Справа № 281/210/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" червня 2014 р.
Справа № 281/210/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на
постанову Лугинського районного суду
Житомирської області від "14" травня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 14.05.2014 року
позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області, Управління праці
та соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії задоволено за період з 01.01.2014 року
по 31.03.2014 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області зробити
перерахунок та виплатити ОСОБА_3
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення, в розмірі,
визначеному ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
дорівнює двом мінімальним заробітним
платам, встановленим Законом України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
щомісячно та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі,
визначеному ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
дорівнює 25% мінімальної пенсії за віком
щомісячно.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Лугинської районної державної
адміністрації Житомирської області
зробити перерахунок та виплатити
ОСОБА_3 щомісячну грошову допомогу у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства, передбаченої ст. 37 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40%
мінімальної заробітної плати
щомісячно, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно ст.8 Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з
урахуванням фактично виплачених
коштів.

Не погоджуючись з прийнятим судом
рішенням відповідач по справі -
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та в задоволенні
позову відмовити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадови і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка є пенсіонеркою та перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Лугинському районі,
проживає на території, яка відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України №106 від 23.07.1991 року віднесена до
зони гарантованого добровільного
відселення, а також є потерпілою від
аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Позивачка отримує виплати згідно зі ст.
ст. 37, 39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", але у розмірі меншому, ніж
визначено Законом.

Статтею 37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що особам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться виплата щомісячної
грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, у
зоні гарантованого добровільного
відселення - в розмірі 40% мінімальної
заробітної плати щомісячно.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - двох мінімальних
заробітних плат.

За змістом ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що особам, віднесеним до 3
категорії, додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Однак, ст. ст. 37, 39, 51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що порядок
обчислення щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю визначається Кабінетом
Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаних положень
ст. ст. 37, 39, 51 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» 23.11.2011 року прийнято
постанову № 1210 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». У відповідності до
вказаної постанови КМ України,
позивачу провадиться нарахування і
виплата підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає
наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст. 37, ст.39 та ст.51 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи" і
які обмежували права громадян, щодо
виплати підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням
Конституційного суду України у справі
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано
неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення
ст.37, ст. 39 та ст.51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Законом України «Про
Державний бюджет на 2014 рік» від 16 січня
2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1
січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень
Закону) такі обмеження не встановлені.

Доводи відповідача щодо правомірності
своїх дій з посиланням на відсутність
бюджетних коштів на фінансування
виплат в порядку статей 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
обґрунтовано не взяті судом до уваги,
оскільки питання фінансування цих
видатків не є предметом даного спору.
Проблеми надання бюджетних коштів
Управлінню для виконання покладених на
нього обов'язків у справах цієї
категорії виходять за межі заявлених
вимог і судом не розглядалися.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від "14" травня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул.К.Маркса, 2-а, смт.Лугини,
Лугинський район, Житомирська
область,11301

4 - Управління праці та соціального
захисту населення Лугинської районної
державної адміністрації Житомирської
області вул.Червона Гірка,21,
смт.Лугини, Лугинський район,
Житомирська область,11301

- ,