Справа № 806/8212/13-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"25" червня 2014 р.
Справа № 806/8212/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"17" квітня 2014 р. у справі за позовом
Коростишівської районної державної
адміністрації Житомирської області
до Державної фінансової інспекції в
Житомирській області, третя особа:
Коростишівська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування пункту 4 вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.04.2014
позовні вимоги Коростишівської
районної державної адміністрації
задоволено.

Визнано п.4 вимоги Державної фінансової
інспекції в Житомирській області про
усунення виявлених ревізією порушень
фінансово-господарської діяльності
Коростишівської районної державної
адміністрації за період з 1 січня 2010
року по 1 червня 2013 року протиправним та
скасовано його.

Не погоджуючись з ухваленою судом
першої інстанції постановою,
відповідач у справі подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись, зокрема на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржену постанову скасувати та
прийняти нову постанову.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, дослідивши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
відсутні підстави для її задоволення з
огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що
Коростишівська районна державна
адміністрація Житомирської області
звернулась до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправним та скасування п.4
вимоги від 24 жовтня 2013 року. В
обґрунтування позову позивач зазначає,
що Державною фінансовою інспекцією у
Житомирській області було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Коростишівської районної
державної адміністрації за період з
01.01.2010 по 01.06.2013, за результатами якої
було складено акт №64-09/58 від 16.09.2013. На
підставі вказаного акту відповідачем
було винесено вимогу №64-17/1281 від 24.10.2013
про усунення виявлених ревізією
порушень, зокрема в частині
зобов'язання провести з орендарями
претензійно-позовну роботу щодо сплати
до бюджету орендної плати у загальній
сумі 1265021,00 грн. та надати підтверджуючі
документи щодо сплати орендарями
недоотриманої бюджетом сільської ради
орендної плати за землю відповідно до
умов укладених договорів оренди землі.
Позивач вважає, що жодних порушень
чинного законодавства ним допущено не
було, а тому просить визнати
протиправною та скасувати вимогу у
вказаній частині.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною фінансовою інспекцією у
Житомирській області було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Коростишівської районної
державної адміністрації за період з
01.01.2010 по 01.06.2013. За наслідками ревізії
було складено акт №64-09/58 від 16.09.2013, яким
встановлено, що Коростишівськю РДА
було укладено ряд договорів оренди
земельних ділянок і водних об'єктів,
проте у порушення вимог чинного
законодавства місцевими бюджетами
недоотримано орендної плати за
договорами оренди на загальну суму
1265021,00 грн.

На підставі вказаного акту
відповідачем було винесено вимогу
№64-17/1281 від 24.10.2013 про усунення
виявлених ревізією порушень, зокрема в
частині зобов'язання провести з
орендарями претензійно-позовну роботу
щодо сплати до бюджету орендної плати у
загальній сумі 1265021,00 грн. та надати
підтверджуючі документи щодо сплати
орендарями недоотриманої бюджетом
сільської ради орендної плати за землю
відповідно до умов укладених договорів
оренди землі.

Відповідно до п.1 ст. 287 ПК України
власник землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою.

Згідно із ст.15 Закону України «Про
плату за землю» від 03.07.1992
землекористувачі сплачують орендну
плату за земельні ділянки державної та
комунальної власності з дня виникнення
права користування земельною ділянкою.

Право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав ( ст. 125 Земельного
кодексу України ).

Отже, плата за оренду земельних ділянок
повинна стягуватися згідно чинного
законодавства після виготовлення та
затвердження землевпорядної
документації та реєстрації договору
оренди землі в установленому законом
порядку.

Крім того, відповідно до п.п.9-10 ст.79-1
Земельного кодексу України земельна
ділянка може бути об'єктом цивільних
прав виключно з моменту її формування
та державної реєстрації права
власності на неї. Державна реєстрація
речових прав на земельні ділянки
здійснюється після державної
реєстрації земельних ділянок у
Державному земельному кадастрі.

Оскільки зазначені в акті ревізії
земельні ділянки не зареєстровані у
Державному земельному кадастрі,
державної реєстрації речових прав на
земельні ділянки не здійснені, то
вимога щодо проведення
претензійно-позовної роботи щодо
сплати до бюджету орендної плати у
загальній сумі 1265021,00 грн. за
користування вказаними ділянками
землі є незаконною.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
головним завданням органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують ( використовували у
період, якій перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі- підконтрольні
установи), за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ.

Згідно з п. 50 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року №550, за результатами проведеної
ревізії у межах наданих прав
контролюючі органи вживають заходів
для забезпечення притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю.

Пунктом 3 ч.1 ст. 8 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
визначено основні функції органу
державного фінансового контролю, а
саме вживає в установленому порядку
заходів до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю, порушень законодавства, та
притягнення до відповідальності
винних осіб.

Відповідно до підпункту 5 п.6 Положення
про Державну фінансову інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 23.04.2011 №499/2011,
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку
здійснювати державний фінансовий
контроль шляхом проведення, зокрема
інспектування у формі планових та
позапланових ревізій певного
комплексу чи окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підприємств, установ та організацій,
визначених у підпункті 1 пункту 4 цього
Положення.

Матеріали справи ( довідка
Коростишівської ОДПІ від 1 жовтня 2013
року - т.1, а.с. 41 ) свідчать, що ТОВ
"Коростишівземінвест" забезпечено у
повному обсязі та строки, встановлені
ПК України та Законом України "Про
орендну плату", нарахування та сплату
орендної плати.

Із справи вбачається, що в деяких
договорах оренди земельних ділянок
орендодавцем є Коростишівська міська
рада, а не позивач ( т. 1, а.с. 80, 208-212 ).

Також в розрахунок недоотриманої суми
за орендну землі ввійшли договори, які
були розірвані у 2010-2013 роках, та
договори оренди які припинили свою дію
у зв"язку з укладенням договорів
купівлі-продажу ( т.1, а.с. 83 - 93, 102 ).

Судом першої інстанції встановлено, що
при проведенні перевірки відповідачем
не враховані ряд додаткових угод з ТОВ
"Коростишівземінвест" у зв"язку з
витребуванням земельних ділянок, на
які були отримані їх власниками
державні акти (т.1, а.с. 214 - 245; т.2, а.с. 1 - 88
).

Крім того, відповідно до підпункту 14.1.147
пункту 14.1 ст. 14 ПКУ плата за землю - це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту
14.1 ст.14 ПКУ орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності - обов"язковий платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Справляння плати за землю здійснюється
відповідно до положень розділу XIII ПКУ.

Зобов"язання підприємства провести
претензійно-правову роботу по суті є
зобов"язанням звернутися до суду з
певним позовом.

Згідно зі ст.19 Конституції України
правовий порядок в України ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Зі змісту Розділу II Конституції
України, ст.6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст.6
КАСУ, ст.3 ЦПК України, ст.1 ГПК України
вбачається, що звернення до суду за
захистом порушених прав та інтересів є
невід"ємним та гарантованим державою
правом, а не обов"язком. З огляду на це
ніхто не може бути зобов"язаний
скористатися своїм правом звернутися
до суду для захисту своїх або державних
інтересів.

З врахуванням зазначеного, як вважає
судова колегія, суд попередньої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при проведенні перевірки та
прийнятті оспорюваного рішення на
підставі акту перевірки відповідач
діяв необґрунтовано, тобто без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Підсумовуючи наведене, слід вказати, що
оскаржена постанова законна і
обґрунтована, відповідає матеріалам
справи та вимогам чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Підстави для скасування постанови
відсутні, а тому апеляційний суд
залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "26" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Коростишівська районна
державна адміністрація Житомирської
області
вул.Дарбіняна,11,м.Коростишів,Житомирсь
ка область,12505

3- відповідачу Державна фінансова
інспекція в Житомирській області м-н
С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014

4 - третій особі - ,