Справа № 806/1162/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" червня 2014 р.
Справа № 806/1162/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" квітня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державної казначейської служби
України про зобов'язання вчинити дії
та виплатити компенсацію ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив зобов'язати Державну
казначейську службу України вчинити
дії по негайному виконанню виконавчого
листа №2016, виданого Житомирським
окружним адміністративним судом від
18.05.2009 року по справі №2а-2008/09/0670, щодо
виплати коштів в розмірі 20093,47 грн та
зобовязати відповідача виплатити
компенсацію в розмірі трьох відсотків
річних від несплаченої суми.

В обґрунтування позову зазначає, що
виконавчий лист перебуває на виконанні
в Державній казначейській службі
України, однак в строк, передбачений п.4
ст. 3 Закону України №4901- VI, виплата
коштів не здійснено.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року в задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
дану постанову.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направили, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією за
відсутності позивача та представників
сторін, в порядку письмового
провадження.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції покликався
на правомірність дій відповідача щодо
виконання виконавчого докумету №2016,
виданого Житомирським окружним
адміністративним судом відповідно до
п. 3 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011
року №845.

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 05 травня 2009
року на користь ОСОБА_3 стягнуто з
управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації
заборгованість, передбачену ст. ст. 37, 39,
51 Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в сумі 20093,00 грн. Постанова
набрала законної сили (а.с. 7-8).

За вищевказаною постановою 18 травня 2009
року був виданий виконавчий лист №2016,
який був пред'явлений до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного Управління юстиції в
Житомирській області (а.с. 9).

25 січня 2013 року відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції в Житомирській
області була винесена постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, у зв'язку з тим, що з січня
2013 року вступив в дію закон "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" №4901-VI від 05.06.2012 року та
розроблено новий порядок щодо їх
виконання (а.с. 10-11).

27.02.2013 року ОСОБА_3 звернулась до
управління державної казначейської
служби України в Овруцькому районі
щодо виконання рішення суду від 05.05.2009
року. Проте станом на 25.07.2013 рік позивач
коштів не отримала.

На письмове звернення позивача
відповідач листом від 07.10.2013 року
повідомив ОСОБА_3 про те, що її
виконавчий лист №2016, виданий
Житомирським окружним
адміністративним судом 18.05.2009 року,
буде виконано після виконання
виконавчих документів, які надійшли
раніше відповідно до п. 3 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників затвердженого постановою
КМУ від 03.08.2011 року №845.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Як вбачається з статті 129 Конституції
України основними засадами
судочинства є обов'язковість рішень
суду.

У відповідності із частиною другою
статті 3 Закону України «Про виконавче
провадження» рішення про стягнення
коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

За змістом частини другої статті 17
цього ж Закону виконавчиий лист є
виконавчим документом.

Як передбачено у статті 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; інші виконавчі
документи - протягом року, якщо інше не
передбачено законом. При цьому, для
виконання судових рішень такі строки
встановлюються з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

За правилами підпункту 1 пункту 9
Прикінцевих і перехідних положень
Бюджетного кодексу України рішення
суду про стягнення (арешт) коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
виконується виключно центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів. Зазначені рішення
передаються до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
виконання. Безспірне списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, за черговістю
надходження таких рішень, щодо
видатків бюджету - в межах відповідних
бюджетних призначень та наданих
бюджетних асигнувань.

Положенням про державну казначейську
службу України, затвердженого Указом
Президента України 13 квітня 2011 року №
460, встановлено, що Державна
казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України. Основними
завданнями Казначейства України є
внесення пропозицій щодо формування
державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів; реалізація державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.
Казначейство України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (у разі їх
утворення).

За нормами пункту 3 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 року
№845, рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів.

Відповідно до статті 6 Порядку у разі
прийняття рішення про стягнення коштів
стягувач подає органові Казначейства в
установлений зазначеним органом
спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у
разі наявності);

До заяви можуть додаватися інші
документи, які містять відомості, що
сприятимуть виконанню рішення про
стягнення коштів (довідки та листи
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, або органів
місцевого самоврядування, рішення
органів досудового розслідування та
прокуратури тощо).

Як вже зазначалося вище, 27.02.2013 року
позивач звернулася до управління
Державної казначейської служби
України в в Овруцькому районні із
заявою про виконання рішення
Житомирського окружного
адміністративного суду від 05.05.2009 року,
на підставі якого видано виконавчий
лист №2016 від 18.05.2009 року по справі
№2а-2008/09/0670, додавши оригінал
виконавчого листа, копії судового
рішення, копію паспорта, копію
ідентифікаційного коду, документ банку
та інші.

Суд зазначає, що ні управління
Державної казначейської служби
України в в Овруцькому районні, ні
Державною казначейською службою
України не зазначалось про недоліки у
поданих позивачем документах або ж
відомостей про їх неподання у повному
обсязі.

Разом із тим, з 1 січня 2013 року набрав
чинності Закон України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

Так, у силу положень статті 3 цього
Закону виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
«Про виконавче провадження», із заявою
про виконання рішення суду. Разом із
заявою стягувач подає до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

У разі якщо стягувач подав не всі
необхідні для перерахування коштів
документи та відомості, центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом п'яти днів з
дня надходження заяви повідомляє в
установленому порядку про це
стягувача.

У разі неподання стягувачем документів
та відомостей у місячний строк з дня
отримання ним повідомлення
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, повертає заяву
стягувачу.

Перерахування коштів стягувачу
здійснюється у тримісячний строк з дня
надходження до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
необхідних для цього документів та
відомостей.

Згідно із частинами першою та другою
статті 5 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
у разі якщо центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
протягом трьох місяців не перерахував
кошти за рішенням суду про стягнення
коштів, крім випадку, зазначеного в
частині четвертій статті 4 цього
Закону, стягувачу виплачується
компенсація в розмірі трьох відсотків
річних від несплаченої суми за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Компенсація за порушення
строку перерахування коштів за
рішенням суду про стягнення коштів з
державного органу нараховується
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів.

Колегія суддів зазначає, що у випадку,
який розглядається, таким, що підлягає
застосуванню є саме Закон «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», оскільки він набрав
законної сили пізніше та є спеціальним
у сфері гарантування державою
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження».

Разом із тим, як вбачається з листа
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Житомирській області від 12.08.2013 року
№15-08/2967-10461 у відповідності до пункту 33
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників затвердженого
постановою КМУ від 03.08.2011 року №845 до
Державної казначейської служби
України 24.05.2013 року на виконання
направлена заява ОСОБА_3 (а.с.20).

На день розгляду справи Державною
казначейською службою України не
виконано обов'язку щодо перерахування
коштів стягувачеві згідно виконавчого
листа від 18.05.2009 року.

Таким чином за наведених обставин
позовні вимоги позивача щодо
нарахування та виплатити компенсації в
розмірі трьох відсотків річних від
несплаченої суми, починаючи з 24.08.2013
року підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене колегія судів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції рішення у справі прийнято з
порушення зазначених норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" квітня
2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову частково.

Позов задовольнити .

Визнати дії Державної казначейської
служби України щодо невиконання
рішення Житомирського окружного
адміністративного суду від 05.05.2009 року
у справі №2а-2008/09/0670 протиправними та
зобов'язати здійснити дії щодо
виконання зазначеного судового
рішення.

Зобов'язати Державну казначейську
службу України відповідно до частини 1
статті 5 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
нарахувати та виплатити ОСОБА_3
компенсацію в розмірі трьох відсотків
річних від несплаченої суми, починаючи
з дня закінчення тримісячного строку з
дня надходження необхідних документів
та відомостей до Державної
казначейської служби України до
моменту виконання рішення
Житомирського окружного
адміністративного суду від 05.05.2009 року
у справі №2а-2008/09/0670.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу/відповідачам: Державна
казначейська служба України
вул.Бастіона, 6,м.Київ,01601 Управління
державної казначейської служби
України в Овруцькому районі
Житомирської області
вул.Радянська,24,м.Овруч,Житомирська
область,11100

- ,