Справа № 2а/0270/4913/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/8628/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Конюшка К.В.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вінницька
промислова група" та Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 06.02.2013 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дністер-Агро" до Голови Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області, треті особи:
Майдан-Чернелівецька сільська рада
Деражнянського району Хмельницької
області, Товариство з обмеженою
відповідальністю "СХК "Вінницька
промислова група", про визнання
протиправним та скасування
розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дністер-Агро"
звернулась до Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Голови
Деражнянської районної державної
адміністрації Хмельницької області,
треті особи - Товариство з обмеженою
відповідальністю "СХК"Вінницька
промислова група",
Майдан-Чернелівецька сільська рада
Деражнянського району Хмельницької
області про визнання протиправним
скасування Розпорядження Голови
Деражнянської районної державної
адміністрації Хмельницької області
від 22.05.2012 року №234/2012-р "Про передачу в
оренду не витребуваних земельних
часток (паїв) на території
Майдан-Чернелівецької сільської ради
Деражнянського району Хмельницької
області Товариству з обмеженою
відповідальністю "СХК "Вінницька
промислова група".

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від
28.11.2012 року адміністративний позов
задоволено: визнано протиправним та
скасовано Розпорядження Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області від 22.05.2012 року №
234/2012-р "Про передачу в оренду не
витребуваних земельних часток ( паїв)
на території Майдан-Чернелівецької
сільської ради Деражнянського району
Хмельницької області Товариству з
обмеженою відповідальністю " СХК "
Вінницька промислова група"; стягнуто з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дністер-Агро" судові
витрати в розмірі 32,19 грн. шляхом їх
безспірного списання органом
Державної казначейської служби
України з рахунку Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 06.02.2013 року
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вінницька
промислова група" подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу, до якої приєдналась
Деражнянська районна державна
адміністрація Хмельницької області, у
якій, посилаючись на порушення судами
норм процесуального та матеріального
права, просить скасувати вказані
судові рішення та прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити.

Розгляд касаційної скарги здійснено у
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України у зв'язку з
неприбуттям сторін у судове засідання.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

У цій справі суди встановили, що
розпорядженням Деражнянської РДА
Хмельницької області № 234/2012-р від
22.05.2011 року, вирішено передати в оренду
ТОВ "СХК "Вінницька промислова група"
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
(не витребувані земельні частки (паї)
загальною площею 162,84 га, із земель за
межами населених пунктів, що
розташовані на території Майдан -
Чернелівецької сільської ради, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
строк до моменту отримання їх
власниками державних актів на право
власності на землю, але не більше 10
років.

Вважаючи, що дане розпорядження
прийняте відповідачем без належних на
те повноважень та з порушенням норм
чинного законодавства, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Дністер-Агро" звернулось до суду з
вимогою про його скасування.

Вирішуючи спір по суті, суди керувалися
тим, що справа, яка розглядається, є
адміністративною. Проте цей висновок
не можна визнати обґрунтованим.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Згідно з частинами першою, другою
статті 2 Земельного кодексу України
земельні відносини це суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею. Суб'єктами
земельних відносин є громадяни,
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування та органи державної
влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом
влади в Україні є народ. Народ здійснює
владу безпосередньо і через органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування (частина друга статті 5
Конституції України).

Відповідно до статті 84 Земельного
кодексу України право державної
власності на землю набувається і
реалізується державою в особі, зокрема,
і районних державних адміністрацій.

Згідно зі статтею 17 Земельного кодексу
України розпорядження землями
державної власності, у тому числі й
надання їх у користування, належить до
повноважень місцевих державних
адміністрацій та здійснюється
відповідно до вимог цього Кодексу.

Підставами набуття громадянами та
юридичними особами права користування
земельними ділянками із земель
державної власності є рішення органів
виконавчої влади в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або результати аукціону.

Статтею 124 ЗК (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин)
встановлено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Таке положення узгоджується з вимогами
статті 16 Закону № 161-XIV, згідно з якими
укладення договору оренди земельної
ділянки із земель державної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому ЗК, або за результатами
аукціону.

Отже, необхідною умовою укладення
договору оренди земельної ділянки, яка
перебуває у державній власності, є
наявність рішення відповідного органу
про надання земельної ділянки.

Районна державна адміністрація при
здійсненні повноважень власника землі
є вільною у реалізації права
розпоряджатися землею та вільна у
виборі суб'єкта щодо надання йому права
користування землею в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 17 КАС до компетенції
адміністративних судів віднесено
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. Ужитий у цій
процесуальній нормі термін "суб'єкт
владних повноважень" означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший субєкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини першої
статті 3 КАС). Таким чином, до
компетенції адміністративних судів
належать спори фізичних чи юридичних
осіб з органом державної влади, органом
місцевого самоврядування, їхньою
посадовою або службовою особою,
предметом яких є перевірка законності
рішень, дій чи бездіяльності цих
органів (осіб), відповідно, прийнятих
або вчинених ними при здійсненні
владних управлінських функцій.

Районна державна адміністрація у
справі, яка розглядається, є суб'єктом
цивільних правовідносин і має такий
самий правовий статус, що й інші
учасники цих відносин. Реалізуючи
право розпорядження земельною
ділянкою, що перебувала у її власності,
Районна державна адміністрація
відповідно до статті 5 ЗК має рівні
права з громадянами та юридичними
особами, з якими вона вступає у
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею. Тобто при
здійсненні повноважень власника землі
відповідач є рівноправним суб'єктом
земельних відносин, дії якого
спрямовані на реалізацію права
розпоряджатися землею. У цьому випадку
відсутня підпорядкованість одного
учасника земельних правовідносин
(позивач) іншому (Районна державна
адміністрація), яка має місце під час
здійснення органом виконавчої влади
владних управлінських функцій.

При цьому колегія суддів звертає увагу
на те, що згідно з частиною четвертою
статті 41 Конституції України ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право власності є
непорушним. Ці положення Основного
Закону кореспондуються з пунктом "в"
статті 5 ЗК, згідно з яким земельне
законодавство базується на принципі
невтручання держави у здійснення
громадянами, юридичними особами та
територіальними громадами своїх прав
щодо володіння, користування і
розпорядження землею, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до частини шостої статті 319
ЦК держава не втручається у здійснення
власником права власності. Тобто пряме
адміністрування з боку органів влади є
неприпустимим.

Суди не звернули уваги на те, що
правовідносини, які склалися між
сторонами, стосуються права та підстав
набуття права на спірну земельну
ділянку. Районна державна
адміністрація як власник землі вільна
у виборі суб'єкта щодо надання йому
цього права в порядку, встановленому
законом. Водночас, відповідач владних
управлінських функцій не здійснював і
суб'єктом владних повноважень у цих
відносинах не був.

Ураховуючи наведене, суди дійшли
помилкового висновку про те, що позов,
предметом якого є перевірка
правильності формування волі однієї із
сторін стосовно розпорядження землею
та передачі відповідних прав на неї,
може бути розглянутий за правилами,
встановленими КАС.

Тому рішення у цій справі підлягають
скасуванню внаслідок неправильного
застосування норм процесуального
закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 157 КАС суд закриває провадження
у справі, якщо її не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 211, 222, 228, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вінницька
промислова група" та Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області задовольнити
частково.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 06.02.2013 року
скасувати, закрити провадження у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дністер-Агро" до Голови Деражнянської
районної державної адміністрації
Хмельницької області, треті особи:
Майдан-Чернелівецька сільська рада
Деражнянського району Хмельницької
області, Товариство з обмеженою
відповідальністю "СХК "Вінницька
промислова група", про визнання
протиправним та скасування
розпорядження.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: