Справа № 826/5807/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1Вн. № 1/139
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 червня 2014 року 14:01
№ 826/5807/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Тур Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Світ
Лайн" до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 03.06.2013 №
та № , за участі представників
сторін:

представник позивача Шморгун Р.М.;

представник відповідача Слєпухіна К.А.,

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 11 червня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Світ
Лайн" (далі - позивач, ТОВ "ТД "Світ Лайн")
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач, ДПІ у
Голосіївському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві) про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 03.06.2013 №
та № (далі - ППР № , ППР №
).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.04.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/5807/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.04.2014 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі № 826/5807/14 і
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
просила відмовити у задоволенні позову
з підстав, викладених у запереченнях до
адміністративного позову.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

ТОВ "ТД "Світ Лайн" (ідентифікаційний
код 36184160) зареєстровано 06.10.2008
Голосіївською районною у м. Києві
державною адміністрацією за № 00.

ТОВ "ТД "Світ Лайн" взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби за № 146403 від 20.01.2009 та перебуває
на обліку у ДПІ у Голосіївському р-ні ГУ
Міндоходів у м. Києві.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість №
100170015 від 09.02.2009 позивач є платником
податку на додану вартість
(індивідуальний податковий номер
54).

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Голосіївському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві на підставі наказу № 1293 від
26.04.2013, згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1
п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України
(далі - ПК України) проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
операцій з ТОВ "Хімагроресурс" () та ін. контрагентами за
весь період взаємовідносин, за
результатами якої складено Акт від
18.05.2013 № 311/1-22-70-36184160 (далі - Акт
перевірки).

Перевіркою встановлені порушення пп.
5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
що призвело до заниження податку на
прибуток за перевіряємий період у
загальній сумі 76 375,00 грн., пп. 7.4.1, пп. 7.4.5
п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", що призвело до
заниження суми ПДВ, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет на
загальну суму 61 100,00 грн.

За результатами перевірки встановлено,
що операції між позивачем та ТОВ
"Хімагроресурс" фактично не
відбувались, а тому позивач не мав
відображати у складі податкового
кредиту податкові накладні з
реквізитами вказаного
контрагента-постачальника. У зв'язку з
чим відповідачем прийнято ППР № ,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 95 469,00 грн. (за основним платежем - 76
375,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 19 094,00 грн.), та прийнято ППР
№ , яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 76 375,00 грн. (за основним
платежем - 61 100,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 15 275,00 грн.).

Позивач, не погоджуючись з даними
податковими повідомленнями-рішеннями,
звернувся за їх скасуванням до суду.

Разом з тим, оцінивши за правилами
статті 86 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Спірні відносини між сторонами
врегульовані Законом України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та
Законом України "Про податок на додану
вартість" у редакціях, чинних на момент
здійснення спірних господарських
операцій.

У ході здійснення перевірки
відповідачем встановлено, що між ТОВ
"ТД "Світ Лайн" (Покупець) та ТОВ
"Хімагроресурс" (Продавець) було
укладено договір купівлі-продажу від
01.10.2010 (Т. 1, арк. 58 - 59), згідно умов якого
Продавець зобов'язувався передати у
встановлені строки товар партіями, в
асортименті та у кількості, що
встановлені у видаткових накладних, а
Покупець прийняти та оплатити за нього
певну грошову суму. Найменування
товару: текстильні вироби.

З аналізу наданих документів
(видаткових, податкових накладних,
рахунків-фактур) вбачається, що
купівля-продаж текстильних товарів
здійснено на загальну суму 366 600,00 грн.
Проте, в договорі вказано, що загальна
орієнтована сума договору становить 3
млн. грн., разом з тим жодних додатків до
договору підприємством до перевірки не
надано.

Також, підприємства - сторони договору,
зареєстровані і працюють в різних
областях.

TOB "ТД "Світ Лайн" не надано доказів
перевезення (поставки) товарів, не
надано довіреностей на підтвердження
повноважень осіб, які приймали
зазначений товар. Крім того, аналізуючи
видаткові, податкові накладні
неможливо встановити, яка конкретно
особа відвантажила та отримала товари,
оскільки в зазначених документах
наявні тільки підписи осіб, без
зазначення їх прізвищ.

Згідно пункту 3.1 статті 3 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" об'єктом оподаткування є
прибуток, який визначається шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу звітного періоду, визначеного
згідно пункту 4.3 цього закону, на суму
валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Пунктом 4.1 статті 4 Закону визначено, що
валовий доход - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами. Валовий доход включає, зокрема,
загальні доходи від продажу товарів
(робіт, послуг).

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формі,
здійснюваних як компенсація вартості
товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

При цьому, господарською діяльністю є
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній формі,
у разі коли безпосередня участь такої
особи в організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою (п. 1.32
ст. 1 Закону).

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5
цього Закону до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
передбачено, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Пунктом 1.4 статті 1 Закону України "Про
податок на додану вартість" визначено,
що поставка послуг - це будь-які
операції цивільно-правового характеру
з виконання робіт, надання послуг,
надання права на користування або
розпорядження товарами, у тому числі
нематеріальними активами, а також з
поставки будь-яких інших, ніж товари,
об'єктів власності за компенсацію, а
також операції з безоплатного
виконання робіт, надання послуг.
Поставка послуг, зокрема, включає
надання права на користування або
розпорядження товарами у межах
договорів оренди (лізингу), поставки,
ліцензування або інші способи передачі
права на патент, авторське право,
торговий знак, інші об'єкти права
інтелектуальної, в тому числі
промислової, власності.

Пунктами 1.6 та 1.7 статті 1 Закону України
"Про податок на додану вартість"
визначено, що податкове зобов'язання -
загальна сума податку, одержана
(нарахована) платником податку в
звітному (податковому) періоді, що
визначена згідно з цим Законом.
Податковий кредит - це сума податку на
додану вартість, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду, що
визначена згідно з цим Законом.

У відповідності до підпункту 7.4.1 пункту
7.4 статті 7 Закону України "Про податок
на додану вартість" податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з приписами підпункту 7.5.1 пункту
7.5 статті 7 цього Закону, датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Відповідно до матеріалів справи, ДПІ у
Голосіївському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві від ДПІ у м. Черкаси отримано акт
позапланової документальної перевірки
TOB "Хімагроресурс" № 796/23-2/37240058 від
24.03.2011.

За результатами аналізу документів,
які є в обліковій справі товариства,
даних податкової звітності та
інформації з зовнішніх джерел,
встановлено відсутність трудових
ресурсів (форма 1-ДФ, загальна
чисельність працюючих - 1 чол.),
виробничого обладнання, транспортних
засобів та торгівельного обладнання,
що дає змогу ставити під сумнів факт
здійснення суб'єктом господарювання
задекларованого основного виду
діяльності.

Таким чином, результатами аналізу,
податкової звітності та інформації з
зовнішніх джерел не встановлено
наявність у TOB "Хімагроресурс" власних,
орендованих, одержаних по договорах
лізингу, складських, торгівельних,
виробничих та інших приміщень, які
суб'єкт господарювання міг би
використовувати при здійсненні
фінансово - господарської діяльності.

TOB "Хімагроресурс" не надало до ДПІ у м.
Черкаси перевізні документи, якими
підтверджуються факти перевезення
(відправлення) товарів автомобільним
або залізничним транспортом.

У інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
20.07.2010 № 1112/11/13-10 "Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби" звертається увага
на те, що наявність у платника податку
виданої йому продавцем товару
податкової накладної, оформленої з
дотриманням вимог чинного
законодавства, і сплата продавцю
вартості товару з податком на додану
вартість є достатніми, але не
вичерпними підставами для визначення
податкового кредиту та відшкодування
цього податку з бюджету.

Надання податковому органу належним
чином всіх оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Пунктами 1, 2 та 3 статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 2 ст. 3 цього Закону
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Пунктами 1.2, 2.1 та 2.7 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №
168/704, господарські операції
відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і
безперервного документування. Записи в
облікових регістрах провадяться на
підставі первинних документів,
створених відповідно до вимог цього
Положення. Первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Первинні документи
складаються на бланках типових і
спеціалізованих форм, затверджених
відповідним органом державної влади.
Документування господарських операцій
може здійснюватись із використанням
виготовлених самостійно бланків, які
повинні містити обов'язкові реквізити
чи реквізити типових або
спеціалізованих форм.

В інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
20.07.2010 № 1112/11/13-10 "Проблемні питання
застосування законодавства у справах
за участю органів державної податкової
служби", узагальнюючи висновки, що
містяться у проаналізованих
постановах Верховного Суду України,
наголошено на такому:

1) відсутність товарно-транспортних
накладних може бути свідченням
відсутності факту перевезення товару,
що, у свою чергу, може вказувати на
фіктивність відповідної господарської
операції. Відсутність належних
первинних документів може свідчити про
нездійснення самих господарських
операцій. Податковий кредит та
бюджетне відшкодування за такими
операціями не можуть бути надані
платникові податку;

2) про необґрунтованість права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для даного виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку.

Судом не отримано належних доказів
надання ТОВ "Хімагроресурс"
відповідних послуг позивачу та
використання позивачем отриманих
послуг у власній господарській
діяльності.

Отже, суд дійшов висновку про
підтвердження висновків Акту
перевірки про те, що фактично послуги
ТОВ "Хімагроресурс" позивачу не
надавались та не були використані у
господарській діяльності.

Відсутність доказів надання послуг та
використання позивачем у власній
господарській діяльності отриманих
послуг, на думку суду, виключає
можливість причинно-наслідкового
зв'язку витрат з господарською
діяльністю позивача, зокрема, будь-яке
використання набутого на підставі
договорів у господарській діяльності.

В процесі розгляду справи судом не
надано доказів перевезення (поставки)
товарів, не надано довіреностей на
підтвердження повноважень осіб, які
приймали зазначений товар та неможливо
встановити, яка конкретно особа
відвантажила та отримала товари,
оскільки в зазначених документах
наявні тільки підписи осіб, без
зазначення їх прізвищ.

Відтак, висновки відповідача про
порушення позивачем податкового
законодавства є обґрунтованими, а
оскаржувані ППР № та ППР №
прийнятими в межах повноважень і в
спосіб, передбаченими діючим
законодавством України.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади мають
діяти в межах повноважень і в спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 1 статті 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене у своїй
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ТОВ "ТД "Світ Лайн" не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Світ
Лайн" повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Світ
Лайн" решту суми судового збору у
розмірі 3 093,19 грн. (три тисячі дев'яносто
три грн. 19 коп.) на розрахунковий
рахунок № 4007 у ГУ ДКСУ у місті
Києві, код 38004897, МФО 820019, код
класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова