Справа № 826/1140/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1140/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів:
Карпушової О.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лі Кон Д» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
22.01.2014 року №, №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
22.01.2014 року №, №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
лютого 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
лютого 2014 року та ухвалити нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
посадовими особами відповідача
проведено документальну планову
виїзну перевірку ТОВ «Лі Кон Д» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року; за наслідками перевірки
складено акт від 08.01.2014 року №1/2207/31282883.

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 138.2, п. 138.5 ст. 138,
пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 623076,00 грн.; п.
198.1, п .198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 617203,00 грн.

На думку органу державної податкової
служби позивачем безпідставно
віднесено до складу інших витрат
(витрат на збут) витрати на придбання
послуг по розміщенню реклами,
агентських та маркетингових послуг, що
були надані ТОВ «Клімат Простор» та ТОВ
«Еколенд» за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року на загальну суму 2766622,00 грн.
Також, на думку відповідача позивачем
неправомірно віднесено до складу
податкового кредиту податок на додану
вартість на загальну суму 617203,00 грн., що
сплачений ТОВ «Клімат Простор» та ТОВ
«Еколенд» у складі витрат на рекламні,
агентські, маркетингові послуги, що не
пов'язані з веденням господарської
діяльності.

До такого висновку відповідач дійшов
на підставі того, що надані до
перевірки документи, а саме договір,
акти здачі - прийняття робіт, податкові
накладні не містять в собі вихідну
інформацію щодо надання послуг; у
підприємства відсутні звіти про
надання послуг з відображенням виду
послуг, період, місце надання послуг,
обсяг та форма наданих послуг, ступінь
їх деталізації; товариством не
підтверджено реальність наданих
послуг, та не доведено зв'язок
просування з господарською діяльністю.

22 січня 2014 року відповідачем винесені
податкові повідомлення - рішення:

- №, яким на підставі акту
перевірки за виявлені порушення
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 655706,00 грн., у тому числі за
основним платежем 621362,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 34344,00
грн.;

- №, яким на підставі акту
перевірки за виявлені порушення
позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 699296,00 грн., у
тому числі за основним платежем 617203,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 82093,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що надані
позивачем документи підтверджують
фактичне здійснення господарських
операцій, а висновки акту перевірки не
знайшли свого підтвердження, тому
останнім правомірно сформовані дані
податкового обліку по господарських
операціях з зазначеними вище
контрагентами.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського
кодексу України, під господарською
діяльністю розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Частиною 2 ст. 3 цього Кодексу
передбачено, що господарська
діяльність, яка здійснюється для
досягнення економічних і соціальних
результатів та з метою одержання
прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податку.

Водночас за відсутністю факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

При цьому, під час розгляду зазначеної
категорії справ необхідно звертати
особливу увагу на дослідження
реальності здійснення господарських
операцій платника податку, на підставі
яких таким платником були сформовані
дані податкового обліку та приймати на
підтвердження даних податкового
обліку лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Розглядаючи реальність господарських
операцій позивача з зазначеними вище
контрагентами, на підставі яких
позивачем було сформовано дані
податкового обліку, колегією суддів
встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем (замовник) та ТОВ «Клімат
простор» (комерційний агент) укладено
агентський договір від 14 травня 2012 року
№КП-40, відповідно до якого останній за
агентську винагороду зобов'язується
надавати послуги замовнику із сприяння
у вчиненні від імені та за рахунок
замовника таких правочинів: купівлі
продажу - обладнання систем вентиляції
та/або кондиціонування, підряду на
виконання робіт з монтажу та/або пуску -
налагодження систем вентиляції та/або
кондиціювання, опалення,
автоматизації. Пунктом 2.2 передбачено,
що комерційний агент зобов'язується
надавати замовнику на його вимогу
звіти про надання послуг.

Згідно пункту 4.1 договору, за надані
послуги комерційний агент отримує
винагороду в розмірі 2% (з урахуванням
ПДВ) від суми відвантажених товарів
згідно укладених замовником договорів
за сприянням комерційного агента.

Отже, винагорода ТОВ «Клімат простор»
залежить від суми відвантажених
товарів.

На підтвердження виконання
зазначеного договору позивачем надано
акт здачі - приймання наданих послуг,
відповідно до якого останній отримав
агентські послуги щодо укладення
договорів купівлі - продажу,
виставлення рахунків по системам
кондиціювання, вентиляції, опалення,
автоматизації, та реалізацію товару по
таким договорам та рахункам в термін з
01.07.2012 року по 30.09.2012 року на загальну
суму 8333841,12 грн., з яких винагорода
комерційного агента складає 166676,82 грн.
(2%); податкову накладну на загальну суму
166676,82 грн., у тому числі ПДВ 27779,47 грн.

На виконання умов договору комерційним
агентом було складено звіт, відповідно
до якого позивач уклав наступні
договори: з ТОВ «Дайкор Торг» від 27.07.2012
року №766 на загальну суму 3429790,00 грн.,
ТОВ «Комфорт - В» від 06.06.2012 року №1206/0604
на загальну суму 555674,06 грн., ТОВ
«Золотий символ» від 14.06.2012 року №502,
від 17.07.2012 року №727 на загальну суму
506891,66 грн., ТОВ «Еногруп» від 14.05.2012 року
№367, від 22.05.2012 року №380 на загальну суму
1044493,20 грн., ТОВ «Промтехсервіс» від
23.05.2012 року №391 на загальну суму 1430020,52
грн., ТОВ «Торнадо» від 29.05.2012 року №427,
та ТОВ «Меандр» та ТОВ «Перша інженерна
компанія» виставлені рахунки - фактури
на загальну суму 57516,00 грн., та
відповідно 137895,60 грн.

Проте, на думку колегії суддів, наявні в
справі матеріали не підтверджують
реальність надання ТОВ «Клімат
простор» позивачу агентських послуг,
оскільки за результатами порівняння
договорів та зазначених у звіти даних,
в останніх не співпадають суми, дати,
номера договорів, а зазначені в звіті
рахунки не мають реквізитів, що
унеможвилює їх пов'язати з виконанням
умов договору.

Так, згідно звіту, позивачем укладено
договір з ТОВ «Комформ - В» від 06.06.2012
року №1206/0604 на загальну суму 555674,06 грн.,
в той час як згідно матеріалів справи
позивачем з ТОВ «Комфорт - В» було
укладено інший договір від 05 червня 2012
року №463 на загальну суму 750237,60 грн.;
згідно звіту позивачем укладено
договір з ТОВ «Золотий символ» від
19.07.2012 року №727 та від 14.06.2012 року №502 на
загальну суму 506891,66 грн., в той час як
згідно матеріалів справи ціна
зазначених договорів складає 84531,56 грн.,
яка є меншою; згідно звіту позивачем
укладено договір з ТОВ «Промтех
сервіс» від 23.05.2012 року №391 на загальну
суму 1430020,52 грн., в той час як згідно
матеріалів справи ціна договору
складає 1324000,00 грн., яка є меншою; згідно
звіту позивачем укладено договір з ТОВ
«Торнадо» від 29.05.2012 року №427 на
загальну суму 1171560,08 грн., але згідно
матеріалів справи ціна договору
складає 1228899,15 грн., яка є більшою.

Аналогічного змісту з ТОВ «Клімат
простор» був укладений агентський
договір від 30 листопада 2012 року №КП-44.

Також, під час апеляційного розгляду
справи, позивачем надано додаткову
угоду від 03 грудня 2012 року №1 до
зазначеного договору, якою доповнено
предмет наступним змістом: комерційний
агент за даним договором надає
замовнику послуги щодо розробки
концепції прасування та медіа плану,
розробки рекламного ідейного ряду та
тематики рекламних статей.

На підтвердження реальності
зазначених господарських операцій
позивачем надано акт здачі - приймання
робіт (надання послуг) від 28 січня 2013
року №КП130128/4, в яких зазначено, що
останній начебто отримав агентські
послуги, а саме щодо розробки концепції
просування та медіа плану; розробки
рекламного ідейного ряду та тематики
рекламних статей.

Проте, будь - яких інших доказів на
підтвердження реальності отримання
від ТОВ «Клімат простор» агентських
послуг відповідно до договору від 30
листопада 2012 року №КП-44, зокрема, щодо
подальшої реалізації послуг або
використання у власній господарській
діяльності, звіту про надання послуг
тощо, позивачем не надано.

Також, між позивачем (замовник) та ТОВ
«Клімат простор» (виконавець) було
укладено договір на виконання робіт та
послуг у галузі реклами та зв'язків з
громадськістю від 29 серпня 2011 року
№КП8, відповідно до якого останній
приймає на себе комплексне
обслуговування замовника у сфері
реклами та зв'язків з громадськістю.

20 квітня 2012 року між зазначеними
сторонами укладено додаткову угоду до
договору №1, якою доповнено предмет
договору послугами з розміщення
реклами на сайтах: korrespondent.net; liga.net;
ua-football.com; meteoprog.ua; bigmir.net; i.ua.

На підтвердження виконання умов
договору позивачем надані:

- акти здачі - приймання робіт
(надання послуг) від 31.05.2012 року
№КП120531/12, №КП120531/13, №КП120531/14, №КП120531/15,
від 30.06.2012 року №КП120630/15, №КП120630/16,
№КП120630/17, №КП120630/18, №КП120630/19, №КП120630/20,
від 01.09.2011 року №КП110901/1, від 07.09.2011 року
№КП110907/1, від 12.09.2011 року №КП110912/1, від
19.09.2011 року №КП110919/1, від 28.09.2011 року
№КП110928, від 31.10.2012 року №КП121031/11, від
31.10.2012 року №КП121031/15, від 30.12.2012 року
№КП111230/13, від 31.12.2012 року №КП121231/4, в
яких зазначено, що позивач начебто
отримав послуги щодо розміщення
реклами на сайтах Liga.net, ua-football.com, bigmir.net,
meteoprog.ua, i.ua, korrespondent.net за період з 14.05.2012
року по 31.05.2012 року, з 01.06.2012 року по
30.06.2012 року; просування в мережі
Інтернет (розвиток акаунтів у
соціальних мережах), за жовтень,
листопад, грудень 2012 року; оцінки
наявності та стану обробки баз
персональних даних, цілі та критерії
обробки; моніторингу кондиціонерного
обладнання «Свіжа думка - 2012» 3 частина;
маркетингові послуги по вивченню ринку
збуту; маркетингові послуги по
стимулюванню збуту продукції;
маркетингові послуги по розробці
цінової політики обладнання марки HOVAL,
DAIKIN; маркетингові послуги по
організації та управлінню рухом
товару;

- податкові накладні від 31.05.2012
року №30, №31, №32, №33, від 30.06.2012 року №27,
№28, №29, №31, №30, №32, від 01.09.2011 року №1,
від 07.09.2011 року №3, від 12.09.2011 року №4, від
19.09.2011 року №7, від 28.09.2011 року №8, від
31.10.2012 року №11, від 30.11.2012 року №12, від
31.10.2012 року №9, від 31.12.2012 року №25, від
30.12.2011 року №34.

На неоднарозові вимоги суду
апеляційної інстанції будь - які інші
докази на підтвердження реальності
отримання послуг, зокрема, графік
розміщення реклами в ЗМІ, макети тощо,
позивачем не надано.

12 травня 2011 року між позивачем
(замовник) та ТОВ «Клімат простор»
(виконавець) укладено договір на
виконання робіт та послуг у галузі
реклами та зв'язків з громадськістю від
12 травня 2011 року №1, відповідно до якого
останній приймає на себе комплексне
обслуговування замовника у сфері
реклами та зв'язків з громадськістю, а
саме:

- послуги по організації інформування
потенційного користувача про
обладнання марки HOVAL, згідно бази
спеціалізованих підприємств,
підготовка та розповсюдження
матеріалів по обладнанню HOVAL на CD носії,
брошур з технічними характеристиками
обладнання;

- послуги зі складання плану по
рекламній компанії та просуванню
обладнання марки HOVAL, підготовка
матеріалів по обладнанню для відео
показу та технічних семінарах,
підготовка макетів брошур з технічними
характеристиками обладнання марки HOVAL,
підготовка макетів статей для ЗМІ,
вибір тематики статей, узгодження
плану рекламної продукції;

- переклад інструкції з англійської
мови, підготовка та оформлення
інструкції по сервісу для друку в
форматі pdf;

- проведення комплексного аналізу
публікацій в ЗМІ обладнання марки DAIKIN
за період з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року,
підготовка звіту з визначенням джерел
реклами, матеріалів, що були
використані в основних інформаційних
каналах.

На підтвердження виконання умов
договору між сторонами були складені
акти надання послуг від 10.06.2011 року №2/1,
від 21.06.2011 року №3/1, від 30.06.2011 року №4/1,
відповідно до яких позивач отримав
послуги; податкові накладні від 10.06.2011
року №2, від 21.06.2011 року №3, від 30.06.2011
року №5.

Будь - яких інших доказів на
підтвердження реальності отриманих
послуг позивачем знову таки не надано.

Також, між позивачем (замовник) та ТОВ
«Еколенд» (комерційний агент) укладено
агентський договір від 01 лютого 2011 року
№121, відповідно до якого останній за
агентську винагороду зобов'язується
надавати послуги замовнику із сприяння
у вчиненні від імені та за рахунок
замовника таких правочинів: купівлі
продажу - обладнання систем вентиляції
та/або кондиціонування, підряду на
виконання робіт з монтажу та/або пуску -
налагодження систем вентиляції та/або
кондиціювання, опалення,
автоматизації. Пунктом 2.2 передбачено,
що комерційний агент зобов'язується
надавати замовнику на його вимогу
звіти про надання послуг.

Згідно пункту 4.1 договору, за надані
послуги комерційний агент отримує
винагороду в розмірі 3,55% (з урахуванням
ПДВ) від суми відвантажених товарів
згідно укладених замовником договорів
за сприянням комерційного агента.

На підтвердження виконання договору
позивачем надано акт здачі - прийняття
наданих послуг від 30.06.2011 року,
відповідно до якого контрагент
позивача надав послуги по укладанню
договорів купівлі - продажу та
виставлених рахунків по системам
кондиціювання, вентиляції, опалення,
автоматизації за період з 01.02.2011 року по
30.06.2011 року на загальну суму 13750331,42 грн.,
з яких вартість послуг складає 487225,22
грн. (3,55%); податкову накладну від 30.06.2011
року №151 на загальну суму 487225,22 грн., у
тому числі ПДВ 81204,20 грн.

На виконання умов договору комерційним
агентом було складено звіт, відповідно
до якого позивач уклав договір від
01.02.2011 року №01/02-3 з ТОВ «Авантіс - Днепр»
на загальну суму 13750331,42 грн.

На підтвердження реальності отриманих
послуг позивачем на вимогу колегії
суддів було надано протокол про намір
укласти договір купівлі - продажу
(поставки) від 01.02.2011 року, договір від
01.02.2011 року №01/02-3М, але в наданих
документах відсутня ціна договору, від
якої повинна бути визначена винагорода
контрагента позивача - ТОВ «Еколенд».

Таким чином, зазначені докази не
можливо пов'язати з виконанням
зобов'язань за агентським договором
від 01 лютого 2011 року №121, що укладений з
ТОВ «Еколенд».

Будь - яких інших доказів на
підтвердження реальності отриманих
послуг позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивачем не доведено реальність
здійснення господарських операцій з
вищенаведеними контрагентами, на
підставі яких були сформовані дані
податкового обліку, відповідно надані
первинні документи не є належними
доказами у справі.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Колегія суддів зазначає, що наявність у
покупця належно оформлених документів,
які відповідно до Податкового кодексу
України необхідні для віднесення
певних сум до податкового кредиту,
зокрема, виданих виконавцем податкових
накладних, не є безумовною підставою
для формування податкового кредиту,
якщо податковий орган доведе, що
відомості в таких документах не
відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що оскільки
фактичного здійснення господарських
операцій не було, тому позивачем
неправомірно сформовані дані
податкового обліку по господарським
операціям з ТОВ «Клімат простор» та ТОВ
«Еколенд».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
контролюючим органом як суб'єктом
владних повноважень доведено, що
зазначені вище правочини не є
реальними.

Тому, не підлягають задоволенню
позовні вимоги про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
22.01.2014 року №, №.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено

норми матеріального права, в зв'язку з
чим постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
задовольнити.

Скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
лютого 2014 року та ухвалити нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі
складено 20.06.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Карпушова

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя

Ісаєнко Ю.А.

Судді:

Карпушова О.В.

Федотов І.В.