Справа № 813/3806/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/3806/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року № 813/3806/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Цар Х.М.,

представник позивача не прибув,

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Городоцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області до приватного підприємства “Побут-сервіс” про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків,

в с т а н о в и в:

26.05.2014 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Городоцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області до приватного підприємства фірма “Побут – сервіс” про накладення арешту на кошти та інші цінності у сумі 5092,50 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідач має податковий борг в розмірі 5092,50 гривень, який виник внаслідок несплати у передбачений законом строк узгоджених зобов’язань з податку на прибуток, та з причин відсутності майна відповідача, що може бути джерелом для погашення такого боргу, а тому існують підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача в банках.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.

Відповідач повторно не забезпечив участі свого представника у судове засідання. Про місце, дату та час судового засідання, призначеного судом відповідач відповідно до ст. 35 КАС України вважається повідомленим належним чином, оскільки ухвала про відкриття провадження у адміністративній справі та супровідна судова кореспонденція надсилалась відповідачеві за його зареєстрованим місцезнаходженням, однак до суду повернувся конверт з довідкою поштового відділення із зазначенням причин повернення «не існує».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши долучені до матеріалів справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Приватне підприємство фірма “Побут-сервіс” зареєстроване як юридична особа та відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі – ПК України) є платником податків та згідно п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг приватного підприємства фірми “Побут-сервіс” відповідно до довідки про податковий борг станом від 29.04.2014 року становить 5093,50 грн.

Так податковий борг позивача виник у зв'язку з несплатою узгоджених грошових зобов'язань, визначених згідно з:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2011 року у адміністративній справі № 813/4574/1370 позов ДПІ в Яворівському районі Львівської області задоволено – стягнуто з приватного підприємства фірми “Побут-сервіс” в дохід Державного бюджету України кошти в розмірі 1863,50 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.062014 року у адміністративній справі № 813/3815/14 за позовом Городоцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області було стягнуто з відповідача на користь держави 3230,00 грн.

Позивачем була виставлена податкова вимога №27 від 24.01.2011 року на суму 1863,50 грн, котра була надіслана відповідачу, що підтверджується копією квитанції про направлення поштової кореспонденції наявної в матеріалах справи.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, узгоджена сума податкового зобов’язання до бюджету на сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

В добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами пп. 94.6.2. п. 94.6 ст. 94 ПК України також визначено, що застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Згідно п. 94.1. ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2. п. 94.6. ст. 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до пп. 20.1.17. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Водночас умовою застосування норми пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу.

В матеріалах справи наявні листи відділу Держземагенства в Яворівському районі Львівської області від 08.04.2013 року за №445 та лист ВРЕР ГУМВС Яворівському районі України у Львівській області від 26.03.2013 року № 236 , з яких вбачається, що за платником податків не зареєстровано жодного нерухомого майна (приміщення, будівлі, споруди, тощо), транспортних засобів та земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи у приватного підприємства «Побут-сервіс» відсутнє майно, що може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідачем суду доказів в підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не представлено, не надано доказів в спростування вимог позивача.

Згідно п. 94.1. ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2. п. 94.6. ст. 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки, відповідач не володіє майном, що може слугувати джерелом погашення податкового боргу, то позовні вимоги про накладення арешту на кошти відповідача, що знаходяться в банку в межах суми податкового боргу в сумі 5093,50 грн, є підставним, підтвердженим матеріалами справи, а відтак заявлений позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Сидор Н.Т.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2014 року.