Справа № 725/618/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/618/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чаглей Н.А.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

18 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Залімського І. Г. Полотнянка
Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівці на постанову
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 26 лютого 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях про визнання дій
незаконними, перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 26 лютого 2014 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, УПФ України в
м.Чернівцях подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені вчасно та належним
чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_2 у березні 2004 року звернувся до
відповідача з заявою про призначення
йому пенсії за вислугу років. На
підставі поданих документів, позивачу
призначена пенсія за вислугу років із
розрахунку 90 відсотків від суми
місячної заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2012 року № 505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури» затверджено нові схеми
посадових окладів працівників органів
прокуратури, відповідно до яких
відбулося підвищення заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.

03 вересня 2012 року позивач звернувся до
відповідача з заявою щодо здійснення
йому перерахунку призначеної йому
пенсії за вислугу років з урахуванням
даних довідки прокуратури
Чернівецької області .

За розглядом поданої заяви управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
позивачу проведено перерахунок пенсії
за вислугою років із розрахунку 80
відсотків від суми місячної заробітної
плати згідно наданої ним довідки
прокуратури Чернівецької області,
тобто згідно із вимогами Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
чинні на час набрання чинності
постанови Кабінету Міністрів України
від 311 травня 2012 року №505, зі змінами,
які внесені Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" №3668- VI від 08 липня 2011 року, та з
у рахуванням п.2 розділу 2 "Прикінцеві та
перехідні положення" даного Закону.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки пенсія
позивачу за вислугу років була
призначена, згідно з ст.50 -1 Закону
України "Про прокуратуру", яка в
редакції, чинній на час призначення
пенсії, передбачала 90-відсотковий
розмір пенсії від суми місячного
заробітку, то при перерахунку позивачу
пенсії відповідач зобов'язаний був
керуватись вимогами ст. 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" саме в цій
редакції, а не в редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08 липня 2011 року. На думку
суду першої інстанції, при проведенні
перерахунку розмір пенсії позивача був
незаконно зменшений, у зв'язку з чим,
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та не
приймає до уваги наведені доводи
апелянта, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
пенсію позивачу було призначено
відповідно до ст. 50 -1 Закону України
"Про прокуратуру" в наступній редакції:

"Прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку".

На підставі Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року, ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" викладено в наступній
редакції:

"Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Положення цієї статті поширюються
також на пенсіонерів з числа
працівників прокуратури, яким до
набрання чинності цим Законом
призначена пенсія за віком, вислугою
років або за інвалідністю
безпосередньо з прокурорсько-слідчих
посад і посад у науково-навчальних
закладах, незалежно від часу виходу на
пенсію, за умови наявності у них стажу
роботи, передбаченого цією статтею".

Посилаючись на цю останню редакцію ст.
50-1 Закону України "Про прокуратуру",
апелянт стверджує, що перерахунок
пенсії позивача проводився у
відповідності до цієї статті та Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи".

Однак, апелянтом не враховано, що ст.50-1
Закону України "Про прокуратуру" в
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року встановлює 80-відсотковий
розмір пенсії, яка призначається після
08 липня 2011 року, та не є підставою
зменшення 90-відсоткового розміру
раніше призначеної законної пенсії.

Фактично, апелянт "перепризначив"
позивачу пенсію на підставі норм
законодавства, які набрали чинності
після призначення пенсії, тобто,
всупереч ч.1 ст. 58 Конституції України,
застосував Закон зі зворотною силою у
часі, що вірно встановлено судом першої
інстанції.

Законом України № 3668-VI від 08 липня 2011
року «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» внесено зміни до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» щодо
призначення пенсій.

Новою редакцією ч.1 ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру» передбачено, що
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії. ( ч.2
ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру»
в ред. від 08 липня 2011 року).

Також слід зазначити, що положення ч.18
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»
є спеціальними і саме вони мають бути
застосовані при проведенні
перерахунку пенсії, а крім того, до
вказаної норми закону зміни не
вносилися і вона є чинною з моменту
прийняття по даний час.

Тому, з урахуванням викладеного,
перерахунок пенсії позивачу повинен
проводиться на підставі документів
пенсійної справи та документів,
додатково поданих пенсіонером, в
даному випадку, довідки прокуратури
Чернівецької області № 18/433 та повинен
становити 90% від суми місячного
заробітку.

Проведення перерахунку пенсії із
розрахунку 90 відсотків нарахованої
заробітної плати, відповідно до
виданої довідки прокуратури, не
виходить за межі допустимого
максимального розміру пенсії
встановленого законом.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що згідно з ч.4 ст.2 "Прикінцевих
та Перехідних положень" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", якщо внаслідок прийняття
цього Закону розмір пенсії
зменшується, пенсія виплачується в
раніше встановленому розмірі.

Таким чином, доводи апелянта про
відповідність перерахунку пенсії
позивача нормам законодавства є
необґрунтованими.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів вважає правильними
висновки суду першої інстанції про
необхідність задоволення позовних
вимог.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
розгляді справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
незаконність чи необґрунтованість
судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівці
залишити без задоволення, а постанову
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 26 лютого 2013 року - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
24 червня 2014 року .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Залімський І. Г.

Полотнянко Ю.П.