Справа № 2а-2871/10/2470
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/32374/11

№ К/9991/32374/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Чернівці

на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14.10.2010

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2011

у справі № 2а-2871/10/2470 Чернівецького
окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи -підприємця
ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
у м. Чернівці

про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14.10.2010,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2011, позов задоволено повністю:
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
16.07.2010 № /0 в сумі 70807,39 грн.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Чернівці
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Під час судового процесу встановлено,
що 17.06.2010 ДПІ у м. Чернівці проведено
виїзну документальну перевірку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 по
питанню взаємовідносин з приватними
підприємцями ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 з питання достовірності
нарахування податку з доходів фізичних
осіб - підприємців за період з 01.04.2006 по
31.12.2008, за результатами якої складений
акт від 17.06.2010 № 1861/17-120/НОМЕР_1.

За наслідками перевірки встановлено
порушення підпункту «в» пункту 19.1 ст.19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» та ст. 13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян».

Відповідно до вказаного акту перевірки
податковим органом винесено податкове
повідомлення рішення № /0 від
16.07.2010, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 70807,39 грн.

Спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення є Закон України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами (Закон №
2181-ІІІ).

Статтею 15 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (Закон № 2181-ІІІ)
встановлені строки давності та
правила їх застосування.

Відповідно до підпункту 15.1.1 пункту 15.1
ст. 15 Закону № 2181-ІІІ податковий орган
має право самостійно визначити суму
податкових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Законом, не пізніше закінчення 1095 дня,
наступного за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації,
а у разі, коли така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
податковий орган не визначає суму
податкових зобов'язань, платник
податків вважається вільними від
такого податкового зобов'язання, а спір
стосовно такої декларації не підлягає
розгляду в адміністративному або
судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, прийшли
юридично правильного висновку про
порушення податковим органом приписів
цієї норми, з огляду на те, що кінцева
дата подання позивачем податкової
декларації за ІV квартал 2006 року 09.02.2007,
а податкове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб визначене
податковим повідомленням-рішенням
від16.07.2010.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних доводів суду.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Чернівці залишити без
задоволення.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 14.10.2010 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош