Справа № 826/4408/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4408/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2014 року 16:45 № 826/4408/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції в Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до

Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві

третя особа без самостійних вимог на предмет спору

Товариство з обмеженою відповідальністю «Антей ХХІ»

про

скасування державної реєстрації змін, зобов’язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі – позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі – відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю “Антей ХХІ” (далі – третя особа), у якій просила:

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 28.01.2014 № 820/1055/14 відкрив провадження у справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2014 № 820/1055/14 справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини 1 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена адміністративна справа надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва та їй було присвоєно № 826/4408/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2014 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.06.2014.

Сторони та третя особа будучи повідомленими належним чином про дату час та місце проведення судового засідання в судове засідання 19.06.2014 не прибули, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує, про що зазначає в наданих до матеріалів справи письмових запереченнях.

Третя особа власної правової позиції до матеріалів справи не надала.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Окружний адміністративний суд міста Києва відхиляє такі доводи позивача, враховуючи наступне.

Статтею 20 Податкового кодексу України визначено права контролюючих органів.

Відповідно до п. 20.1.37 контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Пунктом 67.2 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що контролюючі органи мають право звертатися до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації змін до установчих документів виключно у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.

Тобто, Закон «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є спеціальним нормативно-правовим актом, що прийнятий з метою регулювання правовідносин, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно ст. 29 цього Закону для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи;

- примірник оригіналу або нотаріально засвідчену копію рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів;

- оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або копія опублікованого в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів;

- два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції;

- документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів.

Державний реєстратор не пізніше наступного робочого дня з дати проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи повинен видати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) заявнику один примірник оригіналу установчих документів у старій редакції з відмітками державного реєстратора про проведення державної реєстрації змін до установчих документів та в той же день передати відповідним органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України відомості з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Доказів щодо недотримання відповідачем вищевказаних вимог закону позивач до матеріалів справи, в порушення ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України не надав.

Враховуючи зазначене, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що проводячи державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи в частині зміни місцезнаходження юридичної особи, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачені підстави для скасування державної реєстрації змін до установчих документів, а саме: постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи.

Суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Однак, позивач не вказує у позовній заяві жодних підстав для скасування державної реєстрації змін до установчих документів TOB «Антей ХХІ», визначених статтею 31 названого Закону.

Крім того, Окружний адміністративний суд міста Києва відзначає, що ні Податковим кодексом України, ні Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», ні іншими законами, не передбачено права контролюючого органу на звернення до суду із позовами про скасування державної реєстрації зміни місцезнаходження суб’єкта господарювання, а в п. 67.2 Податкового кодексу України чітко визначено право контролюючого органу на звернення до суду щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів. Тобто, позивачем помилково ототожнено поняття «змін до установчих документів» і «зміна місцезнаходження».

Разом з тим, надаючи правову оцінку посиланням контролюючого органу на відсутність третьої особи за юридичною адресою (а.с. 5 Том І), суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень може звернутися з позовом про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Послідовний аналіз переліку підстав для звернення суб'єкта владних повноважень до суду дає можливість дійти висновку, що суб’єкт владних повноважень повинен мати достатні адміністративні можливості для здійснення визначених йому законом завдань та функцій і лише у випадках, коли Конституцією чи законами України встановлені судові обмеження його діяльності, він звертається до суду з позовом по суті для отримання судового дозволу.

Такі звернення мають бути зумовлені необхідністю виконання покладених на суб’єкта владних повноважень завдань і функцій, а використовувати свої повноваження він може лише з метою, з якою це повноваження надане.

Таким чином податковим органам надано повноваження звертатися до суду із заявою про припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб – підприємців (п. 67.2 Податкового кодексу України) у разі відсутності останніх за місцезнаходженням, зазначеним в ЄДР.

Завданнями контролюючих органів є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства.

Функції контролюючих органів визначені ст. 19 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 191.1.7, 191.1.8 Податкового кодексу України контролюючі органи реєструють та ведуть облік платників податків, осіб, які здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків; забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням.

За результатами підтвердження факту відсутності суб’єкта господарювання за юридичною адресою, припинення такого суб’єкта господарювання є одним із заходів, спрямованих на запобігання порушенню податкового законодавства або його припиненню.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження.

Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається. У зв'язку з цим, визначений законом предмет позову, з яким суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду при здійсненні ним владних управлінських функцій, не підлягає розширеному тлумаченню.

Враховуючи зазначене, відсутність юридичної особи за місцезнаходженням є підставою для внесення таких відомостей до ЄДР та постановлення судового рішення про припинення юридичної особи та жодним чином не може бути підставою для звернення суб’єкта владних повноважень до суду з позовом про скасування державної реєстрації змін, чого відповідачем, в порушення ст. 19 Конституції України до уваги не прийнято.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 16.10.2012 по справі № 21-281а12 за позовом ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька до державного реєстратора Кагарлицької районної державної адміністрації в Київській області, треті особи ТОВ «ТД «Агроресурси», Кагарлицька об’єднана державна податкова інспекції у Київській області про визнання протиправними дій, визнання запису неправомірним, зобов’язання вчинити дії.

За таких обставин, позовна вимога про зобов’язання відповідача скасувати державну реєстрацію зміни місцезнаходження, обґрунтована відсутністю третьої особи за юридичною адресою є необґрунтованою, а позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, внаслідок чого в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Державної податкової інспекції в Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський