виконавчої
служби Широкывського районного
управління юстиції, третя особа -
ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні
дії, - задовольнити.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Широківського
районного управління юстиції
звільнити з-під арешту та зняти
заборону відчуження автомобіля марки
Lexus, модель LX 470, типу легковий седан, 2007
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого РЕВ 3-го МРВ ДАІ при
УМВС України в Дніпропетровській
області.

Зобов'язати Дзержинський відділ
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції звільнити з-під арешту та зняти
заборону відчуження легкового
автомобіля марки Lexus, модель LX 470, типу
легковий седан, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в
Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 18.06.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун