Справа № 815/2900/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2900/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді
Потоцької Н.В.

за участю секретаря
Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача
Чапуріної С.І.

представника відповідача
Ляшан Т.В.

представника відповідача
не з'явився

представника третьої особи
ОСОБА_3

третьої особи
не з'явився

третьої особи
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Одесадерев» до
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси,
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси, треті особи:
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання протиправним та
скасування розрахунків за 2014 р. про
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених за віком на пільгових
умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Одесадерев»
(позивач) звернулося з позовом
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси,
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси, треті особи:
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та просить, з урахуванням
поданих уточнень, визнати протиправним
та скасувати розрахунок № 69, № 92 за 2014
р. про відшкодування фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених за віком на пільгових
умовах та зобовязати вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що на підприємстві працювали,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які з досягненням
пенсійного віку мали право на
призначення пенсії на пільгових умовах
відповідно за Списком №2 виробництв,
професій, посад і показників,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах» від 16.01.2003р. №36.

Нарахування пенсії здійснено на
підстави заяви ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2.н.).
24.11.2010р. ОСОБА_4 звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси з заявою на
нарахування і призначення пенсій за
віком, відповідно до Списку №2. ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_2.н.) пішла на пенсію в 50
років 17.09.2010р. TOB «Одесадерев»
компенсувало витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених за віком
на пільгових умовах і пенсію в повному
обсязі.

Відповідно протоколу №23060 від 05.01.2011р. і
відповідно розрахунку №92 УПФ в
Київському районі м. Одеси призначило
(нарахувало) пенсію ОСОБА_4 на підставі
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

На думку позивача, пенсію і компенсацію
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених за віком на пільгових
умовах ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати
до 16.09.2015р., а не до 16.09.2019р. на підставі
ст. 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Згідно ст. 12 Закону, право на пенсію за
віком мають: жінки - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менше 20
років.

22.07.2008 р. ОСОБА_3 звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси з заявою
про нарахування і призначення пенсій
за віком, відповідно до Списку №2.
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3.н.) пішла на пенсію
в 50 років 15.04.2008р. TOB «Одесадерев»
компенсувало витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених за віком
на пільгових умовах і пенсію в повному
обсязі. Відповідно протоколу №53867 від
15.07.2008р. і розрахунку №60 УПФ України в
Суворовському районі м. Одеси
призначило (нарахувало) пенсію ОСОБА_3
на підставі нового Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Позивач, TOB «Одесадерев» вважає, що
пенсію і компенсацію витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених за
віком на пільгових умовах за ОСОБА_3
зобов'язано сплачувати до14.04.2013р., а не
до 14.04.2015р. на підставі ст. 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

На думку позивача, ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_3.н.) має право на пенсію за
віком після досягнення 55 років, тобто з
15.04.2013р., а не з досягненням 57 років,
тобто з 14.04.2015р.; ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2.н.)
має право на пенсію за віком після
досягнення 55 років, тобто з 17.09.2015р., а не
з досягненням 59 років, тобто з 16.09.2019р.

Отже, УПФ України в Київському районі м.
Одеси і УПФ України в Суворовському
райони м. Одеси необгрунтовано і
безпідставно нарахували пенсії і
компенсацію витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених за віком
на пільгових умовах за Списком №2
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на підставі ст.26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача (управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси) просив відмовити у
задоволенні заявлених позовних вимог
та в обґрунтування своєї правової
позиції надав до суду письмові
заперечення, в яких вказав.

Пенсія призначалася відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який вступив в силу з
01.01.2004 року. Відповідно до п. б. ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пенсії за віком на
пільгових умовах призначаються
працівникам, які зайняті повний
робочий день па інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт; професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, па
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію па
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійною віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

Іри цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в"-"'е" та "ж" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня року за рахунок
коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, окремим категоріям
працівників залежно від умов праці за
результатами атестації робочих місць
можуть призначатися пенсії за рахунок
коштів підприємств та організацій, але
не раніше ніж за 5 років до досягнення
віку, передбаченого статтею 26 цього
Закону, в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону.

Особам, які працювали на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці та
мали або матимуть право на пенсію
відповідно до статті 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», пенсії
призначаються за нормами цього Закону,
виходячи з вимог віку та стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

У зв'язку з цим дата досягнення
пенсійного віку змінилась, а отже,
Розрахунок №92 є обгрунтованим, і
згідно приписів чинного законодавства
ОСОБА_4 досягне пенсійного віку 16.09.2019
року.

Представник відповідача (управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси) просив
відмовити у задоволенні заявлених
позовних вимог та в обґрунтування
своєї правової позиції надав до суду
письмові заперечення.

ОСОБА_3 призначено пенсію відповідно до
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

На пільгових умовах на пенсію за віком
мають право працівники, які зайняті
повний робочий день на роботах зі
шкідливими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом:
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право па
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

57років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58років - які народилися з 1 квітня 1959
року по 30 вересня 1959 року;

58років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59років - які народилися з 1 квітня 1960
року по 30 вересня 1960 року;

59років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60років - які народилися з 1 квітня 1961
року по 31 грудня 1961 року,

Отже, ОСОБА_3 народилась 14.04.1958, тобто
пенсійного віку вона досягне у 57 років ,
а саме 14 квітня 2015 року.

Відповідно до Постанови Кабінет
Міністрів України від 18.07,2007 N 937 «Про
затвердження Порядку призначення
пенсій за рахунок коштів підприємств
та організацій окремим категоріям
працівників за результатами атестації
робочих місць за умовами праці»
перерахування коштів підприємствами,
організаціями здійснюються до дня
досягнення особою пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Отже, управлінням правомірно складений
та направлений розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах № 60.

Представник третьої особи (управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси) проти
заявлених вимог заперечував,
зазначивши, що пенсії громадянам
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено відповідно
до ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а тому на ТОВ
«Одесадерев» лежить обов'язок
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених за віком на пільгових
умовах за Списком №2 в повному обсязі
до набуття пенсіонерами права на
пенсію за віком.

Третя особа (ОСОБА_4) заперечувала проти
заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з
обмеженою відповідальністю
«Одесадерев» є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
забезпечення відповідно до ч.1 ст.14
Закону №1058-VI та п. 1 ст. 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26.06.97р № 400/97
(далі - Закон №400/97), Закон чинний в
частині, що не суперечить Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідача працювали працівники, які
мають право на пільгову пенсію за
Списком №2: ОСОБА_4, ОСОБА_3, що
підтверджується копіями довідок, з
яких вбачається наявність необхідних
підстав та стажу роботи у працівників
для призначення пільгових пенсій
відповідно до п.п. «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(а/с. 9-10; 14-15).

Судом досліджені копії довідок із
зазначенням професій та посад
зазначених вище працівників, які дають
право на пільгову пенсію відповідно до
п.п. «б»-«з» ч. 1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», протоколи про
призначення пільгової пенсії та
розрахунки стажу, що підтверджують
право на отримання пільгових пенсій
(а/с. 8, 11-13).

Судом встановлено, що відповідач
направив позивачу розрахунки (№ 60, № 92)
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій.
Призначених відповідно до п.п. «б»-«з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за 2014 рік .

Надаючи належну правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходив з
наступного.

Пенсійний фонд діє виключно згідно
норм діючого законодавства, а при
нарахуванні фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених за віком на пільгових
умовах керується крім інших,
зазначених в адміністративному позові,
ще й змінами, внесеними Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ.

Законом № 3668-VІ текст статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058-ІV було викладено в
такий редакції:

1.Особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня
1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з
1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня
1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з
1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня
1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з
1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня
1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з
1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня
1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з
1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1
квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Отже, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. отримає
право на пенсію за віком після
досягнення 57 років, тобто з 14 квітня 2015
року.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. отримає право
на пенсію за віком після досягнення 59
років, тобто з 16 вересня 2019 року.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058)
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону № 1058 в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788). У цьому випадку розміри
пенсій визначаються відповідно до
статті 27 та з урахуванням норм статті 28
Закону № 1058. При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності Законом № 1058.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
400/97-ВР), платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

В абзаці 4 ч.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР
зазначено, що для платників збору,
визначених п.п. 1 та 2 ст.1 цього Закону,
крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до п.п.
«б» - «з» ст.13 Закону № 1788 до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування фактичних
витрат по виплаті та доставці пенсій
передбачений Інструкцією про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затверджено Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004р. за № 64/8663 (далі - Інструкція №21-1).

Відповідно до п.6.1 Інструкції №21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч.2
"Прикінцевих положень" Закону №1058 в
таких розмірах: - для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1
цієї Інструкції (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4 Інструкції №21-,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону №1058, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Пунктами 6.8, 6.9 Інструкції №21-1
передбачено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Не сплачені та/або несвоєчасно
сплачені суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
зазначених в абзаці другому пункту 6.1
цієї Інструкції, стягуються з
нарахуванням пені та штрафних санкцій
відповідно до норм Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Згідно п.6.10 Інструкції №21-1
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Діюче законодавство, що регулює спірні
правовідносини, не містить виключень
щодо наявності умов за яких у
підприємств та організацій не виникає
обов'язку відшкодовувати понесені
пенсійним фондом витрати щодо доставки
та виплати пенсій особам, пенсії яким
призначені за Списками № 1 та № 2,
законом не визначена залежність
моменту виникнення права пенсійного
фонду на відшкодування витрат від часу
здійснення таких витрат, не
встановлено обмежень щодо строку
протягом якого УПФУ має право
призначати зазначені пенсії.

Позивач є, відповідно до п.2.1.1
Інструкції №21-1, платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

У зв'язку із наведеним, суд приходить до
висновку про обов'язок позивача
відшкодувати управлінню ПФУ витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до ч.1 ст. 13 Закону №1788
працівникам позивача за списком №1, №2,
що також відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, неодноразово
висловленій у справах цієї категорії,
зокрема у постановах від 31 січня 2011
року № 21-69а10 та від 13 лютого 2012 року №
21-11а12.

Відповідно до абзацу 4 пп.1 п.2
Прикінцевих положень Закону №1058,
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам, відповідно до
пунктів ч.1 ст.13 Закону №1788 за списком
№1 та списком №2, покриваються
підприємствами та організаціями. При
цьому обов'язок підприємств та
організацій з відшкодування цих
витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004
року, не пов'язаний із датою
призначення такої пенсії чи часом
набуття необхідного для цього
пільгового стажу (до чи після набрання
чинності Законом № 1058).

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог ст.14
Закону №1788.

Такий висновок узгоджується з
практикою Верховного Суду України в
справі №21-251а12 від 25.09.2012 року.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставин
справи суд дійшов висновку, що
відповідачі, як суб'єкти владних
повноважень довели належним чином
суду правомірність своїх рішень, в той
час як позивач не надав достатніх та
належних доказів зворотного, а тому суд
приходить до висновку, що рішення
відповідачів не суперечать вимогам ст.
19 Конституції України та ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потоцька Н.В.

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову повністю.

23 червня 2014 року.