Справа № 295/4278/13-а
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/4278/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в
складі:

головуючого судді Кузнєцова
Д.В.,

при секретарі судового засідання
Никончук М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Богунського районного
суду м. Житомира справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
начальника УПСЗН Богунського району
м.Житомира Якиміва Михайла Івановича
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Богунського районного суду м. Житомира
із адміністративним позовом до
начальника управління праці та
соціального захисту населення
Богунської райради м. Житомира (за
текстом - УПСЗН) Якиміва М.І. в якому
просила визнати рішення, прийняте
відповідачем щодо зняття її з обліку в
Єдиному державному автоматизованому
реєстрі осіб, які мають право на пільги,
неправомірним та зобов'язати прийняти
рішення на підставі передбаченої в
акті реагування Уповноваженого ВРУ з
прав людини міри щодо поновлення права
на пільги з 23.02.2007 по 07.02.2012 року, а також
просила стягнути із відповідача
моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що з 1975 року і по теперішній час
проживає в м. Житомирі і з 07.02.2005 року по
2011 рік перебувала в Єдиному державному
реєстрі пільговиків. Зазначила, що
23.02.2007 року вимушена була виписатись із
м. Житомира і прописатись в м. Києві. У
2011 році позивач дізналась, що її було
позбавлено права користуватись
пільгами на оплату комунальних послуг
як вдови ветерана військової служби,
при цьому, як зазначає позивач, вона
була позбавлена права на пільги
начальником УПСЗН Якимівим М.І. у 2011
році заднім числом згідно довідки
КВЖРЕП-14 від 07.07.2011 року. Вважає рішення
про виключення її з реєстру
пільговиків, прийняте начальником
Якимівим М.І. необґрунтованим та
прийнятим з порушенням Конституції
України, рішень Конституційного Суду
України №1 від 03.06.2009 року та №15 від
14.11.2011 року, Законів України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», постанови
Кабінету Міністрів України від 29 січня
2003 р. № 117 «Про Єдиний державний
автоматизований реєстр осіб, які мають
право на пільги», посилаючись на те, що
своє місце проживання вона не
змінювала, а відтак не могла бути
виключена із реєстру пільговиків.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги з підстав
зазначених у позовній заяві, додала, що
пільгами в м. Києві не користувалась.
ОСОБА_1 зазначила, що яке саме прийняв
рішення начальник УПСЗН Якимів М.І.
внаслідок чого її позбавлено пільг
вона не знає, але оскільки він є
начальником УПСЗН, то він і виключив її
з реєстру пільговиків, тому що всі дії в
УПСЗН здійснюються виключно з відома
начальника.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти позову,
просили відмовити в його задоволенні.
Послались на те, що позивач не надала
доказів, що саме начальник УПСЗН Якимів
М.І. виключив її з реєстру пільговиків,
в якому її було поновлено з 20.01.2012 року
та не надала доказів спричинення їй
моральної шкоди. Зазначили, що вони
щомісяця проводять перевірку надання
пільг і від ВАТ «Укртелеком» дізнались
в 2011 році, що позивач зареєструвалась в
м. Києві. Після звірки надання пільг з
рядом підприємств та організацій УПСЗН
дізналось, що позивач не має права на
пільги згідно вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 29 січня 2003 р. № 117
внаслідок чого позивачу був проведений
перерахунок сум оплати за комунальні
послуги. Вказали, що вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними оскільки ніякого
рішення начальника УПСЗН Якиміва М.І.,
яким би позивач була виключена із
реєстру пільговиків, немає і жодним
нормативно-правовим актом не
передбачений обов'язок саме начальника
управління приймати таке рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
представників відповідача, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як вдова
ветерана військової служби,
користувалася пільгами на оплату
житлово-комунальних послуг, з 07.02.2005
року до 01.08.2011 року, а саме до того
моменту коли було виявлено, що позивач
знялась з реєстрації за місцем свого
проживання у м. Житомирі. З даного часу
надання пільг було припинено та
проведено перерахунок з 01.02.2007 по 31.07.2011
року у зв'язку із зміною місця
реєстрації ОСОБА_1 Після надання
позивачем всіх необхідних документів
на підставі рішення комісії виконкому
Богунської райради по призначенню
субсидій та державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям від
07.02.2012 року №2/2 ОСОБА_1 було включено до
Єдиного державного автоматизованого
реєстру пільговиків.

Судом також встановлено, що позивач
23.02.2007 року знялася з реєстрації місця
проживання у АДРЕСА_3 та 20.03.2007 р.
зареєструвався за адресою: АДРЕСА_1.
04.09.2007 р. знялася з реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1 та 18.09.2007 р.
зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.30).

Відповідно до п. 2 Положення про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
як мають право на пільги, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 2003 р. N 117, до Реєстру
включається така інформація: загальні
відомості про пільговика (прізвище,
ім'я та по батькові, число, місяць, рік
народження, ідентифікаційний номер у
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів, адреса
зареєстрованого місця проживання (або
за рішенням комісій, утворених
місцевими держадміністраціями та
органами місцевого самоврядування
відповідно до пункту 4 Положення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848
(ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 76; Офіційний
вісник України, 1997 р., число 39, ст. 17; 2000
р., N 5, ст. 178), адреса фактичного місця
проживання), склад сім'ї,
характеристика житла), реквізити
паспорта та документа, що підтверджує
право на пільги, а також категорія
пільговика, перелік пільг, на які він
має право, інформація про те, якими
пільгами він реально користується.

Відповідно до п. 7 Положення про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
як мають право на пільги, у разі зміни
місця проживання в межах
адміністративно-територіальної
одиниці, яку обслуговує уповноважений
орган, пільговик або його законний
представник повинен повідомити його
про це письмово. У разі зміни
зареєстрованого місця проживання поза
межами адміністративно-територіальної
одиниці пільговик знімається з обліку
в уповноваженому органі за попереднім
зареєстрованим місцем проживання та
стає на облік за новим зареєстрованим
місцем проживання. Уповноважені органи
за попереднім зареєстрованим місцем
проживання пільговика закривають його
персональну облікову картку та видають
пільговику довідку про зняття з обліку,
а за новим зареєстрованим місцем
проживання відкривають нову облікову
картку з дати реєстрації пільговика.

Згідно з п. 5 вказаного Положення, для
включення до Реєстру інформації про
пільговика він подає уповноваженому
органу довідку про склад сім'ї, копії
документів, що підтверджують право
пільговика та членів його сім'ї на
пільги (з пред'явленням оригіналів цих
документів), копію довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера у
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів, пред'являє
паспорт та надає інформацію про
характеристику житла та послуги, щодо
отримання яких він має пільги та
реально ними користується.

Судом встановлено, що пунктом 2
Положення про Єдиний державний
автоматизований реєстр осіб, які мають
право на пільги, передбачена
можливість надання пільг за фактичним
місцем проживання, проте така норма
почала діяти лише з 23 липня 2009 року, а
питання надання пільг за фактичним
місцям проживання вирішується
уповноваженим органом за особистим
зверненням громадянина.

Таким чином, з 23.02.2007 року (момент зняття
з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3) до 22
липня 2009 року включно позивач за чинним
на той період Положенням про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
які мають право на пільги, втратив
право на пільги по сплаті за
житлово-комунальні послуги, а з 23.07.2009
року (момент набрання чинності нової
редакції п. 2 Положення про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
які мають право на пільги) позивача
було включено до Єдиного державного
автоматизованого реєстру осіб, які
мають право на пільги, як це
передбачено п. 5 вказаного Положення,
одразу після того як вона звернулася до
відповідача з відповідним пакетом
документів про включення.

Отже, дії відповідача щодо зняття
позивача з обліку в Єдиному державному
автоматизованому реєстрі осіб, які
мають право на пільги відповідають
чинному на той час Положенню про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
які мають право на пільги.

Окрім цього, суд вважає вимоги позивача
щодо визнання рішення, прийнятого
начальником УПСЗН Якимівим М.І. щодо
зняття її з обліку в Єдиному державному
автоматизованому реєстрі осіб, які
мають право на пільги, неправомірним та
зобов'язати прийняти рішення на
підставі передбаченої в акті
реагування Уповноваженого ВРУ з прав
людини міри щодо поновлення права на
пільги з 23.02.2007 по 07.02.2012 року
-необґрунтованими. Так, представниками
відповідача в силу вимог ч.2 ст.71 КАС
України було доведено правомірність
дій та рішень УПСЗН і відсутність
будь-яких рішень особисто начальника
УПСЗН щодо позбавлення позивача пільг
на оплату комунальних послуг в той час
як позивач не обґрунтував своїх вимог.

У зв'язку із цим суд також вважає за
необхідне й відмовити позивачу в
задоволенні вимог щодо стягнення
моральної шкоди оскільки такі вимоги є
похідними від вимог щодо визнання
рішення відповідача неправомірним.

На підставі викладеного суд керуючись
ст.ст. 2, 7-13, 17, 18, 69-71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Положення про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
як мають право на пільги, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 2003 р. № 117, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Богунський районний суд м. Житомира
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя