Справа № 813/2167/14
Суддя: Тертичний Віталій Григорович
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2167/14
Зал судових засідань № 5
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
представників сторін:
від позивача - Балобанов О.В.
від відповідача - Іванський В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Онур
Тааххут Ташимаджилик Ве Тіджарет
Лімітед Ширкеті» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкових повідомлень- рішень, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Онур Тааххут
Ташимаджилик Ве Тіджарет Лімітед
Ширкеті» звернулось до суду з позовом
до Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області, в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
суми грошового зобов'язання з податку
від 25.02.2014 року про зменшення розміру
від'ємного значення суми ПДВ на 794798,00
грн. в податковій декларації за
вересень 2013 року та зобов'язати Головне
управління Державного казначейства
України у Львівській області стягнути
з Державного бюджету України шляхом
безспірного списання з рахунка
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на користь
Представництва «Онур Тааххут
Ташимаджилик Ве Тіджарет Лімітед
Ширкеті» 487,00 грн. судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що висновки
контролюючого органу щодо заниження
податку на прибуток, всього в сумі 790426,00
грн., в тому числі: за 4 квартал 2011 року в
сумі 689246,00 грн., за 3 квартал 2012 року в
сумі 101180,00 грн., завищення р.24
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2013 року в сумі
939740,00 грн. не відповідають дійсності та
суперечать нормам чинного
законодавства України, що, в свою чергу,
призвело до неправомірного прийняття
податкових повідомлень - рішень.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, пояснення надав
аналогічні до викладеного у позовній
заяві, просив позов задовольнити
У судовому засіданні представник
відповідача просить в задоволенні
позову відмовити повністю, посилаючись
на те, що аргументи наведені в позовній
заяві, не спростовують наявності
порушень зафіксованих в акті перевірки
та відповідно, не можуть бути підставою
для скасування оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень.
Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи та
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд даючи
правову оцінку спірним
правовідносинам, виходив з наступного.
На підставі направлення від 10.01.2014 року
№ 10 ДПІ у Шевченківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку
Представництва «Онур Тааххут
Ташимаджилик Ве Тіджарет Лімітед
Ширкеті» код ЄДРПОУ-26579227 з питань
правомірності формування сум
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
їх подальший вплив на правильність
формування доходів та витрат по
взаєморозрахунках з НВП «Техноцентр»
Франківської районної асоціації
червень 2011 року, липень 2011 року,
вересень 2011 року, жовтень 2011 року,
листопад 2011 року, з ПП «Будівельна
вересень 2011 року, листопад 2011 року,
грудень 2011 року, з TOB «ВКП
квітень 2012 року, серпень 2012 року, з TOB
за період червень 2011 року, з TOB «ФОР
березень 2012 року - листопад 2012 року, з ПП
За результатами перевірки податковим
органом складено акт № 34/9/22-1/26579227 від
28.01.2014 року про результати позапланової
виїзної документальної перевірки, у
висновках якого встановлено наступні
- вимог п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.3 ст.44,
п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI (із внесеними змінами та
доповненнями) внаслідок чого
Представництвом «Онур» занижено
податок на прибуток, всього сумі 790426,00
грн., в тому числі: за 4 квартал 2011 року в
сумі 689246,00 грн., за 3 квартал 2012 року в
сумі 101180,00 грн.;
- вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI (із внесеними змінами та
доповненнями) внаслідок чого
Представництвом «Онур» завищено р.24
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2013 року в сумі
14 лютого 2014 року Представництвом «Онур
Тааххут Ташимаджилик Ве Тіджарет
Лімітед Ширкеті» подано заперечення на
акт перевірки від 28.01.2014 року.
Листом від 21 лютого 2014 року № 2638/13-07-22-01
податковим органом було прийнято
рішення про часткове задоволення
вимог.

На підставі Акту перевірки від
28.01.2014 року, із врахуванням рішення від
21.02.2014 року № 2638/13-07-22-01 «про часткове
задоволення заперечень», 25.02.2014 року
відповідачем складено і підписано
наступні податкові
повідомлення-рішення:

- форми «Р» за № /2823, яким
Представництву «Онур Тааххут
Ташимаджилик Ве Тіджарет Лімітед
Ширкеті» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
689246,00 грн. і

- форми «В4» за №/2822, яким
Представництву «Онур Тааххут
Ташимаджилик Ве Тіджарет Лімітед
Ширкеті» зменшення розміру від'ємного
значення суми ПДВ на 794798,00 грн. в
податковій декларації за вересень 2013
року.

Вказані порушення, згідно акта
перевірки від 28.01.2014 року, полягають у
тому, що господарські операції
позивача з НВП «Техноцентр», ПП
«Вест-Буд», ПП «Роял Ісланд», «Фор
Ю-Дизайн» є безтоварними, відтак
позивачем безпідставно занижено
податок на прибуток всього в сумі 790426,00
грн. та завищено податок на додану
вартість за вересень 2013 року в сумі
939740,00 грн. та неправомірно сформовано
податковий кредит.

До таких висновків, при проведенні
перевірки позивача, відповідач дійшов
використавши наступне:

- Акт ДПІ у Франківському районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області від 25.07.201З року № 81/22-12/30539214
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки НВП
«Техноцентр» (код за ) з
питань здійснення
фінансово-господарських операцій … за
період з 01.01.2010 року по 31.03.2013 року»;

- Акт ДПІ у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від 25.07.201З року № 81/22-12/30539214
«Про результати позапланової
невиїзної документальної перевірки
Приватного підприємства «Вест-Буд»,
з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
проведенні взаєморозрахунків з
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик Be Тіджарет Ширкеті
Лімітед» за період з
01.09.2011 р. по 31.03.2012р.»;

- Акт ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва від 15.02.2013 № 121/3-22-80-37165767 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання TOB «ФОР
Ю-ДИЗАЙН», код за , з питань
правильності обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
податку на додану вартість, по
взаємовідносинах з контрагентами за
період з 01.11.2011 по 30.11.2012 року».

Висновок Акту перевірки від 28.01.2014
року про те, що «операції ПП «Роял
Ісланд» з Представництвом «Онур» не
містять у суті своїй розумних
економічних або інших причин (ділової
мети)» і про «проведення безтоварних
операцій» ґрунтуються на розбіжностях,
які містяться в ІАС «Податковий блок»
підсистеми «Співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту» у
вересні 2013 року.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу
України (далі ПК України), відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із
п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Відповідно до положень Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого
Наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010 року,
акт - це службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Згідно із п.5.2 Порядку, у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно:

чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень;

зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних
документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що
підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів.

Згідно із п.6.2 Порядку, виявлені
порушення податкового та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, відображаються у
гривнях у розрізі податків та зборів з
розбивкою за роками та податковими
періодами у межах періоду, що
перевіряється.

Щодо правовідносин з НВП «Техноцентр»
та Приватним підприємством «Вест-Буд»
суд зазначає наступне.

Зміст господарських операцій між
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик Be Тіджарет Ширкеті
Лімітед» і НВП «Техноцентр» та ПП
«Будівельна фірма «Вест-Буд» полягає в
виконанні останніми будівельних робіт;
господарські договори за своєю
правовою природою є договорами
будівельного підряду. Згідно із ст. 875
ЦК України,- за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Згідно із ч. 4 ст. 882 ЦК
України,- передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами.

Згідно Свідоцтва № 17977368 - НВП
«Техноцентр» Франківської районної
асоціації інвалідів м.Львова
зареєстрований як платник податку на
додану вартість 10 травня 2006 року.

11 червня 2011 року між позивачем та НВП
«Техноцентр» укладено договір
субпідряду, згідно якого виконувались
роботи по відновленню та укріпленню
колектора по вул.Городоцькій в
м.Львові.

На виконання умов даного договору
представником позивача долучено до
матеріалів справи ряд документів, а
саме:

- платіжні доручення: № 44 від 14 червня
2011 року на суму - 250000,00 грн.; № 111 від 27
липня 2011 року на суму - 260000,00 грн.; № 8267
від 07 вересня 2011 року на суму - 100000,00
грн.; № 8382 від 12 жовтня 2011 року на суму -
250000,00 грн.; № 230 від 29 листопада 2011 року
на суму - 300000,00 грн.; № 292 від 26 грудня 2011
року на суму - 293000,00 грн.; № 300 від 17 січня
2012 року на суму - 250000,00 грн.; № 341 від 26
березня 2012 року на суму - 300000,00 грн.; № 419
від 06 червня 2012 року на суму - 188000,00 грн.;
№ 426 від 12 червня 2012 року на суму - 100064,98
грн.; № 473 від 23 липня 2012 року на суму -
100000,00 грн.;

- податкові накладні: № 10 від 14.06.2011 року
на загальну суму з ПДВ - 250000,00 грн., № 15
від 27.07.2011 року на загальну суму з ПДВ -
260000,00 грн., № 4 від 07.09.2011 року на
загальну суму з ПДВ - 100000,00 грн., № 8 від
12.10.2011 року на загальну суму з ПДВ - 250000,00
грн., № 9 від 13.10.2011 року на загальну суму
з ПДВ - 795889,84 грн., № 19 від 30.11.2011 року
на загальну суму з ПДВ - 735175,14 грн.

На підставі зазначених платіжних
доручень сформовано Довідку про стан
взаємних розрахунків за період: січень
2011 року - грудень 2013 року між
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик Be Тіджарет Ширкеті
Лімітед» та НВП «Техноцентр»
Франківської районної асоціації
інвалідів м.Львова на суму - 2391064,98.

Одночасно представником позивача
повідомлено суд, що 29 серпня 2013 року
Львівським апеляційним
адміністративним судом винесено
ухвалу, якою залишено без змін
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2012
року у справі № 2а-8373/12/1370. Даним
рішенням визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м.Львова Львівської області
Державної податкової служби №
від 07 серпня 2012 року, винесене на
підставі висновків викладених в акті
перевірки № 529/21/1-30539214 від 29 травня 2012
року з питань взаємовідносин НВП
«Техноцентр» Франківської районної
асоціації інвалідів м.Львова з
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик Be Тіджарет Ширкеті
Лімітед».

Згідно Свідоцтва № 100119867 - НВП ПП
«Будівельна фірма «Вест-Буд»
зареєстроване як платник податку на
додану вартість 05 червня 2008 року.

28 листопада 2010 року між
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик Be Тіджарет Ширкеті
Лімітед» та ПП «Будівельна фірма
«Вест-Буд» укладено договір
субпідряду, згідно якого ПП "Будівельна
фірма "Вест-Буд", будучи Субпідрядником,
зобов'язана виконати і здати
Представництву "Онур"(Генеральному
підрядникові) комплекс
будівельно-монтажних та інших робіт по
встановленню шумозахисних щитів в
рамках реконструкції автомагістралі
М-06. Згідно із п.п. 1.1. і 3.1. Договору
субпідряду від 28.11.2010 року, роботи
виконуються Субпідрядником власними
силами та засобами, обов'язок по
забезпеченню виконання робіт за
Договором устаткуванням, будівельною
технікою та механізмами, а також
кваліфікованим персоналом,
покладається на Субпідрядника.

На виконання умов даного договору
представником позивача долучені
наступні документи:

- платіжні доручення: № 6925 від 27 вересня
2011 року на суму - 580000,00 грн.; № 6963 від
14 листопада 2011 року на суму - 125000,00 грн.;
№ 7001 від 26 грудня 2011 року на суму - 500000,00
грн.;

- податкові накладні: № 14 від
27.09.2011 року на загальну суму з ПДВ - 580000,00
грн., № 19 від 14.11.2011 року на загальну
суму з ПДВ - 125000,00 грн., № 20 від 26.12.2011
року на загальну суму з ПДВ - 500000,00 грн.

- довідка про стан взаємних
розрахунків за період: 01.09.2011 року -
24.03.2011 року між Представництвом «Онур
Тааххут Ташимаджилик Be Тіджарет
Ширкеті Лімітед» та ПП «Будівельна
фірма «Вест-Буд» на суму - 2770223,14 грн.

Позивачем долучено до матеріалів
справи постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2011 року у справі № 2а-7010/11/1370,
залишено без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 травня 2012 року, якою визнано
протиправним податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
Державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Львові № /11291
від 07.06.2011 року, винесене на підставі
акту перевірки від 03.06.2011 року з питань
взаємовідносин Представництва «Онур
Тааххут Ташимаджилик Be Тіджарет
Ширкеті Лімітед» та ПП «Будівельна
фірма «Вест-Буд».

03 червня 2013 року між Львівським
Комунальним підприємством
«Львівавтодор» («Замовник») та
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик Be Тіджарет Ширкеті
Лімітед» («Підрядник») укладено
контрактний договір № 39789/2 згідно
якого Замовник бажає, щоб Підрядник
виконав Роботи по реконструкції доріг
та трамвайних ліній у м.львові та
акцептував пропозицію Підрядника для
виконання та зваершення вказаних Робіт
і усунення в них усіх дефектів. Усі
роботи виконуються по секціям.

На виконання умов згаданого
контрактного договору позивачем були
укладені договори поставки з ПП «Роял
Ісланд» та ТзОВ «Фор Ю - Дизайн».

Щодо правовідносин з даними
контрагентами суд зазначає таке:

Зміст господарських операцій між
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик Be Тіджарет Ширкеті
Лімітед» і TзOB «Фор Ю - Дизайн» та ПП
«Роял Ісланд» полягає в поставці
(продажу) останніми товарів
(будівельних матеріалів в асортименті)
Представництву у зв'язку із
господарською необхідністю
останнього. Згідно із ч.ч. 1 і 2 ст. 712
ЦК України,- за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Кожна з поставок
(кожна передача) придбаних будівельних
матеріалів супроводжувалась товарною
(видатковою) і податковою накладними.

Між Підприємством («Покупець») та ПП
«Роял Ісланд» («Постачальник») було
укладено ряд договорів поставки № б/н
від 05, 06 та 30 вересня 2013 року, згідно
яких Постачальник зобов'язується в
порядку і на умовах цього договору
поставити Покупцю наступну Продукцію
виробничо-технічного призначення
(Товар): труби сталеві в асортименті, а
Покупець зобов'язується в порядку і на
умовах, визначених цим договором,
прийняти до оплати Товар.

На виконання умов договору від 05
вересня 2013 року представником позивача
долучені наступні докази: видаткова
накладна № РН-9-05003 від 05 вересня 2013 року
на суму з ПДВ - 45024,00 грн.; податкова
накладна № 122 від 05 вересня 2013 року на
загальну суму з ПДВ - 45024,00 грн.;
товарно-транспортна накладна від 05
вересня 2013 року; платіжне доручення №
998 від 03 вересня 2013 року на суму - 25024,00
грн. та платіжне доручення № 1027 від 10
вересня 2013 року на суму - 20000,00 грн.

На підтвердження виконання договору
від 06 вересня 2013 року позивачем
долучені наступні документи: видаткова
накладна № РН-9-06002 від 06 вересня 2013 року
на суму з ПДВ - 41534,40 грн.; податкова
накладна № 152 від 06 вересня 2013 року на
загальну суму з ПДВ - 41534,40 грн.;
товарно-транспортна накладна від 06
вересня 2013 року; платіжне доручення №
1028 від 10 вересня 2013 року на суму - 41534,40
грн.

Щодо виконання умов договору від 30
вересня 2013 року позивачем долучено
наступне: видаткова накладна № РН-9-30035
від 30 вересня 2013 року на суму з ПДВ -
48000,00 грн.; податкові накладні № 665 на
загальну суму з ПДВ - 48000,00 грн. та № 666 на
загальну суму з ПДВ - 35644,80 грн. від 30
вересня 2013 року; товарно-транспортна
накладна від 30 вересня 2013 року;
платіжні доручення № 1089 від 23 вересня
2013 року на суму 25632,00 грн., № 1419 від 05
листопада 2013 року на суму - 40000,00 грн., №
1542 від 22 листопада 2013 року на
суму - 18012,80 грн.

У відповідності до долученої
бухгалтерської довідки, придбані у ПП
«Роял Ісланд» згідно згаданих
накладних труби ф530*8-2; 273*8; 530*8 були
оприбутковані на 205 рахунок та списані
на реконструкцію доріг та трамвайних
колій у м.Львові згідно Контракту
№ 39789/2 від 03 червня 2013 року.

Згідно довідки про стан взаємних
розрахунків за період: 2013 року між
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик Be Тіджарет Ширкеті
Лімітед» і ПП «Роял Ісланд», обороти за
даний перід становлять - 170203,20 грн.

17 березня 2012 року між Представництвом
«Онур Тааххут Ташимаджилик Be Тіджарет
Ширкеті Лімітед» («Покупець») та TзOB
«Фор Ю - Дизайн» («Постачальник»)
укладено договір № 789, згідно якого,
Постачальник зобов'язується протягом
дії даного договору поставити
Покупцеві товар за цінами, в
асортименті (по номенклатурі) і
кількості, що узгоджується сторонами у
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною цього договору, а Покупець
зобов'язується прийняти товар і
оплатити його на умовах, установлених
даним договором. Також за необхідності
згідно Додатку № 1 до даного Договору
Постачальник зобов'язаний виконати
роботи по встановленню товару, що
оформляється окремо актами наданих
послуг. Загальний обсяг товару, що
продається та послуг, що надаються за
даним договором, визначається протягом
терміну дії договору.

На виконання умов цього договору
позивач долучив наступні докази:

- видаткова накладна № 1 від 19.03.2012 року
на суму із ПДВ - 40000,00 грн., податкова
накладна № 01 від 1 від 19.03.2012 року на
загальну суму з ПДВ - 40000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 19.03.2012
року (плитка - 500 кв.м); видаткова
накладна № 2 від 23.03.2012 року на суму із
ПДВ - 20000,00 грн., податкова накладна № 02
від 1 від 23.03.2012 року на загальну суму з
ПДВ - 20000,00 грн., товарно-транспортна
накладна від 23.03.2012 року (плитка - 250
кв.м); видаткова накладна № 3 від 30.03.2012
року на суму із ПДВ - 30000,00 грн.,
податкова накладна № 02 від 1 від 30.03.2012
року на загальну суму з ПДВ - 30000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 30.03.2012
року (плитка - 375 кв.м); видаткова
накладна № 1 від 06.04.2012 року на суму із
ПДВ - 50000,00 грн., податкова накладна № 01
від 1 від 06.04.2012 року на загальну суму з
ПДВ - 50000,00 грн., товарно-транспортна
накладна від 06.04.2012 року (панелі - 500 шт.);
видаткова накладна № 2 від 23.04.2012 року
на суму із ПДВ - 40000,00 грн., податкова
накладна № 02 від 1 від 23.04.2012 року на
загальну суму з ПДВ - 40000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 23.04.2012
року (панелі - 400 шт.); видаткова накладна
№ 3 від 27.04.2012 року на суму із ПДВ - 25000,00
грн., податкова накладна № 03 від 1 від
27.04.2012 року на загальну суму з ПДВ - 25000,00
грн., товарно-транспортна накладна від
27.04.2012 року (панелі - 250 шт.); видаткова
накладна № 4 від 27.04.2012 року на суму із
ПДВ - 40000,00 грн., податкова накладна № 04
від 1 від 27.04.2012 року на загальну суму з
ПДВ - 40000,00 грн., товарно-транспортна
накладна від 27.04.2012 року (панелі - 400 шт.);
видаткова накладна № 1 від 04.05.2012 року
на суму із ПДВ - 35000,00 грн., податкова
накладна № 01 від 1 від 04.05.2012 року на
загальну суму з ПДВ - 35000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 04.05.2012
року (фарба - 300 шт.); видаткова накладна
№ 2 від 11.05.2012 року на суму із ПДВ - 34000,00
грн., податкова накладна № 02 від 11.05.2012
року на загальну суму з ПДВ - 34000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 11.05.2012
року (церезит - 500 шт.); видаткова
накладна № 3 від 18.05.2012 року на суму із
ПДВ - 50000,00 грн., податкова накладна № 03
від 18.05.2012 року на загальну суму з ПДВ -
50000,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 18.05.2012 року (брус - 33,333 куб.м);
видаткова накладна № 4 від 21.05.2012 року
на суму із ПДВ - 19110,00 грн., податкова
накладна № 04 від 21.05.2012 року на загальну
суму з ПДВ - 19110,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 21.05.2012
року (ванна акрил - 1 шт.); видаткова
накладна № 5 від 23.05.2012 року на суму із
ПДВ - 25000,00 грн., податкова накладна №
05 від 23.05.2012 року на загальну суму з ПДВ -
25000,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 23.05.2012 року (панель Панадо - 125 шт.);
видаткова накладна № 6 від 24.05.2012 року
на суму із ПДВ - 42000,00 грн., податкова
накладна № 06 від 24.05.2012 року на загальну
суму з ПДВ - 42000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 24.05.2012
року (панель Панадо - 210 шт.); видаткова
накладна № 7 від 28.05.2012 року на суму
із ПДВ - 23480,00 грн., податкова накладна №
07 від 28.05.2012 року на загальну суму з ПДВ -
23480,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 28.05.2012 року (Плитка - 293,5 кв.м);
видаткова накладна № 8 від 31.05.2012 року
на суму із ПДВ - 29917,50 грн., податкова
накладна № 08 від 31.05.2012 року на загальну
суму з ПДВ - 29917,50 грн.,
товарно-транспортна накладна від 31.05.2012
року (унітаз - 25 шт.); видаткова накладна
№ 9 від 31.05.2012 року на суму із ПДВ - 20000,00
грн., податкова накладна № 09 від 31.05.2012
року на загальну суму з ПДВ - 20000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 31.05.2012
року (Плитка - 100 кв.м); видаткова
накладна № 1 від 08.06.2012 року на суму із
ПДВ - 50000,00 грн., податкова накладна № 01
від 08.06.2012 року на загальну суму з ПДВ -
50000,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 08.06.2012 року (Панелі - 500 шт.);
видаткова накладна № 2 від 12.06.2012 року
на суму із ПДВ - 45000,00 грн., податкова
накладна № 02 від 12.06.2012 року на загальну
суму з ПДВ - 45000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 12.06.2012
року (Панелі - 450 шт.); видаткова накладна
№ 3 від 18.06.2012 року на суму із ПДВ - 30000,00
грн., податкова накладна № 03 від 18.06.2012
року на загальну суму з ПДВ - 30000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 18.06.2012
року (Брус - 20 м.куб); видаткова накладна
№ 4 від 18.06.2012 року на суму із ПДВ - 11011,20
грн., податкова накладна № 04 від 18.06.2012
року на загальну суму з ПДВ - 11011,20 грн.,
товарно-транспортна накладна від 18.06.2012
року (ванна акр. - 2 шт.); видаткова
накладна № 1 від 09.07.2012 року на суму із
ПДВ - 40000,00 грн., податкова накладна № 01
від 09.07.2012 року на загальну суму з ПДВ -
40000,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 09.07.2012 року (Унітаз - 42 шт.); видаткова
накладна № 2 від 19.07.2012 року на суму із
ПДВ - 30000,00 грн., податкова накладна № 02
від 19.07.2012 року на загальну суму з ПДВ -
30000,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 19.07.2012 року (Краска - 10 л); видаткова
накладна № 4 від 26.07.2012 року на суму із
ПДВ - 20000,00 грн., податкова накладна № 04
від 26.07.2012 року на загальну суму з ПДВ -
20000,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 26.07.2012 року (Ремкомплект для фасадів
- 1 шт.); видаткова накладна № 1 від 06.08.2012
року на суму із ПДВ - 28100,00 грн.,
податкова накладна № 01 від 06.08.2012 року
на загальну суму з ПДВ - 28100,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 06.08.2012
року (Панелі - 281 шт.); видаткова
накладна № 2 від 08.08.2012 року на суму із
ПДВ - 40000,00 грн., податкова накладна № 02
від 08.08.2012 року на загальну суму з ПДВ -
40000,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 08.08.2012 року (Плитка - 500 м.кв);
видаткова накладна № 3 від 22.08.2012 року
на суму із ПДВ - 40000,00 грн., податкова
накладна № 03 від 22.08.2012 року на загальну
суму з ПДВ - 40000,00 грн.,
товарно-транспортна накладна від 22.08.2012
року (Паркет - 250 м.кв); видаткова
накладна № 1 від 24.09.2012 року на суму із
ПДВ - 2800,67 грн., податкова накладна № 01
від 24.09.2012 року на загальну суму з ПДВ -
2800,67 грн., товарно-транспортна накладна
від 24.09.2012 року (Стіл - 1 шт.); видаткова
накладна № 1 від 12.11.2012 року на суму із
ПДВ - 40000,00 грн., податкова накладна № 01
від 12.11.2012 року на загальну суму з ПДВ -
40000,00 грн., товарно-транспортна накладна
від 12.11.2012 року (Панелі - 400 шт.);

- платіжні доручення: № 9496 від 23 березня
2012 року на суму - 20000,00 грн., № 9580
від 30 березня 2012 року на суму - 30000,00 грн.,
№ 9683 від 06 квітня 2012 року на суму - 50000,00
грн., № 9786 від 23 квітня 2012 року на суму -
40000,00 грн., № 9818 від 27 квітня 2012 року на
суму 65000,00 грн., № 9868 від 04 травня 2012 року
на суму - 35000,00 грн., № 9939 від 11
травня 2012 року на суму - 34000,00 грн., № 10052
від 18 травня 2012 року на суму - 50000,00
грн., № 10062 від 21 травня 2012 року на суму -
19110,00 грн., № 10081 від 23 травня 2012
року на суму - 25000,00 грн., № 10085 від 24
травня 2012 року на суму - 42000,00 грн., № 10130
від 28 травня 2012 року на суму - 23480,00 грн.,
№ 10175 від 31 травня 2012 року на суму - 20000,00
грн., № 10176 від 31 травня 2012 року на суму -
29917,50 грн., № 10250 від 08 червня 2012 року на
суму - 50000,00 грн., № 10345 від 12
червня 2012 року на суму - 45000,00 грн., № 10378
від 18 червня 2012 року на суму - 11011,20 грн.,
№ 10496 від 09 липня 202 року на суму - 40000,00
грн., № 10697 від 19 липня 2012 року на суму -
30000,00 грн., № 10723 від 23 липня 2012 року на
суму - 30000,00 грн., № 10755 від 26 липня 2012
року на суму - 20000,00 грн., № 10896 від 06
серпня 2012 року на суму - 28100,00 грн., № 10930
від 08 серпня 2012 року на суму - 40000,00 грн.,
№ 11006 від 22 серпня 2012 року на суму - 40000,00
грн., № 11264 від 24 вересня 2012 року на суму
- 16804,00 грн., № 11336 від 04 жовтня 2012 року на
суму - 121760,00 грн., № 11662 від 12
листопада 2012 року на суму - 40000,00 грн.

На підставі зазначених платіжних
доручень сформовано Довідку про стан
взаємних розрахунків за період: 01.03.2012 -
24.03.2014 року між Представництвом «Онур
Тааххут Ташимаджилик Be Тіджарет
Ширкеті Лімітед» і ТОВ «Фор Ю-дизайн»
на суму - 1135182,70 грн.

У відповідності до долученої
бухгалтерської довідки, придбані у ТОВ
«Фор Ю-дизайн» згідно перелічених
накладних плитка, панелі, фарба,
церезит, бруси, ремкомплект для фасадів
та паркет були оприбутковані на 201
рахунок та списані на будівництво
виробничої бази на території
Вишняківської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області (акти списання товарів: № 17 від
30.04.13 р., № 27 від 31.05.13 р., № 39 від 30.06.13 р.),
придбані ванни та стіл оприбутковані
на рахунок 1521 та введені в
експлуатацію, придбані унітази
оприбутковані на рахунок 1531 та введені
в експлуатацію.

Судом з матеріалів справи встановлено
наявність у позивача таких
автомобілів: MAN 18430 сідловий тягач,
реєстраційний номер НОМЕР_1 що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу від
28.07.2010 року, ГАЗ 33023 бортовий
малотоннажний - В, реєстраційний номер
НОМЕР_2 - згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу від
14.12.2012 року, ГАЗ 33023 213 ЗНГ
вантажопасажирський, реєстраційний
номер НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу від 22.07.2010 року),
ГАЗ 33023 бортовий малотоннажний - В,
реєстраційний номер НОМЕР_4 (свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
від 18.12.2012 року) та ТАТА LPT 613 вантажний
фургон, реєстраційний номер НОМЕР_5
(свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу від 27.03.2012 року)

Відповідно до п.14.1.27 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Виходячи з вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р.,
обґрунтування відображення
господарських операцій в податковому
обліку здійснюється на підставі даних
бухгалтерського обліку.

У статті 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» зазначено, що
сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності (далі -
підприємства), які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Відповідно до вимог п.3.2 ст. 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Крім того, Наказом ДПА України «Про
затвердження форми декларації з
податку на прибуток підприємства та
порядку її складання» від 29.03.2003 р. №143,
передбачено, що дані, наведені в
декларації, повинні підтверджуватись
первинними документами обліку та
відповідати податковому обліку
(звітності).

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
збереження записів у бухгалтерському
обліку, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за №168/704.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 вказаного
Положення, господарські операції
відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і
безперервного документування. Записи в
облікових регістрах провадяться на
підставі первинних документів,
створених відповідно до вимог цього
Положення.

Первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення (п.п.2.1 п.2 Положення).

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(п.2 ст.9 цього Закону).

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» передбачено, що
підприємство самостійно визначає
облікову політику; обирає форму
бухгалтерського обліку як певну
систему регістрів обліку, порядку і
способу реєстрації та узагальнення
інформації в них з додержанням єдиних
засад, встановленим цим Законом, та з
урахуванням особливостей своєї
діяльності і технології обробки
облікових даних; розробляє систему і
форму внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку, звітності і
контролю господарських операцій,
визначає права працівників на
підписання бухгалтерських документів.

З урахуванням вищенаведеного та
встановлених фактичних обставин
справи, твердження відповідача щодо
недоведеності господарських операцій
позивача з НВП «Техноцентр», ПП
«Будівельна фірма «Вест-Буд», TOB «ФОР Ю -
Дизайн» і ПП «Роял Ісланд» з придбання
товарів та робіт, якщо витрати на їх
придбання підтверджені первинними
документами, укладені позивачем
правочини не визнані у встановленому
законом порядку недійсними і немає
інших відомостей, які б свідчили про
завищення позивачем в цьому випадку
валових витрат та податкового кредиту,
є безпідставними.

Частиною другою та третьою статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні»
передбачається, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Як вже зазначалось вище, згідно з п.139.1.9
п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

За своїм змістом наведені норми
Податкового кодексу України
передбачають як підставу для не
включення до валових витрат лише
випадок повної відсутності будь-яких
розрахункових, платіжних та інших
документів, а тому і неможливість
віднесення до складу валових витрат
підприємства нереальних сум,
непідтверджених будь-якими
документами взагалі, а для
підтвердження включення витрат до
складу валових витрат необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених статтею 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні».

Господарські операції позивача
підтверджені належним чином
оформленими первинними документами, а
правочини не визнані у встановленому
законом порядку недійсними, як і немає
інших відомостей, які б свідчили про
завищення позивачем валових витрат.

Висновки податкового органу про
порушення платником податку норм
Податкового кодексу України
ґрунтуються на інших актах перевірки
податкових органів. Однак, чинне
законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника
податків права на віднесення витрат до
складу валових та/або права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

Такої правової позиції дотримується
Верховний Суд України. Так, згідно із
постановою Верховного Суду України від
31.01.2011 року № 14/11 (у справі за позовом
ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до
Мукачівської ОДПІ в Закарпатській
області),- … якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання щодо сплати податку
до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи …
зазначені обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Зазначена позиція узгоджується також
із практикою Європейського суду з прав
людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти
Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від
22.01.2009 року зазначив, що платник податку
не повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати податок на додану вартість
другий раз, а також сплачувати пеню. На
думку Суду, такі вимоги стали надмірним
тягарем для платника податку, що
порушило справедливий баланс, який
повинен підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Висновки акта перевірки щодо зайвого
віднесення позивачем до складу валових
витрат вартості придбаних товарів та
робіт не ґрунтуються на нормах закону
та не містять посилань на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що б підтверджували наявність факту
порушення податкового законодавства
саме позивачем.

Про відсутність у позивача долучених
до матеріалів справи первинних
документів у акті перевірки жодним
чином не зазначено, як і не зазначено
про відмову позивача такі надати на
вимогу податкового органу.

Відповідно до п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податковий кредит - сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою встановленою п. 193.1
статті 193 цього кодексу, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

За змістом наведених правових норм
витрати для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника.

Судом на підставі зібраних у справі
доказів встановлено здійснення
господарських операцій позивача з НВП
«Техноцентр», ПП «Будівельна фірма
«Вест-Буд», TOB «ФОР Ю - Дизайн» і ПП «Роял
Ісланд».

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит згідно з
п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України є дата здійснення першої з
наступних подій:

а) дата списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату
товарів (робіт, послуг);

б) дата отримання податкової накладної.

У відповідності до п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України, податкова
накладна має містити: порядковий номер
податкової накладної; дату її
виписування, назву юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місце розташування юридичної
особи або місце податкової адреси
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість;
опис (номенклатуру) товарів (робіт,
послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);
повну назву отримувача; ціну продажу
без врахування податку; ставку податку
та відповідну суму податку у цифровому
значенні; загальну суму коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

Податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом (п.201.6
Податкового Кодексу України)).

Не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами (п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України).

Податковим Кодексом України
передбачено лише один випадок не
включення до складу податкового
кредиту витрат по сплаті податку -
відсутність податкової накладної.

Як встановлено судом та знайшло своє
підтвердження в матеріалах справи, між
позивачем та НВП «Техноцентр», ПП
«Будівельна фірма «Вест-Буд», TOB «ФОР Ю -
Дизайн» і ПП «Роял Ісланд» відбулися
господарські операції, факт виконання
яких підтверджений належним чином
оформленими первинними документами.

Судом встановлено, що отримані
позивачем від НВП «Техноцентр», ПП
«Будівельна фірма «Вест-Буд», TOB «ФОР Ю -
Дизайн» і ПП «Роял Ісланд» податкові
накладні містять всі необхідні
реквізити вказані у п.201.1 ст. 201 ПК
України.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього
Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Суд звертає увагу відповідача, що
відповідно до абзацу 1 частини 2 статті
215 ЦК

України недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Згідно статті 228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

Відповідно до пункту 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» при
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
України має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

В процесі розгляду справи, зазначені
факти встановлено не було та
відповідачем не було надано доказів на
підтвердження недотримання сторонами
в момент укладення правочинів вимог,
встановлених частинами першою-третьою,
п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України, що є
підставою для визнання правочинів
недійсними.

Окрім цього, з 01 січня 2011 року набули
чинності зміни, внесені до ЦК України,
зокрема, було викладено частину першу
статті 203 у новій редакції та доповнено
статтю 228 частиною третьою. На підставі
частини 3 статті 228 ЦК України чи статті
207 Господарського кодексу України (далі
ГК України) доводити недійсність
правочинів (господарських зобов'язань)
органи державної податкової служби
зобов'язані виключно у судовому
порядку.

Чинне законодавство України не ставить
у залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, зокрема тим, який не
був постачальником товарів (послуг), на
вартість яких нарахований ПДВ, що
включений платником податку до
податкового кредиту.

Так, у постановах Верховного Суду
України від 9 вересня 2008 року в справі №
21-500во08, від 1 червня 2010 року в справі №
21-573во10 Судова палата в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку, що якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, то це спричиняє
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначені
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

В матеріалах справи відсутні докази на
предмет визнання недійсними в
установленому порядку правочинів
позивача. Відтак висновки акта
перевірки про відсутність
господарських операцій позивача з НВП
«Техноцентр», ПП «Будівельна фірма
«Вест-Буд», TOB «ФОР Ю - Дизайн» і ПП «Роял
Ісланд» не ґрунтуються на нормах
діючого законодавства.

Згідно з ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються
рішення прийняті відповідачем,
суб'єктом владних повноважень, суд
відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України,
перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1)
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Матеріали справи свідчать, що
відповідні положення відповідачем
дотримані не були, що в свою чергу
зумовило необхідність звернення
позивача за захистом свого порушеного
права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги є підставними та
обґрунтованими, а тому
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати у
формі судового збору на підставі ст. 94
КАС України присуджуються з державного
бюджету.

Керуючись ст.ст. 17-19, 69-71, 94, 151-154,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
/2823 та № /2822 від 25.02.2014 року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Онур
Тааххут Ташимаджилик Ве Тіджарет
Лімітед Ширкеті» (місцезнаходження:
79037, м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 212,
корп.2, код ЄДРПОУ - 26579227) 487 (чотириста
вісімдесять сім) грн. 00 коп. судового
збору.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, визначеному ст. 254
КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови
виготовлений 24 червня 2014 року.

Суддя
Тертичний В.Г.