Справа № 804/16592/13-а
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2014 рокусправа № 804/16592/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів:
Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Паллада
ТБ" до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Паллада ТБ" (далі -
позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 22
жовтня 2013 року № у сумі 510,00 грн.
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій та відшкодування з Державного
бюджету на користь позивача судового
збору.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Паллада ТБ" до
Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення задоволено;
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 22 жовтня 2013 року; стягнуто з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Паллада ТБ " судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду скасувати
та прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог. Заявник
апеляційної скарги вказує на
помилковість висновку суду першої
інстанції, що калькуляція собівартості
одиниці виготовленої продукції за свої
призначенням не відповідає ознакам
первинного документу, посилаючись на
пп. 20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
посадовою особою відповідача у зв'язку
з проведенням документальної планової
виїзної перевірки позивача з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.04.2010 року по
31.12.2012 року, 09 жовтня 2013 року головному
бухгалтеру позивача вручено запит «Про
надання пояснень», щодо надання
пояснення та документального
підтвердження з наступних питань:
надати калькуляцію собівартості
виготовленої продукції (соєвий жмих,
олія соєва, макуха соєва); надати
розшифровку компенсації
експлуатаційних витрат згідно
договору оренди № 0110/2010 від 29.04.2010 року
(окремо суми витрат на газ,
електроенергію, охорону будівлі та
надати інформацію щодо включення цих
витрат до декларацій з прибутку та
податку додану вартість по кожному
місяцю за перевіряє мий період).
Зазначені пояснення та документи слід
надати до 12 годин 10 жовтня 2013 року (а.с.10)

На вказаний запит, позивачем надано
відповідь листом №10161 від 16 жовтня 2013
року, додано копії документів стосовно
додаткової розшифровки до рахунків з
компенсаційними витратами (а.с.11).

11 жовтня 2013 року відповідачем
направлено позивачу запит «Про надання
пояснень», щодо пояснення та
документального підтвердження з
наступних питань: для яких фінансових
цілей орендується склад за адресою
АДРЕСА_1, надати належні документи, які
підтверджують використання
вищевказаного складу. Вказані
документи та пояснення слід надати в
термін до 12 годин 14 жовтня 2013 року
(а.с.12).

На вказаний запит, позивачем надано
відповідь листом №10162 від 16 жовтня 2013
року, яким пояснено, що він орендує
склад за адресою АДРЕСА_1 у ПП ОСОБА_1 як
цех для виробництва соєвого боба. Також
позивачем додано копію договору оренди
№4 надав копію договору оренди з ПП
ОСОБА_1 від 31 травня 2010 року (а.с.13).

18 жовтня 2013 року посадовою особою
відповідача складено акт №
697/04-61-22-1/35448640 "Про ненадання документів"
(а.с.8-9) (далі - акт). З акту вбачається, що
станом на 18 жовтня 2013 року жодних
документів стосовно калькуляції
собівартості виготовленої продукції і
документів які підтверджують
фінансову діяльність складу за адресою
АДРЕСА_1, окрім договору оренди
виробничого приміщення і обладнання,
до перевірки не надано.

На підставі акту перевірки,
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення № від 22
жовтня 2013 року, яким позивачу за
порушення п.121.1 ст.121 ПК України,
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: адміністративні штрафи та
інші санкції - на суму 510,00 грн. (а.с.7)

Відповідно до п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, контролюючі органи мають
право: запитувати та вивчати під час
проведення перевірок первинні
документи, що використовуються в
бухгалтерському обліку, регістри,
фінансову, статистичну та іншу
звітність, пов'язану з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів,
виконанням вимог законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;

При проведенні перевірок посадові
особи контролюючого органу мають право
отримувати у платників податків
належним чином завірені копії
первинних фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів, платежів, порушення
вимог іншого законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
контролюючі органи (п.85.4. ст..85 ПК
України).

Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-XIV (далі - Закон №996) бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, що фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Статтею 9 Закону №996 встановлені вимоги
до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно листа Мінфіну "Про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку" №31-34000-10-16/14618
від 29 травня 2009 року, калькуляція
собівартості одиниці виготовленої
продукції за своїм призначенням не
відповідає ознакам первинного
документа, оскільки нею не фіксується
будь-яка господарська операція,
розпорядження або дозвіл на проведення
господарської операції.

Аналізуючи вище викладене, суд
апеляційної інстанцій дійшов висновку,
щодо необґрунтованості запиту у
позивача калькуляції собівартості
одиниці виготовленої продукції
оскільки за своїм призначенням вона не
відповідає ознакам первинного
документа.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, погоджуючись з його
висновками, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, постанову суду першої
інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук