Справа № 2а-11011/12/2670
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 червня 2014 року м. Київ
В/800/2596/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів Зайця В.С.,

Гончар Л.Я.,

Сороки М.О.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аскоп-Україна"

про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 13 березня 2014 року у
справі №2а-11011/12/2670 (касаційне
провадження К/800/59312/13)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна"

до Київської регіональної
митниці,

Головного управління Державної
казначейської служби України

у м. Києві

про скасування рішень,
стягнення надміру сплачених платежів, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна"
звернулось до суду з позовом до
Київської регіональної митниці та
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, в якому просило визнати
протиправним та скасувати рішення
Київської регіональної митниці від
14.02.2012р. №100190000/2012/310111/2 про визначення
митної вартості товарів, картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України від 14.02.2012р. №100190000/2/00356
та стягнути з Державного бюджету
України на свою користь 97360,21 грн.
надмірно сплаченого ПДВ в розмірі 97 360,21
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
листопада 2012 року у справі №2а-11011/12/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 листопада 2013 року, позов
задоволено повністю.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 13 березня 2014року у
справі №2а-11011/12/2670 (касаційне
провадження К/800/59312/13) постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 30 листопада 2012 р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 р. у зазначеній справі скасовано в
частині задоволення позовних вимог
щодо стягнення з Державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна"
надмірно сплачену суму податку на
додану вартість у розмірі 97360,21 грн.,
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позову в цій частині
відмовлено. В іншій частині рішення
судів залишені без змін.

Не погоджуючись із вказаною постановою
касаційного суду, товариство з
обмеженою відповідальністю
"Аскоп-Україна" подало заяву про її
перегляд Верховним Судом України.

В обґрунтування заяви зазначає, що в
спірних правовідносинах судом невірно
застосовано положення статті 27 Митного
кодексу України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах. В якості
прикладів приводить правову позицію
колегії суддів, викладену в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 09 квітня 2014 року (касаційне
провадження К/9991/81654/12).

Згідно статті 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за правилами статей 239-2 та
240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про судову практику застосування
статей 235 - 240 Кодексу адміністративного
судочинства України» від 13.12.2010 року N2
(із наступними змінами та
доповненнями), під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права необхідно
розуміти, зокрема:

- різне тлумачення змісту і
сутності правових норм, на підставі
якого зроблено висновок про різний
зміст суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

- різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

- різне визначення предмета
регулювання правових норм, зокрема
застосування різних правових норм для
регулювання одних і тих самих відносин
або поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

- різне застосування правил
аналогії права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Наведені заявником приклади
застосування різних правових норм для
регулювання одних і тих самих відносин
не відповідають вимогам
вищезазначених норм, оскільки відсутня
обов'язкова одночасна наявність таких
складових як тотожність суб'єктного
складу учасників відносин, об'єкта та
предмета правового регулювання, умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин).

За вказаних обставин підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі відсутні.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна" в
задоволенні заяви про допуск справи
№2а-11011/12/2670 до провадження для
перегляду Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 13 березня 2014 року
(касаційне провадження К/800/59312/13).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: