Справа № 165/422/14а, 2а-165/20/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
Справа №
3324/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду
України у м. Нововолинську на постанову
Нововолинського міського суду
Волинської області від 05.03.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України у м.
Нововолинську про проведення
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 (далі - Позивач,
ОСОБА_1) звернулася до суду з позовом до
Управління пенсійного фонду України у
м.Нововолинську (далі - Відповідач, УПФУ
у м.Нововолинську) про проведення
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що Відповідач
зобов'язаний здійснити перерахунок
довічного грошового утримання
відповідно до ч.3 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010 № 2453-УІ (далі - Закон № 2453),
виходячи із заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, однак у проведенні такого
перерахунку довічного грошового
утримання їй відмовлено.

Постановою Нововолинського міського
суду Волинської області від 05.03.2014 року
позов задоволено повністю.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило УПФУ у м.Нововолинську,
подавши на неї апеляційну скаргу.

Відповідач зазначає, що не
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що постанова
підлягає скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги
звертає увагу на порушення судом норм
матеріального права. Зокрема, вказав на
те, що відповідно до ч.4 ст. 138 Закону №
2453, який набрав чинності з 30.07.2010 року,
передбачено, що у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок здійснюється з усієї суми
заробітної плати діючих суддів
Конституційного Суду України з дня
виникнення права на відповідний
перерахунок. Тобто, перерахунки пенсії
передбачені для суддів
Конституційного Суду, отже під став для
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 немає.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є суддею у відставці.

ОСОБА_1 23 січня 2014 року зверталась до
відповідача УПФУ у м.Нововолинську
Волинської області із заявою про
перерахунок розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці. УПФУ у м.Нововолинську 06.02.2014
року позивачу як судді у відставці було
відмовлено в перерахунку розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Із довідки про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
від 10.01.2014 року №23, виданій ОСОБА_1,
вбачається, що станом на 01.01.2014 року
суддівська винагорода судді
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області складається з
посадового окладу в сумі 12180,00 грн.
(відповідно до ч.3 ст.129 Закону №2453 з
01.01.2013 року становить 10 мінімальних
заробітних плат) та доплати за вислугу
років згідно записів трудової книжки
та відповідно до ч.5 ст.129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010 року №2453-УІ. Довідка видана на
підставі особового рахунку по
відповідній посаді
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області.

Постановою Нововолинського міського
суду Волинської області від 09.04.2013 року,
яка набрала законної сили, визнано
незаконною відмову управління
Пенсійного фонду України в місті
Нововолинську Волинської області від 07
березня 2013 року в перерахунку (виплаті)
ОСОБА_1 як судді у відставці
щомісячного довічного грошового
утримання відповідно до діючого Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» та зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в місті
Нововолинську Волинської області
провести перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання у відповідності до ч.3 ст.138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», виходячи з її стажу
судді, який становить 23 роки 08 місяців 09
днів та виходячи з суддівської
винагороди (заробітної плати)
працюючого судді на відповідній посаді
судді, на підставі довідки
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Волинській області від 12 лютого 2013 року
№48.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Так, після виходу позивача у відставку
набрав чинності Закон № 2453, відповідно
до якого була запроваджена нова
формула обчислення заробітної плати
суддів, внаслідок чого з 01.01.2012 року,
розмір заробітної плати суддів
загальних судів всіх рівнів, в тому
числі й суддів апеляційних судів, був
підвищений в силу положень ч. ч. 3 і 4 ст.
129 цього Закону.

Одночасно даним Законом для суддів
загальних судів було введено обмеження
максимального розміру щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці, який не мав перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (ч. 5 ст. 138 Закону № 2453), а
також зменшено розмір довічного
грошового утримання суддів та
зазначено, що таке становить - 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Виключення із загального правила було
застосовано лише для суддів
Конституційного Суду України, за якими
було збережено право на перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання в разі
зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного Суду
України (ч. 4 ст. 138 Закону № 2453).

03.06.2013 року Конституційним Судом
України прийнято рішення № 3-рп/2013 у
справі за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» (справа щодо змін умов
виплати пенсій і щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці). Цим рішення визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(неконституційними):

- частина третя, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ у
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» 08.07.2011
року № 3668-VІ;

- стаття 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» 08.07.2011
року № 3668-VІ в частині поширення її дії
на Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ;

- абзац другий пункту 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058-ІV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством, а також що:

- натомість підлягає застосуванню
частина третя статті 138 Закону №2453 в
редакції до змін, внесених Законом №
3668-VІ, а саме: «Щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання».

Статтею 152 Конституції України
встановлено, що закони та інші правові
акти за рішенням Конституційного Суду
України визнаються неконституційними
повністю чи в окремій частині, якщо
вони не відповідають Конституції
України або якщо була порушена
встановлена Конституцією України
процедура їх розгляду, ухвалення або
набрання ними чинності. Закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Матеріальна
чи моральна шкода, завдана фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними,
відшкодовується державою у
встановленому законом порядку.

Крім цього, як зазначено у
мотивувальній частині рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
«конституційний статус судді
передбачає достатнє матеріальне
забезпечення судді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода, так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.».

Оскільки Конституційний Суд України
визнав неконституційними положення ч. 3
ст. 138 Закону України № 2453 та зазначив,
що підлягає застосуванню частина третя
статті 138 Закону № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом № 3668, суд першої
інстанції вірно зазначив, що Позивачу
має бути відновлено виплату довічного
грошового утримання судді у відставці
без встановлення обмежень граничного
розміру.

Наявність у Законі № 2453 спеціальної
норми, що стосується суддів
Конституційного Суду України, не
скасовує інші вище зазначені норми
цього Закону, які вказують на
необхідність зміни розміру довічного
щомісячного грошового утримання судді
у відставці у зв'язку із зміною розміру
заробітної плати працюючого судді.
Крім цього, ст. 138 Закону не передбачає
прямої заборони здійснювати
перерахунок зазначеного грошового
утримання суддям апеляційного суду у
відставці.

Отже, виходячи з вищенаведених
положень закону, обчислення щомі
сячного довічного утримання суддів у
відставці повинно здійсню ватися у
відсотковому відношенні до розміру
грошового утримання працюючих суддів,
тому у разі зміни розміру грошового
утримання суддів, що працюють на
відповідній посаді, органи Пенсійного
фонду здійснюють відповідний
перерахунок раніше призначеного
грошового утримання судді у відставці.
Відповідно, відмова відповідача у
проведенні перерахунку розміру
щомісячного грошового утримані
позивачу у відповідності з поданою
довідкою є неправомірною.

Відтак, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
неправомірність відмови Управління
Пенсійного фонду Укра їни у м.
Нововолинську ОСОБА_1 в перерахунку
(виплаті) як судді у відставці
щомісячного довічного грошового
утримання.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у м.
Нововолинську залишити без
задоволення.

Постанову Нововолинського міського
суду Волинської області від 05.03.2014 року
у справі № 165/422/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська