Справа № 825/971/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/971/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ніжин Агро» на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 08 квітня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ніжин Агро» до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю «Ніжин
Агро» звернулися в суд з
адміністративним позовом до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 18.10.2013
року та № від 18.10.2013 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 08 квітня
2014 року в задоволенні вимог позивача
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення вимог позивача
в повному

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку відмову в
задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
працівниками Ніжинської ОДПІ на
підставі направлень від 13.09.2013 року №
125, та від 17.09.2013 року № 132, відповідно до
підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20
розділу І, підпункту 78.1.1 п. 78.1 статті 78
глави 7 розділу II Податкового кодексу
України та згідно наказів Ніжинської
ОДПІ від 13.09.2013 року № 233 та від 17.09.2013
року № 240, проведена планова виїзна
перевірка ТОВ «Ніжин Агро» щодо
документального підтвердження
господарських взаємовідносин, їх
реальності та повноти відображення в
обліку з ПП «Ястреб» за період з 01.10.2011
року по 31.07.2013 року. За результатами
проведеної перевірки було складено акт
№ 232/22-35195139 від 03.10.2013 року.

В ході перевірки було встановлено
порушення ТОВ «Ніжин-Агро» п.п. 198.1, 198.2,
198.3, 198.6. ст. 198 Податкового кодексу
України, внаслідок чого позивач
включив до складу податкового кредиту
суми ПДВ сформовані з контрагентом
постачальником ПП «Ястреб» на суму 2184,00
грн., а саме за грудень 2011 року - 2184,00
грн., в результаті чого завищено
від'ємне значення в грудні 2011 року на
суму 2184,00 грн. та завищено розмір
бюджетного відшкодування в січні 2012
року на суму 2184,00 грн.

На підставі акту перевірки Ніжинською
ОДПІ було прийнято податкові
повідомлення-рішення:№ від 18.10.2013
року, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
в розмірі 3276,00 грн. з них 2184,00 грн. сума
завищення, а 1092,00 грн. сума штрафних
санкцій; № від18.10.2013 року, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 2184,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, що
між ТОВ «Ніжин-Агро», як замовником та
ПП «Ястреб», як виконавцем було
укладено договір про надання охоронних
послуг № 861 від 01.12.2011 року. Відповідно
до умов договору замовник доручає, а
виконавець зобов'язується надати за
плату послуги по охороні об'єкта.
Охорона об'єкта здійснюється однією
мобільною групою. Добова вартість
охоронних послуг наданих однією
мобільної групою становить 1008,00 грн.
Щомісячна вартість охоронних послуг,
наданих однією мобільною групою,
складає 1008,00 грн. помножену на
кількість днів у місяці з урахуванням
20% ПДВ. Строк дії договору до 31.12.2011 року.

Надані охороні послуги були здані ТОВ
«Ніжин-Агро» від ПП «Ястреб»
відповідно до акту здачі-прийняття
(надання послуг) № ОУ-0001775 від 13.12.2014
року на загальну суму 10920,00 грн. та ПДВ в
сумі 2184,00 грн.

На суму податкового зобов'язання ПП
«Ястреб» було виписано позивачу
податкову накладну № 5 від 13.12.2011 року.

На підтвердження отримання охоронних
послуг позивачем також було надано в
судове засідання документи
бухгалтерського обліку, які
підтверджують збирання ТОВ
«Ніжин-Агро» врожаю кукурудзи у грудні
2011 року, а саме: оборотно-сальдова
відомість по рахунку 231 за період
грудня 2011 року, оборотно-сальдова
відомість 25 за період з 01 по 13 грудня 2011
року, випуск продукції за період з 01 по
13 грудня 2011 року, талони комбайнера,
вагаря та водіїв, які застосовуються в
період збиральної кампанії для
бухгалтерського обліку за грудень 2011
року, подорожні листи трактора
(комбайна) за грудень 2011 року.

Судом встановлено, що до Ніжинської
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області надійшов акт
ДПІ у Оболонському районі м. Києва від
26.04.2013 № 484/22.1-07/31520728 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Ястреб» () щодо
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь»
(), ТОВ «Ю.О.
Електронікс-1» (), ТОВ
«Онікс Компані ЛТД» (),
ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» () за період з 01.11.2011 року по 30.11.2012
року.

Відповідно до цього акту перевіркою
встановлено, що ПП «Ястреб» за
податковою адресою: 04210, м. Київ, вул.
Маршала Малиновського, буд.34 не
знаходиться, про що складено акт про
відсутність посадових осіб ПП «Ястреб»
від 18.04.2013 року №57/22.1-07/31520728 та
направлено запит на встановлення
місцезнаходження до ГВПМ ДПІ у
Оболонському р-ні м. Києва ДПС №206-22.1-20
від 25.04.2013 року.

Згідно акту перевірки ДПІ в
Оболонському районі м. Києва не
встановлено, що ПП «Ястреб» здійснював
такий вид діяльності як « 80.10. -
Діяльність приватних охоронних служб».
В ДПІ в Оболонському районі м. Києва
відсутня інформація стосовно того, чим
фактично займалося ПП «Ястреб» у
періоді, що перевірявся.

Актом про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Ястреб» від
26.04.2013 № 484/22.1-07/31520728 встановлено, що ПП
«Ястреб» мало взаємовідносини ТОВ
«Комерційна фірма «Горизонталь», ТОВ
«Ю.О. Електронікс-1», ТОВ «Онікс Компані
ЛТД», ТОВ«Компанія «Мармур ЛТД» за
період з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пп. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 ст. 206 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Формування податкового кредиту з
податку на додану вартість платником
податків обумовлено здійсненням
операцій з придбання товарів, робіт
(послуг) і реалізується за наявності в
платника належно оформлених
підтверджуючих первинних документів
та в обов'язковому порядку податкових
накладних.

Враховуючи вище наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
документи, які містяться в матеріалах
справи недостатніми доказами
формування позивачем податкового
кредиту та реальності здійснення
господарських операцій.

Загальні вимоги чинності правочину
передбачені статтею 203 Цивільного
кодексу України, у разі порушення яких
настають правові наслідки, передбачені
параграфом 2 глави 16 Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 215
Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою, та
шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Донарахування відповідачем податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість з накладенням штрафу
відповідає вимогам пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п.
123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю «Ніжин
Агро» - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 08 квітня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 19.06.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.