Справа № 808/3173/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року о/об 12 год. 00 хв.Справа
№ 808/3173/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до 1.Старшого державного інспектора
сільського господарства в Запорізькій
області Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області Румянцевої Інни Володимирівни,
2.Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Управління з питань
земельних відносин Запорізької
міської ради

про визнання дій протиправними,
скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до 1.Старшого державного
інспектора сільського господарства в
Запорізькій області Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області Румянцевої Інни
Володимирівни (надалі - Відповідач-1),
2.Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області
(надалі - Відповідач-2), в якому позивач
просить суд: 1) визнати дії Відповідача-1
по винесенню припису №000091/91 від 13.12.2013
протиправними; 2) скасувати припис
№000091/91 від 13.12.2013 винесений
Відповідачем-1; 3) визнати дії
Відповідача-1 по винесенню постанови
про накладення адміністративного
стягнення №2-02/6 від 17.02.2014
протиправними.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.05.2014
позовну заяву у частині позовних вимог
про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення №2-02/6 від 17.02.2014, винесеної
Відповідачем-1, закриття провадження по
справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 за
ст.188-5 КУпАП за відсутністю у діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення - залишено без розгляду.

У позові позивачем зазначено, що 17.02.2014
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 отримав
постанову, винесену Відповідачем-1
№2-02/6 від 17.02.2014 про накладення
адміністративного стягнення.
Постановою на позивача накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у сумі 170 гри. 00 коп. згідно ст.188-5
КУпАП. Накладення на позивача штрафу у
постанові мотивовано нібито
порушенням з боку позивача вимог ст.125
Земельного кодексу України та ст.188-5
КУпАП, а саме: невиконанням припису
№000091/91 від 13.12.2013, яким позивача
зобов'язано провести державну
реєстрацію права користування
земельною ділянкою загальною площею
27858 кв.м. на території Національного
заповідника «Хортиця» по АДРЕСА_1 під
розташування нежитлової будівлі
літ.«А-1», літ.«А-3». 22.10.2009 згідно
договору купівлі-продажу позивач набув
права власності на 26/100 частин
нежитлової будівлі. Якщо позивач набув
права власності на 26/100 частин
нежитлової будівлі, то у силу приписів
ч.4 ст.120 Земельного кодексу України
позивач, на його думку, повинен
провести державну реєстрацію права
користування лише 26/100 частин земельної
ділянки, а не у цілому, як це хибно
зазначено у приписі та постанові. Разом
з тим, як вбачається з постанови,
Відповідачі-1,2 звинувачують позивача у
невиконанні припису та не проведенні
позивачем державної реєстрації 100%
земельної ділянки. При цьому у
постанові не зазначено - чому і на яких
підставах позивач повинен самостійно
проводити державну реєстрацію всієї
земельної ділянки, без участі фізичних
осіб, які також повинні проводити
державну реєстрацію земельної ділянки,
однак у приписі та постанові фізичні
особи не вказані. Щодо припису, то
позивач не отримував припис, а дізнався
про нього з постанови. Таким чином, на
думку позивача, припис був винесений
Відповідачем-1 з порушеннями вимог
ст.ст.120, 144 Земельного кодексу України,
вимог п.4.1, 4.2, 4.3, 5.3, 5.5, 6.2, 6.3 «Порядку
планування та проведення перевірок з
питань здійснення державного контролю
за використанням та охороною земель»,
затвердженого 12.12.2003 наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах №312, у зв'язку з чим
дії Відповідача-1 по винесенню припису
є протиправними, а сам припис - є
незаконним і підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні на задоволенні позову
наполягав з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідачі-1,2, повідомлені належним
чином про дату, час і місце судового
розгляду справи у судове засідання не
прибули.

Представником Відповідача-2 подано до
суду письмові заперечення, в яких,
зокрема, зазначено, що Державною
інспекцією сільського господарства в
Запорізькій області на виконання
вимоги прокуратури Комунарського
району м.Запоріжжя від 26.11.2013
№116-05/3-1355вих-13 проведена перевірка з
питання законності використання
позивачем не житлової будівлі літ.«А-1»,
літ.«А-3», з часткою власності на майно у
розмірі 26/100, яка розташована у АДРЕСА_1
на території НЗ «Хортиця». Згідно
Договору купівлі-продажу від 22.10.2009
ОСОБА_2 придбав у власність не житлову
будівлю літ.«А-1», літ.«А-3», з часткою
власності на майно у розмірі 26/100.
Державна реєстрація права
користування земельною ділянкою
загальною площею 2,7858га на території НЗ
«Хортиця» по АДРЕСА_1 під розташування
не житлової будівлі літ.«А-1» літ.«А-3»
(землі історико-культурного
призначення) власником майна не
проведена згідно вимог чинного
законодавства, що є порушенням ст.125
Земельного кодексу України. Позивач
придбав у власність не житлову будівлю
за адресою НЗ «Хортиця» по АДРЕСА_1, з
частковою власністю на майно у розмірі
26/100. Реєстраційною службою
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області внесено
запис про реєстрацію від 28.10.2009,
реєстраційний номер майна №12310359.
Згідно з інформаційною довідкою з
реєстру права власності на нерухоме
майно, на території НЗ «Хортиця» під
розташування не житлової будівлі
літ.«А-1», літ.«А-3» не проведена, що є
порушенням ст.125 Земельного кодексу
України. Відповідно до Акту №242 від
10.02.2014 припис №000081/91 від 13.12.2013 ОСОБА_2 не
виконав, 17.02.2014 Відповідачем-1 складено
протокол про адміністративне
правопорушення №00006/6 за невиконання
припису №000081/91. На підставі
вищезазначеного протоколу
Відповідачем-1 складено постанову про
накладання адміністративного
стягнення №2-02/6 на ОСОБА_2 у вигляді
штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп., згідно
ст.188-5 КУпАП. Також, ОСОБА_2 звертався до
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя, з адміністративним
позовом до Відповідача-2 про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення.
Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя 16.04.2014 постановив у
задоволені позову ОСОБА_2 - відмовити.
Також, суд зазначив, що постанова є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача, повідомлена належним чином
про дату, час і місце судового розгляду
справи у судове засідання не прибула.
Управлінням з питань земельних
відносин Запорізької міської ради
подано до суду письмове пояснення в
яких просить суд вирішити спір на
власний розсуд, за відсутності його
представника.

Вислухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, суд з'ясував наступне.

Судом досліджено Договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі від
22.10.2009 згідно якого ОСОБА_2 придбав у ТОВ
«Національний клуб Запорізька Січ»
спільно з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у власність не
житлову будівлю літ.«А-1», літ.«А-3».
Частка власності ОСОБА_2 становить 26/100
(а.с.11-14).

З відповіді начальника Управління з
питань земельних відносин Запорізької
міської ради на звернення ОСОБА_1
(вих.№0347 від 31.01.2014) виходить, що
Рішенням №5 від 09.11.2005 Національним
заповідником «Хортиця» отриманий
Державний акт на право постійного
користування землею. Оскільки
заповідник є державним підприємством,
то питання передачі земельних ділянок
державної власності відноситься до
компетенції обласних державних
адміністрацій (а.с.18).

Аналогічну відповідь про необхідність
звернення до обласної державної
адміністрації для отримання дозволу на
розроблення проекту землеустрою надав
за вих.№01-03-25/350 від 11.03.2014 заступник
директора Департаменту культури,
туризму, національностей та релігій
Запорізької обласної державної
адміністрації (а.с.20).

У Приписі №000014/14 від 17.02.2014 (а.с.35),
Постанові про накладення
адміністративного стягнення №2-02/6 від
17.02.2014 (а.с.36), Протоколі про
адміністративне правопорушення №00006/6
від 17.02.2014 (а.с.38), Акті №242 перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства, складеного 10.02.2014
Відповідачем-1 (а.с.34), зазначено
однакове формулювання порушення: «… Не
виконано припис №000091/91 від 13.12.2013, а
саме не проведена державна реєстрація
права користування земельною ділянкою
загальною площею 2,7858га на території НЗ
«Хортиця» по АДРЕСА_1 під розташування
не житлової будівлі літ.«А-1», літ.«А-3»
(землі історико-культурного
призначення) … згідно вимог чинного
законодавства, що є порушенням ст.125
Земельного кодексу України. Згідно
договору купівлі-продажу від 22.10.2009 №1684
гр.ОСОБА_2 придбав у власність не
житлову будівлю літ.«А-1», літ.«А-3», з
часткою власності на майно у розмірі
26/100, яка розташована в АДРЕСА_1 на
території НЗ «Хортиця» …».

Відповідачем не доведено про вжиття
аналогічних заходів щодо ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
як співвласників не житлової будівлі
літ.«А-1», літ.«А-3» по АДРЕСА_1.

Також, відповідачем на виконання
ухвали суду від 21.05.2014 не надано
документи, в обґрунтування порушень,
викладених у Приписі №000091/91 від 13.12.2013;
копію Припису №000091/91 від 13.12.2013, докази
його отримання позивачем; докази
невиконання позивачем вимог Припису
№000091/91 від 13.12.2013.

Позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.6 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», підставами
для здійснення позапланових заходів є:
подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням; виявлення
та підтвердження недостовірності
даних, заявлених у документах
обов'язкової звітності, поданих
суб'єктом господарювання; перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю); звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення; неподання у
встановлений термін суб'єктом
господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів; настання аварії,
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання, що було пов'язано з
діяльністю суб'єкта господарювання.
Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Відповідачами-1,2 не доведено підстави
для проведення перевірки, результатом
якої стало внесення Припису №000091/91 від
13.12.2013 - копію Вимоги прокуратури
Комунарського району м.Запоріжжя, як то
зазначено у запереченнях Відповідача-2
- до суду не надано. Не надано до суду
Відповідачами-1,2 і доказів наявності
згоди центрального органу виконавчої
влади на проведення перевірки
позивача. Копії наказу на проведення
позапланової перевірки додержання
вимог земельного законодавства до суду
також не надано.

Суб'єкт господарювання повинен
ознайомитися з підставою проведення
позапланового заходу з наданням йому
копії відповідного документа (ч.3 ст.6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»).

Відповідачами-1,2 не надано до суду
жодних доказів додержання вимог ч.3 ст.6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Як зазначено в абз.1 ч.5 ст.7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», перед
початком здійснення заходу посадові
особи органу державного нагляду
(контролю) зобов'язані пред'явити
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі посвідчення
(направлення) та службове посвідчення,
що засвідчує посадову особу органу
державного нагляду (контролю), і надати
суб'єкту господарювання копію
посвідчення (направлення).

Аналогічна вимога міститься й у п.5.1
«Порядку планування та здійснення
контрольних заходів з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства», затвердженого 25.02.2013
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України №132,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.03.2013 за №412/22944, в
якому, зокрема, зазначено: державні
інспектори, які беруть участь у
здійсненні відповідних заходів,
зобов'язані пред'явити керівнику
суб'єкта господарювання чи
уповноваженій ним особі або фізичній
особі-підприємцю чи її представнику
направлення на проведення
планової/позапланової перевірки та
службові посвідчення, що засвідчують
їх особи, і надати їм копію направлення
на проведення планової/позапланової
перевірки, яка вручається
вищезазначеним особам під підпис.

Відповідачами-1,2 не надано до суду
доказів виконання вимог абз.1 ч.5 ст.7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» перед
початком здійснення перевірки.

Разом з цим, позивач просить суд:
визнати дії Відповідача-1 по винесенню
припису №000091/91 від 13.12.2013
протиправними; визнати дії
Відповідача-1 по винесенню постанови
про накладення адміністративного
стягнення №2-02/6 від 17.02.2014
протиправними. Дій Відповідачів-1,2 щодо
порядку проведення перевірки позивач -
не оскаржує.

Як зазначено в абз.3 ч.1 ст.10 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель»,
державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель мають право: (…) давати
обов'язкові для виконання вказівки
(приписи) з питань використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства України про охорону
земель відповідно до їх повноважень, а
також про зобов'язання приведення
земельної ділянки у попередній стан у
випадках, установлених законом, за
рахунок особи, яка вчинила відповідне
правопорушення, з відшкодуванням
завданих власнику земельної ділянки
збитків.

У п.1 ст.18-1 Закону України «Про охорону
земель» зазначено, що до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, у галузі охорони земель,
належать: здійснення державного
контролю щодо використання та охорони
земель за: веденням державного обліку і
реєстрації земель, достовірністю
інформації про наявність та
використання земель; (…).

Згідно з п.5 «Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України», затвердженого 13.04.2011 Указом
Президента України №459/2011,
Держсільгоспінспекція України та її
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право: складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності; безперешкодно
обстежувати в установленому
законодавством порядку підприємства,
установи та організації усіх форм
власності, що перебувають у власності
та користуванні юридичних і фізичних
осіб, для проведення перевірок з
питань, що належать до компетенції
Держсільгоспінспекції України; (…)
викликати громадян, у тому числі
посадових осіб, для отримання від них
усних або письмових пояснень з питань,
пов'язаних з порушенням земельного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.144 Земельного
кодексу України у разі виявлення
порушення земельного законодавства
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля складають протокол
про порушення та видають особі, яка
допустила порушення, вказівку про його
усунення у 30-денний строк. Якщо особа,
яка допустила порушення земельного
законодавства, не виконала протягом
зазначеного строку вказівки
державного інспектора щодо припинення
порушення земельного законодавства,
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля відповідно до закону
накладають на таку особу
адміністративне стягнення та повторно
видають вказівку про припинення
правопорушення чи усунення його
наслідків у 30-денний строк.

Як зазначено у пп.6.1 п.6 «Положення про
державну інспекцію сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі», затвердженого 23.12.2011
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України №770,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2012 за №34/20347,
Держсільгоспінспекція та її посадові
особи в межах своїх повноважень мають
право: складати акти перевірок,
протоколи про адміністративні
правопорушення та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Компетенція Держсільгоспінспекції
України щодо оформлення результатів
перевірок, зокрема складення
протоколів про адміністративні
правопорушення та розгляд відповідно
до законодавства справ про
адміністративні правопорушення,
видача обов'язкових для виконання
приписів (розпоряджень), визначена
«Положенням про державну інспекцію
сільського господарства в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі», абз.3 ч.1 ст.10 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» які
були чинними на день виникнення
спірних правовідносин між сторонами.

Отже, компетенція
Держсільгоспінспекції України, як і
будь-якого іншого органу, та її
посадових осіб - це обсяг прав та
обов'язків, які визначено
законодавством, на вчинення тих чи
інших дій (прийняття рішень),
направлених на виконання ними функцій
та завдань, які на них покладено.

З урахуванням зазначеного, Відповідач-1
мав відповідну компетенцію давати
позивачу обов'язкові приписи
(розпорядження). Також, Відповідач-1 мав
компетенцію по винесенню постанови про
накладення адміністративного
стягнення №2-02/6 від 17.02.2014.

Разом з цим, позивачем не доведено, що
саме Відповідач-1 виніс припис №000091/91
від 13.12.2013.

Таким чином, дії Відповідача-1 щодо
винесення припису №000091/91 від 13.12.2013 та
винесення постанови про накладення
адміністративного стягнення №2-02/6 від
17.02.2014 не можуть бути визнані
протиправними через наявність у
Відповідача-1 компетенції на
оформлення таких документів і не
доведеність складання саме
Відповідачем-1 припису №000091/91 від
13.12.2013, а у задоволенні позовних вимог у
цій частині повинно бути відмовлено.

Відповідно до п.1.2 «Порядку оформлення,
вручення (надсилання) приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства», затвердженого 19.02.2013
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України №104,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 06.03.2013 за №373/22905, припис
- це обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
державного інспектора сільського
господарства, яка оформляється,
вручається (надсилається) керівникам
юридичних осіб та фізичним особам (у
тому числі керівникам суб'єктів
господарювання та фізичним особам -
підприємцям) щодо усунення порушень
земельного законодавства.

Як зазначено у п.2.1 «Порядку оформлення,
вручення (надсилання) приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства», з метою припинення
порушення земельного законодавства та
усунення його наслідків державний
інспектор вручає (надсилає) особі, яка
його здійснила, чи особі, яка є
відповідальною за дотримання вимог
земельного законодавства, припис за
формою, наведеною у додатку 1 до цього
Порядку. Строк усунення наслідків
правопорушення встановлюється
державним інспектором, але не більше 30
днів.

У п.2.2 «Порядку оформлення, вручення
(надсилання) приписів у разі виявлення
порушень земельного законодавства»
зазначено, що припис складається у двох
примірниках. Перший примірник припису
залишається у державного інспектора,
другий - вручається під підпис або
надсилається поштою рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
особі, яка вчинила порушення
земельного законодавства.

Судом досліджено Постанову
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 16.04.2014 по справі
№335/1938/14-а (2-а/335/85/2014), якою відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області про
скасування Постанови про накладення
адміністративного стягнення №2-02/6 від
17.02.2014. Згідно Постанови
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 16.04.2014 вина ОСОБА_2 у
вчиненні правопорушення
підтверджується Актом №203 від 13.12.2013
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, приписом №000091/91 від
13.12.2013.

Однак, Відповідачами-1,2 не доведено
існування Акту №203 від 13.12.2013 перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства, рівно як і порушень, в
обґрунтування вручення (надсилання)
Припису №000091/91 від 13.12.2013.

Відповідачами-1,2 не надано до суду
Припис №000091/91 від 13.12.2013 (на який є
посилання у Постанові про накладення
адміністративного стягнення №2-02/6 від
17.02.2014, Акті перевірки дотримання вимог
земельного законодавства №242 від
10.02.2014, Приписі №000014/14 від 17.02.2014,
Протоколі про адміністративне
правопорушення №00006/6 від 17.02.2014,
Повідомленні про виклик №386 від 20.01.2014),
причини не надання не повідомлено.

Водночас наведені документи свідчать
про існування Припису №000091/91 від 13.12.2013
та його вплив на права, інтереси та
обов'язки позивача.

Відповідачами-1,2 нормативно та
документально не доведена можливість
проведення позивачем державної
реєстрації права користування
земельною ділянкою всією площею 27858
кв.м. при перебуванні у власності
позивача нежитлової будівлі лише у
частині 26/100.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручі до уваги недоведеність
Відповідачами-1,2 порушень
законодавства, зазначеного у Приписі
№000091/91 від 13.12.2013, на думку суду є
відсутніми і підстави для його
вручення (надсилання) позивачу. Звідси,
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню.

Як зазначено у п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України суд
може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Отже, суд вважає, що права та інтереси
позивача будуть захищені, якщо Припис
№000091/91 від 13.12.2013 буде визнаний
протиправним та скасований.

Судові витрати складаються із судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 158-163 КАС
України; ст.19 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
припис №000091/91 від 13.12.2013 винесений
відносно ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_2 з
Державного бюджету України судові
витрати у сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанову у повному обсязі виготовлено
13.06.2014.

Суддя
О.О. Прасов