Справа № 809/72/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Справа № 876/2388/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі Івано -
Франківської області на постанову
Івано - Франківського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року у адміністративній справі №809/72/14
за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі Івано -
Франківської області до ОСОБА_2 про
надміру виплаченої пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

УПФ України в Галицькому районі Івано -
Франківської області звернулось в суд
з позовом до ОСОБА_2 про надміру
виплаченої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі звернувся ОСОБА_2 про
призначення йому пенсії, представивши
при цьому довідки про заробітну плату
для обчислення пенсії за період з 01.01.1977
року по 31.12.1982 року, до загальної суми
нарахованої заробітної плати якої були
включені суму польового забезпечення.
На підставі вказаних довідок,
спеціалістом відділу з призначення
пенсії взято до розрахунку заробітну
плату з врахування вказаного польового
забезпечення, що суперечить нормам
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». В зв'язку з цим, ОСОБА_2
було незаконно отримано пенсію в
розмірі 5071,65 грн., яка підлягає
поверненню, як незаконно виплачена.

Постановою Івано - Франківського
окружного адміністративного суду від 27
січня 2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про задоволення позову в
повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 КАС, згідно з якими
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

У даному випадку, відповідач у спірних
відносинах не виконував функцій
суб'єкта владних повноважень, а
виступав організацією, установою, яка
мала надати документи, необхідні для
призначення чи перерахунку пенсії
органами, що призначають пенсії.

Відповідно до статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Вказана правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
18.06.2013 р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України,
якщо провадження у справі закривається
з підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд таких
справ.

Враховуючи наведене, колегія суддів
адміністративного суду приходить до
висновку, що даний спір підлягає
розгляду в порядку цивільного, а не
адміністративного судочинства.

Вказані обставини не враховано судом
першої інстанції при ухваленні
рішення.

Таким чином, судом першої інстанції
порушено норми процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
рішення, яке підлягає скасуванню з
підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155і 157 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
позивача підлягає частковому
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню, а провадження у
даній справі закривається на підставі
п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 202, 203,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано - Франківської області -
задовольнити частково.

Постанову Івано - Франківського
окружного адміністративного суду від 27
січня 2014 року у адміністративній
справі №809/72/14 - скасувати та прийняти
нову ухвалу, якою провадження у справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс