Справа № 2а-1870/491/12
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.Справа № 2а-1870/491/12Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
24.04.2014р. по справі № 2а-1870/491/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арх-Буд-Інвест"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арх-Буд-Інвест",
звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області, в якому просив суд
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від
23.11.2011 р. № /94111.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року
зазначений адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 07.11.2011 р. ДПІ у м. Сумах
проведено камеральну перевірку за
звітний податковий період - ІІ квартал
2011 року - податкової декларації з
податку на прибуток підприємства ТОВ
"Арх-Буд-Інвест" № від 26.07.2011 р.,
якою встановлено, що в декларації з
податку на прибуток за ІІ квартал 2011
року в рядку 06.6 задекларовано від'ємне
значення об'єкта оподаткування
попереднього звітного податкового
періоду в сумі 33 618 139,00 грн. Дана сума
складається з від'ємного значення
об'єкта оподаткування попередніх років
- 32 185 637,00 грн та від'ємного значення
об'єкта оподаткування за перший
квартал 2011 року - 1 432 502,00 грн.

За результатами перевірки складено акт
№ 8163/15-1/34593207/930 (а.с.6-7), згідно з яким
відповідач дійшов висновку про
завищення позивачем від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток на суму 19 824 702,00
грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 23.11.2011 р. №
/94111, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 19 824 702,00 грн (а.с.11).

Правовою підставою для прийняття
зазначеного податкового
повідомлення-рішення та зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток ДПІ
у м. Сумах визначила те, що згідно з
положеннями пункту 3 підрозділу 4
розділу ХХ Перехідних положень
Податкового кодексу України до складу
другого кварталу 2011 року включається
виключно від'ємне значення об'єкту
оподаткування, отримане платником
податків за результатами здійснення
господарської діяльності в І кварталі
2011 року без урахування від'ємного
значення, що ввійшло до складу першого
кварталу 2011 року з 2010 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення суперечить
вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

З 01 січня 2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України, відповідно
до пункту 1 підрозділу 4 розділу ХХ
якого розділ III цього Кодексу
застосовується під час розрахунків з
бюджетом починаючи з доходів і витрат,
що отримані і проведені з 1 квітня 2011
року, якщо інше не встановлено цим
підрозділом. Так, абзац другий пункту 3
підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні
положення" Податкового кодексу України
передбачає право платника податку на
прибуток відобразити у складі витрат
другого кварталу 2011 року суму
від'ємного значення, що є результатом
розрахунку об'єкта оподаткування за
підсумками першого кварталу 2011 року.

Водночас розрахунок об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснювався на підставі чинних
до 1 квітня 2011 року норм Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" (далі - Закон).

Згідно з п. 6.1 ст. 6 Закону якщо об'єкт
оподаткування платника податку з числа
резидентів за результатами
податкового року має від'ємне значення
об'єкта оподаткування (з урахуванням
суми амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

У 2010 році норми цього пункту
застосовувалися з урахуванням
особливостей, встановлених пунктом 22.4
статті 22 цього Закону.

Пунктом 22.4 ст. 22 Закону встановлено, що
у 2010 році у складі валових витрат
платника податку враховується 20
відсотків суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток, яке утворилося станом на 1
січня 2010 року. У 2011 році сума від'ємного
значення, яка відповідно до абзацу
першого цього пункту не була врахована
у складі валових витрат, та від'ємне
значення об'єкта оподаткування, яке
виникло у 2010 році, підлягають включенню
до складу валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.

Отже, у 2011 році встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону обмеження щодо
можливості врахування всієї суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток у
складі валових витрат не
застосовувалися. При цьому прямо
передбачалося право врахувати у складі
валових витрат першого кварталу 2011
року всю суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування, що виникло у 2010
році.

Тобто, відповідно до зазначених норм до
складу валових витрат першого кварталу
2011 року підлягали включенню всі суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток -
як ті, що утворилися станом на 1 січня 2010
року, так і ті суми від'ємного значення,
що виникли протягом 2010 року.

З 01.04.2011 порядок визначення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток
регулюється нормами Податкового
кодексу України.

Відповідно п. 150.1 ст. 150 Податкового
кодексу України якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками податкового року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Згідно пункту 3 підрозділу 4 розділу XX
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України пункт 150.1 статті 150
Кодексу застосовується у 2011 році з
урахуванням такого: якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками першого кварталу 2011 року є
від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат другого календарного
кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Ці особливості зумовлені тим, що розділ
ІІІ Податкового кодексу України набув
чинності з 1 квітня 2011 року, тобто
починаючи з другого кварталу 2011 року.
Включення від'ємного значення
попередніх податкових періодів до
складу витрат не першого, а другого
кварталу звітного року, має місце лише
у 2011 році, у зв'язку з чим законодавцем
було передбачено відповідні
особливості нормативного регулювання
цієї ситуації.

Таким чином, до складу валових витрат
другого календарного кварталу 2011 року
підлягає включенню сума від'ємного
значення об'єкта оподаткування за
перший квартал 2011 року, яка, у свою
чергу, розраховується з урахуванням у
складі валових витрат першого
календарного кварталу 2011 року сум
від'ємного значення, що утворилися
станом на 1 січня 2010 року, а також тих, що
виникли протягом 2010 року.

Аналіз зазначених норм свідчить про те,
що Податковий кодекс України не
містить заборони на врахування у 2011
році збитків, які виникли до 01.01.2011 р., а
отже, такі збитки повинні
враховуватись у складі витрат поточних
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення
від'ємного значення.

Крім того, до 01.04.2011 платники податків
звітували з податку на прибуток
підприємств за формою декларації, яка
заповнювалася відповідно до Наказу ДПА
України "Про затвердження форми
декларації з податку на прибуток
підприємства та Порядку її складання"
від 29 березня 2003 року N 143. Згідно з даною
декларацією до рядка 04.9 вносяться такі
відомості "від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року", а до рядка 0.8: "об'єкт
оподаткування позитивний (+) від'ємний
(-)".

Починаючи з ІІ кварталу 2011 року
платники податків мають подавати
декларацію з податку на прибуток
підприємств за формою, затвердженою
Наказом ДПА України "Про затвердження
форми Податкової декларації з податку
на прибуток підприємства" від 28.02.2011 р. N
114. Згідно з даною декларацією до рядка
06.6 вносяться такі відомості: "від'ємне
значення об'єкта оподаткування
попереднього звітного (податкового)
періоду (від'ємне значення рядка 07
Податкової декларації за попередній
звітний (податковий) період або
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за I квартал 2011 року)".

Декларацію з податку на прибуток за ІІ
квартал 2011 року позивач 26.07.2011 р. подав
до ДПІ в м. Суми вже за новою формою, де в
рядку 06.6 включив валові витрати,
задекларовані у рядку 04.9 податкової
декларації з податку на прибуток за І
квартал 2011 року, і визначив суму в
розмірі 33 618 139,00 грн (а.с.33-35). Тобто
збитки минулих років є складовою
частиною від'ємного значення об'єкта
оподаткування І кварталу 2011 року, у
зв'язку з чим при його переносі в
витрати ІІ кварталу 2011 року вони
перестають бути минулорічними
збитками.

Судом встановлено, що протягом 2006-2011 рр.
позивачем укладалися цивільно-правові
договори підряду, на виконання робіт
тощо. Реальність здійснення операцій
за цими договорами у податкового
органу сумнівів не викликає та не
заперечується представником
відповідача, що підтверджено в актах
перевірки в інших справах за позовом
ТОВ "Арх-Буд-Інвест" (справи № 2а-8649/10/1870,
№ 2а-42/10/1870). При цьому ряд первинних
документів за 4 квартал 2006 року, за 2007 р.,
2008 р., 2009 р. та 2010 р. було знищено у
зв'язку з закінченням терміну
зберігання, що підтверджується Актами
на знищення бухгалтерських документів
(а.с.157,158).

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про дотримання позивачем
умов формування валових витрат,
визначених у статті 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств", тому тлумачення
апелянтом пункту 3 підрозділу 4 розділу
ХХ Податкового кодексу України щодо
обов'язку платника податків до складу
витрат II кварталу 2011 року включати суму
збитків, отриманих лише у I кварталі 2011
року без урахування від'ємного
значення попередніх років є
помилковим, у зв'язку з чим у позивача
наявні всі правові підстави для
формування рядку 06.6 податкової
декларації з податку на прибуток за ІІ
квартал 2011 року за рахунок рядку 04.9
(від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року) податкової
декларації з податку на прибуток за І
квартал 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача, який повинен надати
докази, що свідчать про правомірність
його дій.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач, в порушення приписів ч.2 ст.
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, не надав належних
та допустимих доказів на підтвердження
обґрунтованості заперечень проти
позову та законності прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Таких доказів не надано апелянтом і до
суду апеляційної інстанції.

Натомість позивач, на виконання
приписів ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надав належні докази на
підтвердження обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Сумського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року
по справі №1870/491/12 прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014р.
по справі № 2а-1870/491/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Бенедик А.П.