Справа № 805/6197/14
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 р.
Справа № 805/6197/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 година 17
хвилин

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги № Ф-531-25 від 30.04.2014
року про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 3 680,65 гривень,

В С Т А Н О В
И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_1) звернулась до
суду з позовною заявою до Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області (далі -
відповідач, Шахтарська ОДПІ) про
скасування вимоги № Ф-531-25 від 30.04.2014
року про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 3 680,65 гривень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на
думку позивача, вона не повинна
сплачувати єдиний внесок, оскільки є
пенсіонером за віком, а тому їй
неправомірно нарахована недоїмка зі
сплати єдиного внеску в розмірі 3 680,65
гривень та виставлена вимога № Ф-531-25
від 30.04.2014 року про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску в розмірі 3 680,65
гривень. Позивач просить суд скасувати
вимогу № Ф-531-25 від 30.04.2014 року про
сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску в розмірі 3 680,65 гривень.

2 червня 2014 року, через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду, позивач надала
клопотання про розгляду справи в
порядку письмового провадження.

16 червня 2014 року, через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду, представник
відповідача надав клопотання про
розгляд справи без участі
представників Шахтарської ОДПІ та
письмові пояснення щодо суми недоїмки
нарахованої по вимозі вимоги № Ф-531-25
від 30.04.2014 року про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску в розмірі 3 680,65
гривень.

Відповідач у наданих суду письмових
поясненнях вказав, що недоїмка яка
виставлена у вимозі № Ф-531-25 від 30.04.2014
року, складається з нарахувань за 3
квартал 2013 року - 1 194,03 гривень, 4 квартал
- 1 218,67 гривень та 1 квартал 2014 року - 1 267,95
гривень.

Проте, зазначив, що у зв'язку з
некоректною роботою ІС «Податквоий
блок» не були проведені розрахункові
операції і не було враховано в сумі
боргу зменшення нарахування єдиного
внеску в розмірі 1 194,03 гривень, що стало
підставою формування вимоги у розмірі 3
680,65 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Оскільки всі сторони у справі заявили
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження, на підставі доказів
наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами,
визначившись із правовими нормами, які
слід застосувати до спірних відносин,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, копія якого наявна в
матеріалах справи, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1,
зареєстрована виконавчим комітетом
Шахтарської міської ради Донецької
області 25.04.2005 року за № 2 000614.

З 1 січня 2012 року ОСОБА_1 є платником
єдиного податку, що підтверджується
відповідним свідоцтвом Серії НОМЕР_3,
копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач є платником єдиного внеску та
перебувала на спрощеній системі
оподаткування, у період за який
нарахована недоїмка зі сплати єдиного
внеску в розмірі 3 680,65 гривень, що не
заперечується відповідачем.

З 23 червня 2009 року ОСОБА_1 є пенсіонером
за віком (пенсію призначено на
загальних умовах), що підтверджується
протоколом від 30.06.2009 року про
призначення пенсії.

Відповідно до пенсійного посвідчення
Серії НОМЕР_4, ОСОБА_1 пенсію призначено
довічно.

29 листопада 2011 року, ОСОБА_1 за її заявою
була переведена на пенсію по втраті
годувальника, що підтверджується
розпорядженням № 162857 від 09.02.2012 року.

Договір на добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
позивач не укладала, що не
заперечується відповідачем.

Позивач єдиний внесок за 3 квартал 2013
року - 1 квартал 2014 року не сплачувала,
вважаючи, що звільнена від його сплати,
оскільки вона є пенсіонером за віком.

Шахтарською ОДПІ було нараховано
позивачу недоїмку зі сплати єдиного
внеску в розмірі 3 680,65 гривень, за 3
квартал 2013 року - 1 194,03 гривень, 4 квартал
- 1 218,67 гривень та 1 квартал 2014 року - 1 267,95
гривень.

На суму недоїмки в розмірі 3 680,65
гривень, за вказаний період на підставі
статті 25 Закону № 2464, відповідачем
сформовано та надіслано на адресу
позивача, яка зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців вимогу №
Ф-531-25 від 30.04.2014 року.

Не погодившись із вказаною вимогою
відповідача, ФОП ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовною заявою до Шахтарської
ОДПІ про скасування вимоги № Ф-531-25 від
30.04.2014 року про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску в розмірі 3 680,65
гривень.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступних мотивів та положень чинного
законодавства України.

Правовідносини, що склались між
сторонами, регулюються Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими для реалізації норм
вказаних Законів.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464
визначено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону
№ 2464, недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464, платниками єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" № 3609-VI від
07.07.2011 року, яким статтю 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" було доповнено
частиною четвертою такого змісту:
"Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Згідно частини 1 статті 25 Закону № 2464,
положення цієї статті поширюються лише
на тих платників, які відповідно до
цього Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначене поняття "пенсія"
як щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього
Закону, за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 26 даного Закону визначено, що
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 60 років, жінками - 55 років та
наявності страхового стажу не менше
п'яти років.

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач ОСОБА_1
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Суд зазначає, що позивач не втратила
статусу пенсіонера за віком перейшовши
на інший вид пенсії.

Згідно частини 1 статті 13 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", участь
застрахованих осіб у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування припиняється:

- у разі якщо особа, яка підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню відповідно до
цього Закону, втратила визначений цим
Законом статус застрахованої особи;

- у разі закінчення терміну дії
договору про добровільну участь або
дострокового розірвання цього
договору у випадках, передбачених цим
Законом;

- у разі якщо застрахованій особі
відповідно до цього Закону призначено
пенсію і вона не продовжує працювати
або якщо застрахована особа відповідно
до цього Закону набула права на довічну
пенсію чи одноразову виплату;

- у разі смерті застрахованої особи.

Суд зазначає, що відповідно до
пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_4,
ОСОБА_1 пенсію призначено довічно.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 є пенсіонером за
віком, незважаючи на її перехід на
пенсію по втраті годувальника і
відповідно до частини 4 статті 4 Закону
№ 2464 підлягає звільненню від сплати
єдиного внеску.

Оскільки за висновком суду ОСОБА_1,
станом на час виникнення спірних
відносин є пенсіонером за віком та
фізичною особою-підприємцем, яка
обрала спрощену систему оподаткування
та сплачує єдиний податок, суд
приходить до висновку про те, що вона не
зобов'язана сплачувати єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, передбачений
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску за загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", тому
вимога Шахтарської ОДПІ № Ф-531-25 від
30.04.2014 року про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску в розмірі 3 680,65
гривень є необґрунтованою та такою, що
підлягає скасуванню.

Крім цього суд зазначає, постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 22.10.2013 року
в справі № 805/13772/13-а за
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про скасування
вимоги про сплату недоїмки № Ф-631 від
09.08.2013 року - задоволено повністю.

Скасовано вимогу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про сплату недоїмки
№ Ф-631 від 09.08.2013 року на суму 6 960,48
гривень.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
в справі № 805/13772/13-а апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі № 805/13772/13-а - задоволено.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі № 805/13772/13-а - скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про скасування
вимоги про сплату недоїмки № Ф-631 від
09.08.2013 року - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 20.03.2014 року в справі № К/800/2045/14
касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17.12.2013 року -
скасовано.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22.10.2013 року
за адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про скасування
вимоги про сплату недоїмки № Ф-631 від
09.08.2013 року - залишено в силі.

Так, Вищим адміністративним судом
України було встановлено, що позивач не
зобов'язана сплачувати єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, передбачений
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
оскільки на неї розповсюджується дія
частини 4 статті 4 Закону № 2464, якою було
передбачено звільнення фізичних
осіб-підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, від сплати
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком та отримують
відповідно до Закону пенсію.

Частиною 1 статті 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За результатами аналізу всіх наведених
обставин у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги № Ф-531-25 від 30.04.2014
року про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 3 680,65 гривень
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до квитанції № 258 від 14.05.2014
року позивачем понесені судові витрати
у вигляді судового збору, в сумі 182,70
гривень.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тобто сумою яка підлягає поверненню з
Державного бюджету України є 182,70
гривень.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 182,70 гривень.

Керуючись статтями 1, 58 Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", абз. 6 п.7
Прикінцевих та перехідних положень, п. 7
ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", статтями 2, 11, 17,
69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги № Ф-531-25 від 30.04.2014
року про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 3 680,65 гривень -
задовольнити повністю.

Скасувати вимогу Шахтарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги № Ф-531-25 від 30.04.2014
року про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 3 680,65 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70
(сімдесят) копійок судового збору.

Постанова прийнята, складена і
підписана в нарадчій кімнаті 16 червня
2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.