Справа № 817/1317/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1317/14

17 червня 2014 року 12год. 05хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Жуковської Л.А. за
участю секретаря судового засідання
Мельничук О.А. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:

позивача:представник Аліксійчук О.А.,
представник Костюк-Москалюк Г.М.,

відповідача 1: представник Палій А.Д.,

відповідача 2: представник не з'явився,

третя особа: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
Рівненської області

доУправління Пенсійного фонду України
в Костопільському районі
Реєстраційної служби Костопільського
районного управління юстиції
Рівненської області третя особа
Голова ліквідаційної комісії
Марчишина Любов Василівна про
визнання дій неправомірними, ВСТАНОВИВ
:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
Рівненської області звернулося з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Костопільському районі,
Реєстраційної служби Костопільського
районного управління юстиції
Рівненської області; третя особа
Голова ліквідаційної комісії
Марчишина Любов Василівна про
визнання дій органу Пенсійного фонду
неправомірними та визнання дій
державного реєстратора
Костопільського районного управління
юстиції Рівненської області щодо
внесення запису про державну
реєстрацію припинення юридичної особи
в результаті її ліквідації
неправомірними та скасування запису
про припинення державної реєстрації
юридичної особи за № 7000200 від
14.04.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступними обставинами.

На думку позивача, враховуючи
наявність в управлінні Пенсійного
фонду України у Костопільському районі
довідки (рішення від 09.11.2012 р.)
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
Рівненської області про наявність
заборгованості за ДЗ «Костопільська
районна санітарно - епідеміологічна
станція», останнє зобов'язано було
пересвідчитись чи відпали підстави,
які були причинами заперечень.

Вважає, що дії відповідача щодо видачі
про відсутність заборгованості за ДЗ
«Костопільська районна санітарно -
епідеміологічна станція» є
протиправними.

Крім того, вказує на той факт, що дії
державного виконавця в силу вимог ст.36
Закону України „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців" є неправомірними,
позаяк з огляду на наявність
заборгованості ДЗ «Костопільська
районна санітарно - епідеміологічна
станція» перед Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
Рівненської області жодних підстав
для прийняття рішення про припинення
юридичної особи не було.

Відповідач 1 - Управління Пенсійного
фонду України в Костопільському
районі позов не визнало про що подано
відповідне письмове заперечення
(а.с.31-32).

В обгрунтування своїх заперечень
зазначає, що капіталізація платежів
здійснюється при ліквідації
страхувальника, тобто заборгованість
по сплаті коштів до фонду виникає у
ході ліквідаційної процедури та
підлягає заявленню в порядку
визначеному Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Звертає увагу на той факт, що
капіталізовані платежі та страхові
кошти не є тотожними поняттями, при
цьому, у межах визначених
законодавством повноважень в
управління відсутні підстави для
надання заперечення щодо здійснення
державної реєстрації припинення
юридичної особи шляхом її ліквідації.

Відтак, вважає дії управління щодо
видачі довідки про відсутність
заборгованості зі сплати страхових
коштів до Пенсійного фонду України і
фондів соціального страхування
правомірними та такими, що
відповідають конституційному
принципу, відповідно до якого органи
державної влади, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідач 2 - Реєстраційна служба
Костопільського районного управління
юстиції Рівненської області позов не
визнала про що подано письмове
заперечення вх.№11004/14 від 02.06.2014 р. (а.с.
45-47).

Вважає, дії державного реєстратора
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Костопільського районного управління
юстиції Рівненської області
правомірними, державна реєстрація
припинення юридичної особи Державного
закладу «Костопільська районна
санітарно-епідешологічна станція»
Міністерства охорони з,доров'я України
проведена з дотриманням вимог Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних та фізичних
осіб-підприємців».

У судовому засіданні представники
позивача позов підтримали повністю з
підстав, викладених у позовній заяві,
просили його задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача 1 позов заперечив у повному
обсязі з підстав, викладених у
письмовому запереченні, просив у
позові відмовити.

Відповідач 2 у судове засідання не
з'явився, подав письмове клопотання про
розгляд справи без участі його
уповноваженого представника.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлена
належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд прийшов до висновку, що в
задоволені адміністративного позову
слід відмовити повністю з наступних
підстав.

Як встановлено судом, на виконання
вимог Постанови KM України від 14.11.2011 p.
№ 1184 „Про затвердження граничної
чисельності працівників
територіальних органів центральних
органів виконавчої влади" та наказу МОЗ
України від 21.09.2012 р. № 176-О „Про
ліквідацію бюджетних закладів, установ
і організацій, що належать до сфери
управління Міністерства охорони
здоров'я України" прийнято рішення про
ліквідацію ДЗ «Костопільська районна
санітарно - епідеміологічна станція».

При цьому, 15.10.2012 p. № 04/1011 голові
ліквідаційної комісії ДЗ
„Костопільська районна СЕС" надіслано
заяву про визнання Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
Рівненської області кредитором по
капіталізованих платежах на суму 140362,34
грн. (а.с.16).

Згідно листа голови ліквідаційної
комісії від 03.07.2013 p. № 748 та листа ДЗ
„Рівненська обласна
санітарно-епідеміологічна станція" від
05.11.2012 p. №15-05/6485 кредиторська
заборгованість по капіталізованих
платежах на суму 140362,34 грн. не
зареєстрована, Міністерство охорони
здоров'я України про кредиторську
заборгованість по капіталізованих
платежах на суму 140362,34 грн. інформовано.

Відповідно до постанови правління
Пенсійного фонду України від 27.02.2010 р. №
21-6 „Про затвердження Порядку взяття на
облік та зняття з обліку в органах
Пенсійного фонду України платників
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" 09.11.2012
року відділенням виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у
Костопільському районі прийнято
рішення № 04/1162 про відмову у видачі
довідки про відсутність
заборгованості із сплати страхових
коштів у зв'язку із наявністю
заборгованості по капіталізованих
платежах, яке надано управлінню
Пенсійного фонду України у
Костопільському районі 09.11.2012 р. (а.с. 12).

На думку суду, рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Костопільському районі щодо видачі
довідки про відсутність
заборгованості за ДЗ „Рівненська
обласна санітарно-епідеміологічна
станція" є правомірним та прийняте в
межах та у спосіб, визначений чинним
законодавством України, що регулює
вказані спірні правовідносини.

Приймаючи рішення по суті заявлених
позовних вимог виходив з наступного.

Відповідно до ст.46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" фінансування Фонду
здійснюється, в тому числі, за рахунок
внесків роботодавців: для підприємств -
з віднесенням на валові витрати
виробництва, для бюджетних установ та
організацій - з асигнувань, виділених
на їх утримання та забезпечення;
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України; прибутку,
одержаного від тимчасово вільних
коштів Фонду на депозитних рахунках;
коштів, що надійшли від стягнення
штрафів і пені із страхувальників та їх
посадових осіб відповідно до закону;
добровільних внесків та інших
надходжень, отримання яких не
суперечить законодавству.

Постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних, захворювань України "Про
порядок стягнення та обліку
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України" від 30.11.2010 №31,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 17.12.2010 за №1286/18581, встановлено,
що стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, сум штрафних санкцій,
нарахованих та/або не сплачених до 1
січня 2011 року, в тому числі страхових
внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не
настав, і контроль за правильністю
нарахування, своєчасністю сплати
страхових внесків, застосування
фінансових санкцій на період до
повного стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України та надання
страхувальниками за підсумками 2010 року
розрахункової відомості про
нарахування і перерахування страхових
внесків та витрачання коштів Фонду і
відомості розподілу чисельності
працівників, річного фактичного обсягу
реалізованої продукції (робіт, послуг)
за видами економічної діяльності
здійснюються відповідно до Інструкції
про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду від 12.07.2007
№36, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 01.08.2007 за №867/14134.

Так, згідно пункту 5.9 зазначеної
Інструкції для покриття витрат Фонду
потерпілим на виробництві, які
працювали на підприємствах, що
ліквідовані (якщо вони не мають
правонаступника), кошти до Фонду
сплачуються страхувальником згідно з
Порядком капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань суб'єкта підприємницької
діяльності - банкрута перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю (назва змінена
постановою Кабінету Міністрів України
№1195 від 26.12.2012), затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.05.2000 №765.

Відповідно до цього Порядку
здійснюється капіталізація платежів
для задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань суб'єкта підприємницької
діяльності - банкрута відшкодувати
шкоду заподіяну життю і здоров'ю
громадян, у тому числі застрахованих у
Фонді соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань.

Пункт 5-1 Порядку встановлює, що у
вимогах Фонду до суб'єкта
підприємницької діяльності, щодо якого
порушено справу про банкрутство,
зазначається сума, визначена з
урахуванням кожного платежу, що
підлягає капіталізації. Суми платежів,
капіталізованих відповідно де
зазначених вимог у процесі ліквідації
суб'єкта підприємницької діяльності -
банкрута, перераховуються
ліквідатором (арбітражним керуючим)
робочому органу виконавчої дирекції
Фонду, у якому суб'єкт підприємницької
діяльності перебуває на обліку.

Суд погоджується з доводами Управління
Пенсійного фонду України в
Костопільському районі, що аналіз
нормативно-правових актів дає підстави
вважати, що капіталізація відповідних
платежів повинна бути здійснена на
стадії ліквідації підприємства.

Так, згідно зі статтею 1205 Цивільного
кодексу України, у разі ліквідації
юридичної особи платежі, належні
потерпілому або особам, визначеним
статтею 1200 цього Кодексу, мають бути
капіталізовані для виплати їх
потерпілому або цим особам у порядку,
встановленому законом або іншим
нормативно-правовим актом. У разі
відсутності в юридичної особи, що
ліквідується, коштів для капіталізації
платежів, які підлягають сплаті,
обов'язок щодо їх капіталізації
покладається на ліквідаційну комісію
на підставі рішення суду за позовом
потерпілого.

Закон України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» містить
визначення боржника та грошових
зобов'язань. Так, боржником є суб'єкт
підприємницької діяльності (юридична
особа або фізична особа - підприємець),
неспроможній виконати протягом трьох
місяців свої грошові зобов'язання
після настання встановленого строку їх
виконання, які підтверджені судовим
рішенням, що набрало законної сили, та
постановою про відкриття виконавчого
провадження, якщо інше не передбачено
цим Законом.

До грошових зобов'язань відносяться
також зобов'язання щодо сплати
податків, зборів (обов'язкових
платежів), страхових внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування;
зобов'язання, що виникають внаслідок
неможливості виконання зобов'язань за
договорами зберігання, підряду, найму
(оренди), ренти тощо та які мають бути
виражені у грошових одиницях. Склад і
розмір грошових зобов'язань, у тому
числі розмір заборгованості за
передані товари, виконані роботи і
надані послуги, сума кредитів з
урахуванням відсотків, які
зобов'язаний сплатити боржник,
визначаються на день . подання до
господарського суду заяви про
порушення справи про банкрутство, якщо
інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до п. 2 ст. 31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено, що у другу чергу
задовольняються вимоги, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадянина, шляхом
капіталізації відповідних платежів у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

При цьому, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у згідно Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010
№2464-VI, є консолідованим страховим
внеском, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених
законодавством, прав застрахованих
осіб та членів їхніх сімей на отримання
страхових виплат (послуг) за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Страховими коштами є кошти, які
формуються за рахунок сплати єдиного
внеску та надходжень від фінансових
санкцій (штрафів та пені), що
застосовуються відповідно до закону.

Вказане, дає підстави суду вважати, що
дійсно, капіталізовані платежі та
страхові кошти не є тотожними
поняттями.

Питання щодо взяття на облік та зняття
з обліку платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в органах
Пенсійного фонду регулюється
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 №21-6, зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за
№ 995/18290 "Про затвердження V Порядку
взяття на облік та зняття з обліку в
органах Пенсійного фонду України
платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Відповідно до підпункту 5.1.
зазначеного Порядку, у разі отримання
від державного реєстратора
повідомлення про рішення засновників
(учасників) юридичної особи
уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи орган
Пенсійного фонду в 10-денний термін
проводить документальну перевірку
платника щодо правильності
нарахування та сплати єдиного внеску.
На основі акта перевірки платник
здійснює остаточні розрахунки.

У разі якщо платник не здійснив
розрахунки з Пенсійним фондом або
фонди в соціального страхування надали
органу Пенсійного фонду України
рішення про відмову в видачі довідки
про відсутність заборгованості із
сплати страхових коштів за формою
згідно з додатком 9 до цього Порядку за
10 днів до закінчення строку заявлення
кредиторами своїх вимог юридичній
особі, що припиняється, орган
Пенсійного фонду України видає голові
ліквідаційної комісії, уповноваженій
ним особі або ліквідатору рішення про
відмову в видачі довідки про
відсутність заборгованості із сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
страхових коштів до Пенсійного фонду
України і фондів соціального
страхування за формою згідно з
додатком 10 до цього Порядку.

Тим самим, вказане свідчить, що дії
відповідача 1 щодо видачі довідки про
відсутність заборгованості зі сплати
страхових коштів до Пенсійного фонду
України і фондів соціального
страхування є правомірними.

Крім цього, суд при прийнятті рішення
по суті заявлених позовних вимог
врахував наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних та фізичних
осіб-підприємців», для проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи в результаті її
ліквідації голова ліквідаційної
комісії, уповноважена ним особа або
ліквідатор після закінчення процедури
ліквідації, передбаченої законом, але
не раніше закінчення строку заявлення
вимог кредиторами повинен подати
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) державному
реєстраторові такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи у зв'язку з
ліквідацією;

- довідку відповідного органу
доходів і зборів про відсутність
заборгованості із сплати податків,
зборів;

- довідку відповідного органу
Пенсійного фонду України про
відсутність заборгованості із сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
страхових коштів до Пенсійного фонду
України і фондів соціального
страхування;

- довідку архівної установи про
прийняття документів, які відповідно
до закону підлягають довгостроковому
зберіганню.

При цьому, п. 6 вказаної статті
Закону забороняє вимагати додаткові
документи для проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи
в результаті її ліквідації, якщо вони
не передбачені цією статтею.

На виконання вказаних приписів
закону 05.10.2012 року державним
реєстратором юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
Костопільської районної державної
адміністрації було проведено
реєстраційну дію: «Внесення рішення
засновників (учасників) юридичної
особи або уповноваженого ним органу
щодо припинення юридичної особи».
Головою ліквідаційної комісії
Костопільської районної
санітарно-епідеміологічної станції
Марчишиною Л.B. було подано нотаріально
засвідчені копії Наказу МОЗ України
№176-0 від 21.09,2012 про ліквідацію
бюджетних закладів, установ і
організацій, що належать до сфери
управління Міністерства охорони
здоров'я України та Наказу ДЗ
«Рівненська обласна
санітарно-епідеміологічна станція»
№232-м від 02,10.2012 про ліквідацію
держсанепідзакладів у Рівненській
області, що належать до сфери
управління Міністерства охорони
здоров'я України.

Матеріалами стверджується, що
повідомлення про наявність заперечень
проти проведення державної реєстрації
припинення, юридичної особи в
результаті її ліквідації ні на
паперових носіях, ні в електронному
вигляді від Управління Пенсійного
фонду України у Костопільському районі
державному реєстратору юридичних осіб
та фізичних осіб реєстраційної служби
Костопільського районного управління
юстиції у Рівненській області не
надходило.

Таким чином, відповідач 2 на
підставі отриманих документів,
передбачених ст. 36 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних та
фізичних осіб-підприємців»,
перевіривши, при цьому інформацію про
наявність відкритих виконавчих
проваджень стосовно такої юридичної
особи 14 квітня 2014 року правомірно
провів державну реєстрацію припинення
юридичної особи в результаті її
ліквідації та вніс відповідний запис
про припинення державної реєстрації
юридичної особи за № 7000200 від
14.04.2014 року.

Крім того, суд бере до уваги той
факт, що згідно ліквідаційного балансу
(форма №1) на 01.11.2013 р. (а.с.67) будь-яка
інформація про наявність
заборгованості по капіталізованих
платежах у розмірі 140 362, 34 грн. відсутня.

Відповідно до положень статті 11
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
неупередженості.

Виходячи з вимог ст. 2 КАС України, суд у
кожному випадку перевіряє рішення
суб'єктів владних повноважень, а саме:
чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та
зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів до всебічного, повного
й об'єктивного з'ясування обставин.

Відповідно до положень частини 1 статті
71 КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, а відтак - про відмову в
задоволенні позову.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у
Костопільському районі Рівненської
області відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Жуковська Л.А.