Справа № 161/6395/14-а
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6395/14-а
Провадження № 2-а/161/278/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
П О С Т А Н О В А

06 червня 2014 р. Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі :

головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Самохіній О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідачів Романюка О.В., Ручина О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Ручина Олександра
Олексійовича інспекторів ВДАІ
Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області про визнання дій
інспекторів ВДАІ Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області
протиправними,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
інспекторів ВДАІ Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області Романюка
О. В., Ручина О. О. про визнання дій
протиправними.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.01. 2014
року приблизно о 00 год 30 хв. у м. Ковелі
по вул. Луцькій під час керування
автомобілем « Форд- Фокус» днз НОМЕР_1
він був зупинений працівниками ВДАІ
Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області. В результаті
перевірки інспектором ВДАІ
Ковельського МВ УМВС Ручином О.О.
відносно позивача було складено
протокол про вчинення
адміністративного правопорушення за
ст.130 КУпАП ( серії АВ 2 № 178936 ) за відмову
пройти в установленому порядку огляд
для визначення стану алкогольного
сп»яніння. Автомобіль позивача із
використанням авто-евакуатора був
вилучений та доставлений на штрафний
майданчик, хоча на це жодних підстав не
було.

ОСОБА_4 зазначив, що авто-евакуатор
працівниками ВДАІ був викликаний ще до
проходження позивачем медогляду та до
складання протоколу про вчинення
правопорушення.

Діями працівників ВДАІ - відповідачами
по справі було порушено Закон України «
Про міліцію», ч.7 ст. 266 , 265-2 КУпАП, п.4.6 «
Інструкції з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні правопорушення у
сфері забезпечення безпеки руху», а
саме, у разі відсторонення особи від
керування транспортом можливість
керування цим транспортом надається
уповноваженій порушником особі,
затримання транспортного засобу
допускається якщо розміщення
транспортного засобу суттєво
перешкоджає дорожньому руху,зокрема,
якщо він робить неможливим рух
транспортних засобів проїзною
частиною автомобільної дороги.

Крім того, у протоколі про
вчинення адмінправопорушення відносно
ОСОБА_4 від 04.01.2014 року, складеному
інспектором ВДАІ Ручином О.О., не
зазначено про тимчасове затримання
автомобіля позивача, а перевезення
автомобіля « Форд-Фокус» днз №? НОМЕР_1
здійснювалося сторонньою особою, що не
має відповідних дозвільних документів.

Покликаючись на наведене просив
визнати дії відповідачів
неправомірними: дії інспектора ВДАІ
Ковельського МВ УМВС України Ручина
О.О. щодо складання протоколу про
вчинення позивачем порушення серії АВ2
№ 178936 та доставлення автомобіля «
Форд-Фокус», днз НОМЕР_1 на
штрафмайданчик, а дії інспектора ВДАІ
Романюка О.В. - щодо вилучення та
доставлення автомобіля « Форд-Фокус»,
днз НОМЕР_1 на штрафмайданчик.

В судовому засіданні позивач
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві.

Відповідачі в судовому засіданні,
не визнавши позову, пояснили, що ОСОБА_4
04.01.2014 року дійсно керував автомобілем
у стані алкогольного сп»яніння, що
підтверджувалося рухом автомобіля. Від
проходження медичного огляду на стан
сп»яніння відмовився, про що було
відповідно сладено протокол.

Будь-кого керувати транспортом
позивача після затримання автомобіля
ОСОБА_4 не уповноважував, а тому було
прийнято рішення про поміщення
автомобіля на штрафмайданчик.

Ст. 130 ч.1 КУпАП дає підстави для
тимчасового затримання транспортного
засобу шляхом блокування або доставки
його для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку, що і було
зроблено працівниками ВДАІ, оскільки
розміщення транспортного засобу
позивач суттєво перешкоджало
дорожньому руху.

Ручин О.О. додатково пяснив, що
відмітки у протоколі про вчинення
адмінправопорушення про тимчасове
затримання транспортного засобу
позивача він не зробив, не вказав у
протоколі і свідків правопорушення,
хоча такі були. Але за це він поніс
покарання: в результаті службового
розслідування по даному факту йому
було оголошено догану.

Просили у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідачів, дослідивши документи
справи, суд приходить до висновку, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01. 2014 року
приблизно о 00 год 30 хв. у м. Ковелі по
вул. Луцькій під час керування
автомобілем « Форд- Фокус» днз НОМЕР_1
ОСОБА_4 був зупинений працівниками ВДАІ
Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області. В результаті
перевірки інспектором ВДАІ
Ковельського МВ УМВС Ручином О.О.
відносно позивача було складено
протокол про вчинення
адміністративного правопорушення за
ст.130 КУпАП ( серії АВ 2 № 178936 ) за відмову
пройти в установленому порядку огляд
для визначення стану алкогольного
сп»яніння. Автомобіль позивача із
використанням авто-евакуатора був
вилучений та доставлений на штрафний
майданчик.

Достовірність наведеного крім
пояснень сторін підтверджено
протоколом про вчинення
адмінправопорушення, актом огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу від 04.01.2014 року, актом огляду
затриманого транспорту, що передається
на тимчасове зберігання ( а.с. 8, 9 ),
постановою апеляційного суду
Волинської області від 24.03.2014 року (
а.с.6).

Даними документами підтверджено,
що дійсно ОСОБА_4 04.01.2014 року було
вчинено адміністративне
правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, а
саме: ухилення особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп»яніння.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього не
заперечують сторони і в суду не виникає
сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання.

Факт вчинення правопорушення за
ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: ухилення особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
сп»яніння, 04.01.2014 року позивач визнав
при розгляді справи в аеляційному суді
24.03. 2014 року ( а.с. 6) і не заперчив в
даному судовому засіданні.

Ст. 130 ч.1 КУпАП дає підстави для
тимчасового затримання транспортного
засобу шляхом блокування або доставки
його для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку, що і було
зроблено працівниками ВДАІ.

Проаналізувавши вищенаведене в
сукупності з наглядовим провадженням
Ковельської міжрайонної прокуратури
по скарзі № 129-18-14 ОСОБА_4 суд прийшов до
висновку, що перевезення автомобіля «
Форд-Фокус» днз №? НОМЕР_1 з місця
вчинення ОСОБА_4 адміністративного
правопорушення 04.01.2014 року
здійснювалося за допомогою
спеціального автомобіля - евакуатора, з
яким Державтоінспекцією не укладено в
установленому порядку договір, що не
відповідає вимогам п. п. 3,4 « Порядку
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках».

Однак, відповідачі тимчасово
затримували автомобіль позивача
згідно вимог ст. ст. 130, 265-2 КУпАП, їх дії
відповідали вимогам Закону - КупАП, а
тому недотримання вимог п.п. 3,4 «
Порядку тимчасового затримання та
зберігання транспортних засобів на
спеціальних майданчиках і стоянках» не
дає підстав для визнання їх дій
протиправними в частині доставляння
автомобіля на штраф майданчик.

Судом встановлено, що при складанні
інспектором ВДАІ Ручином О.О. протоколу
про вчинення позивачем правопорушення
за ч.1 ст. 130 КУпАП не зазначено у
протоколі свідків правопорушення, що є
порушенням вимог ст..ст. 254, 256, 266 КУпАП,
п.п. 4.2, 5.4 « Інструкції з оформлення
працівниками Державтоінспекції МВС
матеріалів про адміністративні
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху», а також у
протоколі про вчинення
адмінправопорушення відносно ОСОБА_4
від 04.01.2014 року, складеному інспектором
ВДАІ Ручином О.О., не зазначено про
тимчасове затримання автомобіля
позивача, що є порушенням вимог ст. 265-2
КУпАП, а тому в цій частині дії
інспектора ВДАІ Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області Ручина
О.О. слід визнати неправомірними.

Судові витрати слід стягнути з Ручина
О.О. в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 94, 159, 160 ч.3, 163, 167
ч.2, 186 ч.2 КАС України, ст. ст. 130 ч.1, 265-2,
суд

П О С Т А Н О
В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ВДАІ
Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області Ручина Олександра
Олексійовича в частині складання
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ 2 № 178936 від
04.01.2014 року щодо ОСОБА_4, без зазначення
свідків даного правопорушення та без
зазначення у протоколі відомостей про
затримання автомобіля неправомірними.

Стягнути з Ручина Олександра
Олексійовича в користь ОСОБА_4 73,08 грн. (
сімдесят три грн. 08 коп. ) судових
витрат.

В решті позовних вимог відмовити із-за
безпідставності.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Пушкарчук В.П.