Справа № 826/5059/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1Вн. № 1/105
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 квітня 2014 року 12:22
№ 826/5059/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання
Висоцькій Ю.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маяк-Вестдом" до
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
28.11.2013 № , за участі представників
сторін:

представник позивача Зайома О.А.;

представник відповідача без участі,

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 29 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маяк-Вестдом" (далі -
позивач, ТОВ "Маяк-Вестдом") звернулося
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач,
ДПІ в Оболонському р-ні ГУ Міндоходів у
м. Києві) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 28.11.2013 №
(далі - ППР № ).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18.04.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/5059/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18.04.2014 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі № 826/5059/14 і
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просила задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибула, подавши 29.04.2014 до
відділу документального обігу та
контролю суду клопотання про розгляд
справи без її участі. Проти позову
заперечувала в повному обсязі,
підтвердженням чого є наявні в
матеріалах справи заперечення на
позов.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

ТОВ "Маяк-Вестдом" (ідентифікаційний
код 35590935) зареєстровано 27.11.2007
Оболонською районною у м. Києві
державною адміністрацією за №
0022581.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
в Оболонському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві на підставі п. 200.10 ст. 200 р. V, в
порядку ст. 76 р. ІІ Податкового кодексу
України (далі - ПК України) проведено
камеральну перевірку податкової
звітності позивача з податку на додану
вартість за грудень 2012 року, січень -
липень 2013 року, за результатами якої
складено акт від 25.09.2013 №
997/26-54-15-01-11-35590935 (далі - Акт перевірки).

Відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем пп. 49.18.1 (49.18.2) п. 49.18
ст. 49 р. ІІ, п. 203.1 ст. 203 р. V, п. 120.1 ст. 120 ПК
України, внаслідок чого згідно з п. 54.3
ст. 54 гл. 4 р. ІІ ПК України на підставі
Акта перевірки відповідачем прийнято
ППР № , відповідно до якого
позивачу було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) на суму 1 360 грн.
(за основним платежем - 0,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1
360,00 грн.).

Позивач, не погоджуючись з даним
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся за його скасуванням до суду.

Згідно пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України
податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю (у тому
числі в разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 203.1 ст. 203 ПК України
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Пунктом 120.1 ст. 120 ПК України
передбачено, що неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке порушення, -
тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 1020 гривень за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Відповідачем було зазначено, що
позивачем не було подану податкову
звітність, а саме: декларації з ПДВ за
грудень 2012 pоку, за січень 2013 pоку, за
лютий 2013 pоку, за березень 2013 pоку, за
квітень 2013 pоку, за травень 2013 pоку, та
було подано податкову звітність з
порушенням терміну, а саме: декларації
з ПДВ за червень 2013 року та за липень 2013
року.

Однак, суд критично ставиться до
вищевказаного твердження відповідача,
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що декларація з ПДВ
за грудень 2012 року була подана
позивачем до податкового органу
засобами електронного зв'язку 17.01.2013,
тобто у строк, передбачений п. 49.18 ст. 49
ПК України. Даний факт підтверджується
квитанцією № 2 (Т. 1, арк. 22), в якій
зазначено про присвоєння
реєстраційного номера документу
та прийняття декларації на районному
рівні.

Декларація з ПДВ за січень 2013 року була
подана позивачем до податкового органу
засобами електронного зв'язку 19.02.2013,
тобто у строк, передбачений п. 49.18 ст. 49
ПК України. Даний факт підтверджується
квитанцією № 2 (Т. 1, арк. 18), в якій
зазначено про присвоєння
реєстраційного номера документу
та прийняття декларації на районному
рівні.

Декларація з ПДВ за лютий 2013 року була
подана позивачем до податкового органу
засобами електронного зв'язку 20.03.2013,
тобто у строк, передбачений п. 49.18 ст. 49
ПК України. Даний факт підтверджується
квитанцією № 2 (Т. 1, арк. 14) в якій
зазначено про присвоєння
реєстраційного номера документу
та прийняття декларації на районному
рівні.

Декларація з ПДВ за березень 2013 року
була подана позивачем до податкового
органу засобами електронного зв'язку
18.04.2013, тобто у строк, передбачений п. 49.18
ст. 49 ПК України. Даний факт
підтверджується квитанцією № 2 (Т. 1,
арк. 28), в якій зазначено про присвоєння
реєстраційного номера документу
та прийняття декларації на районному
рівні.

Декларація за квітень 2013 року була
подана позивачем до податкового органу
засобами електронного зв'язку 17.05.2013,
тобто у строк, передбачений п. 49.18 ст. 49
ПК України. Даний факт підтверджується
квитанцією № 2 (Т. 1, арк. 33), в якій
зазначено про присвоєння
реєстраційного номера документу
та прийняття декларації на районному
рівні.

Декларація за травень 2013 року була
подана позивачем до податкового органу
засобами електронного зв'язку 20.06.2013,
тобто у строк, передбачений п. 49.18 ст. 49
ПК України. Даний факт підтверджується
квитанцією № 2 (Т. 1, арк. 38), в якій
зазначено про присвоєння
реєстраційного номера документу
та прийняття декларації на районному
рівні.

Декларація за червень 2013 року була
подана позивачем до податкового органу
засобами електронного зв'язку 16.07.2013,
тобто у строк, передбачений п. 49.18 ст. 49
ПК України. Даний факт підтверджується
квитанцією № 2 (Т. 1, арк. 43), в якій
зазначено про присвоєння
реєстраційного номера документу
та прийняття декларації на районному
рівні.

Декларація за липень 2013 року була
подана позивачем до податкового органу
засобами електронного зв'язку 20.08.2013,
тобто у строк, передбачений п. 49.18 ст. 49
ПК України. Даний факт підтверджується
квитанцією № 2 (Т. 1, арк. 48), в якій
зазначено про присвоєння
реєстраційного номера документу
та прийняття декларації на районному
рівні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2012 року, січень -
травень 2013 року та червень - липень 2013
року були подані позивачем у строк,
визначений чинним законодавством
України.

При цьому, згідно пп. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК
України у разі подання платником
податків до контролюючого органу
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4
статті 48 цього Кодексу, такий
контролюючий орган зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови: у
разі отримання такої податкової
декларації, надісланої поштою або
засобами електронного зв'язку, -
протягом п'яти робочих днів з дня її
отримання.

Судом встановлено, що повідомлення про
неподання декларацій з ПДВ за грудень
2012 року, січень - травень 2013 року
позивач отримав 12.12.2013 листом від 17.10.2013
№ 10474/10/15-01-22 (Т. 1, арк. 54), підтвердженням
чого є копія конверту (Т. 1, арк. 10).

Повідомлення про невизнання звітності
як податкової направлено відповідачем
листом від 01.08.2013 № 3806/10/26-54-15.1.-22
(червень 2013 року) (Т. 1, арк. 51 - 53), та
листом від 02.09.2013 № 5774/10/26-54-15.1.-22 (липень
2013 року) (Т. 1, арк. 55 - 57).

З наведеного вбачається, що рішення ДПІ
у Оболонському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві про невизнання звітності як
податкової були надіслані з порушенням
строків, визначених вищевказаною
нормою ПК України.

Також суд вважає доцільним зазначити,
що порядок подання податкової
декларації до органів державної
податкової служби регулюється ст. 49 ПК
України.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби.

Імперативний характер наведеної норми
означає, що податковий орган не має
права не прийняти фактично отриману
податкову декларацію, подану платником
податків в один із способів,
передбачених п. 49.3 ст. 49 ПК України
(особисто або через представника,
поштою чи засобами електронного
зв'язку).

Практична реалізація процедури
прийняття податкової декларації
визначається п. 49.8 та п. 49.9 ст. 49 ПК
України.

Як передбачено нормою абз. 1 п. 49.9 ст. 49
ПК України, за умови дотримання
платником податків вимог цієї статті
посадова особа органу державної
податкової служби, в якому перебуває на
обліку платник податків, зобов'язана
зареєструвати податкову декларацію
платника датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби.

Згідно п. 49.8 ст. 49 ПК України під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової
декларації полягає у вчиненні
посадовою особою податкового органу
фактичних дій із: 1) перевірки наявності
та достовірності заповнення
обов'язкових реквізитів, передбачених
п. 48.3 та п. 48.4 ПК України; 2) реєстрації
податкової декларації у день її
отримання органом державної
податкової служби.

При цьому, як встановлено п. 49.10 ст. 49 ПК
України, відмова посадової особи
органу державної податкової служби
прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Також суд звертає увагу, що пунктом 49.11
ст. 49 ПК України визначено лише дві
підстави надання платнику податків
письмового повідомлення про відмову у
прийнятті його податкової декларації:
1) якщо податкова декларація не містить
обов'язкових реквізитів, визначених п.
48.3 ст. 48 ПК України; 2) якщо у окремих
випадках, коли це відповідає сутності
податку або збору та є необхідним для
його адміністрування, форма податкової
декларації не містить обов'язкові
реквізити, визначені п. 48.4 ст. 48 ПК
України.

Натомість судом встановлено, що
відмова відповідача у прийнятті
податкових декларацій позивача з ПДВ
за червень - липень 2013 року не містить
таких підстав.

Отже, при розгляді справи судом
встановлено, що ППР № , прийняте
за результатами даної перевірки, не
відповідає вимогам чинного
законодавства, ґрунтується на
припущеннях та без системного
викладення порушень вимог чинного
податкового законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, сукупність вищенаведених
встановлених обставин підтверджено
документально, що дає суду підстави
визнати позовні вимоги щодо визнання
протиправним та скасування ППР №
обґрунтованими, доведеними
матеріалами справи, і такими, що
підлягають задоволенню. Відтак,
позовна заява підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Маяк-Вестдом"
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
28.11.2013 № .

3. Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в сумі
182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Маяк-Вестдом" () із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунків державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

4. Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути решту суми судового
збору у розмірі 1 644,30 грн. (одна тисяча
шістсот сорок чотири грн. 30 коп.) на
розрахунковий рахунок № 4007 у ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001
із Державного бюджету України шляхом
їх безспірного списання із рахунків
державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві за
рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Строк, встановлений для подання
суб'єктом владних повноважень -
відповідачем до суду звіту про
виконання постанови - три місяці з дня
набрання постановою законної сили.

Суддя
Н.В. Клочкова