Справа № К/9991/25962/12-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 червня 2014 року м. Київ
К/9991/25962/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівЛогвиненка А.О. Мороз
Л.Л. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до заступника
Генерального прокурора України -
прокурора м. Києва Мельника Анатолія
Степановича про визнання дій та
бездіяльності протиправними та
спонукання до виконання певних дій за
касаційною скаргою прокуратури м.
Києва на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 17 січня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року ОСОБА_4 в Окружному
адміністративному суді Автономної
Республіки Крим пред'явив позов до
заступника Генерального прокурора
України - прокурора м. Києва Мельника
А.С. про визнання дій та бездіяльності
протиправними та спонукання до
виконання певних дій.

Просив визнати протиправними дії та
бездіяльність відповідача щодо
розгляду його заяв від 10 серпня 2011 року,
від 11 жовтня 2011 року та від 08 листопада
2011 року, а також зобов'язати
забезпечити розгляд його заяви з
дотриманням прав позивача, що
визначені приписами статті 18 Закону
України "Про звернення громадян".

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 17 січня 2012 року,
залишеною без зміни ухвалю
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року, позов задоволено частково.

Визнані протиправними дії прокуратури
м. Києва по розгляду заяви

ОСОБА_4 від 10 серпня 2011 року про
порушення кримінальної справи в
порядку Закону України "Про звернення
громадян".

Визнані протиправними дії прокуратури
м. Києва по розгляду пунктів 2, 3,
викладених в заяві ОСОБА_4 від 11 жовтня
2011 року, в яких він вимагає скасувати
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи та порушити
кримінальну справу, в порядку Закону
України "Про звернення громадян".

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі прокуратура м.
Києва, вважаючи, що рішення судами
постановлено з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та закрити
провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на таке.

Постановляючи рішення суди виходили з
того, що даний спір є справою
адміністративної юрисдикції. Проте, з
таким висновком погодитись не можна,
виходячи з наступного.

З 01 вересня 2005 року набрав чинності
Кодекс адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини першої статті 2
цього Кодексу завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України компетенція адміністративних
судів поширюється, зокрема, на спори
фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктами владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Згідно із частиною другою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (тут і далі у редакції, яка
діяла на час ухвалення оскаржуваних
рішень) до адміністративного суду
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією України чи іншими
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів на публічно
правові справи, що належить вирішувати
в порядку кримінально-процесуального
судочинства, не поширюється.

Як видно з матеріалів справи, позивач у
заяві від 10 серпня 2011 року просив
порушити кримінальну справу відносно
посадових осіб УБОЗ ГУ м. Києва за
ознаками злочинів передбачених
статтями Кримінального кодексу
України та забезпечити належне
розслідування і передбачену законом
відповідальність винних осіб.

В заяві від 11 жовтня 2011 року у пункті
другому просив скасувати постанову про
відмову у порушенні кримінальної
справи прийняту прокуратурою м. Києва
відносно старших уповноважених в ОВС
УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та оперуповноваженого в
ОСВ спецпідрозділу ОСОБА_9 У пункті
третьому вказаної заяви ОСОБА_4 просив
порушити кримінальну справу стосовно
оперуповноваженого з особливих справ
УБОЗ ГУ МВС у м. Києві ОСОБА_6

ОСОБА_4 фактично оскаржує до суду
бездіяльність посадових осіб
прокуратури м. Києва щодо не прийняття
рішення про порушення кримінальної
справи.

Отже, предметом розгляду у цій справі є
процесуальні дії посадової особи.
Вимог про визнання неправомірними
рішень, дій та бездіяльності суб'єктів
владних повноважень при здійсненні
ними владних управлінських дій позовна
заява не містить.

Порядок провадження у кримінальних
справах визначається
Кримінально-процесуальним кодексом
України (чинним на час виникнення
спірних правовідносин).

Також у Кримінально-процесуальному
кодексі України містяться норми,
згідно з якими дії осадових осіб, які
здійснюють дослідчу перевірку, можуть
бути оскаржені в судовому порядку або
прокурору.

Крім того, згідно із пунктом 2
резолютивної частини Рішення
Конституційного суду України від 14
грудня 2011 року № 19-рп/2011 скарги осіб
стосовно прийняття рішень, вчинення
дій або допущення бездіяльності
суб'єктом владних повноважень щодо
заяв і повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини суди повинні
розглядати і вирішувати у
кримінальному судочинстві.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, а тому підлягає застосуванню
при вирішенні даної справи.

За таких обставин, ухвалені у справі
рішення підлягають скасуванню із
закриттям провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 228
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
скасовує судові рішення в
касаційному порядку і залишає позовну
заяву без розгляду або закриває
провадження у справі з підстав,
встановлених статтями 155, 157 цього
Кодексу.

Керуючись статтями 157, 222, 228, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокуратури м. Києва
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 17
січня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4
до заступника Генерального прокурора
України - прокурора м. Києва Мельника
Анатолія Степановича про визнання дій
та бездіяльності протиправними та
спонукання до виконання певних дій,
закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Логвиненко А.О.

Мороз Л.Л.

Суддя
С.А. Горбатюк