Справа № 826/7354/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1Вн. № 1/152
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 червня 2014 року 15:27
№ 826/7354/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Тур Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біопрот" до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
20.02.2014 № , за участі представників
сторін:

представники позивача Федоровський
Ю.І., Літаш О.М.,

Чернишова А.М.,
Шепілов О.О.;

представник відповідача не прибув,

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 11 червня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Біопрот" (далі -
позивач, ТОВ "Біопрот") звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач,
ДПІ у Святошинському р-ні ГУ Міндоходів
у м. Києві) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 20.02.2014 №
(далі - ППР № ).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.05.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/7354/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.05.2014 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі № 826/7354/14 і
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просили задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце проведення судового засідання,
при цьому письмових заперечень на
позов не надав.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

ДПІ у Святошинському р-ні ГУ Міндоходів
у м. Києві проведена камеральна
перевірка ТОВ «Біопрот» з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за грудень 2013 року, за
результатами якої складено акт від
04.02.2014 № 45/15-01-48/38080359.

За результатами вказаного акту
прийнято ППР № щодо зменшення
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі 192
550,00 грн. та штрафної санкції у розмірі 96
275,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з даним
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся за його скасуванням до суду.

Згідно з поданою ТОВ «Біопрот»
декларацією з ПДВ за грудень 2013 року
(від 15.01.2014) позивач не заявив суму
бюджетного відшкодування ПДВ у
зменшення податкових зобов'язань з ПДВ
наступних звітних (податкових
періодів), яке сформовано з урахуванням
залишку від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту,
нарахованого за попередні звітні
(податкові) періоди (декларація
прийнята за номером ).

Разом з тим, пунктом 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) встановлено, що сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п. 200.3 ст. 200 ПК
України).

Також пунктом 200.4 ст. 200 ПК України
передбачено, якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до здійснених
господарських операцій, первинних
фінансово-господарських документів та
відображених операцій у
бухгалтерському та податкових обліках,
ТОВ «Біопрот» мало право на бюджетне
відшкодування у грудні 2013 року у сумі 192
550,00 грн., враховуючи податковий кредит,
сформований у листопаді 2013 року, що не
заперечувалося ДПІ у Святошинському
р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві.

При цьому, пунктом 50.1 ст. 50 ПК України
передбачено, що у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку. Платник податків має право
надати уточнюючий розрахунок протягом
1095 днів.

Враховуючи те, що ТОВ «Біопрот» мало
право на бюджетне відшкодування у
розмірі 192 550,00 грн. за результатами
діяльності у попередніх періодах,
позивач за результатами самостійно
виявленої помилки у декларації за
грудень 2013 року, відповідно до п. 50.1 ст.
50 ПК України, 05.02.2014 самостійно виправив
показники, визначені у податковій
декларації та направив уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок, в якому зазначив суму
бюджетного відшкодування у розмірі 192
550,00 у графі 23.2 податкової декларації з
ПДВ - відшкодування в рахунок
майбутніх платежів (уточнюючий
розрахунок прийнятий ДПІ 31.01.2014 за №
).

Разом з тим, у зв'язку з автоматичним
формуванням показників податкової
декларації у системі електронного
документообігу «M.E.Doc» та технічним
збоєм програми, сума, визначена
позивачем у графі 23.2 уточнюючого
розрахунку до податкової декларації за
грудень 2013 року, повторно автоматично
відобразилася також і у графі 23.1
вказаного уточнюючого розрахунку.

Вказана технічна помилка призвела до
включення в уточнюючий розрахунок
позивача двічі тієї самої суми 192 550,00
грн. у різних рядках, як у графі 23.1, так і
у графі 23.2.

Виявивши самостійно вказану технічну
помилку, ТОВ «Біопрот» в порядку п. 50.1
ст. 50 ПК України повторно 05.02.2014
направило уточнюючий розрахунок до
декларації з ПДВ за грудень 2013 року
(прийнятий 05.02.2014 о 12.37.13 год. за № ),
в якому самостійно відкоригувало суму
бюджетного відшкодування, та виключило
показник графи 23.1 (сума, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок
платника у банку) - 192 550,00 грн.

Отже, ТОВ «Біопрот» після виявлення
технічної помилки самостійно зменшило
собі суму бюджетного відшкодування у
розмірі 192 550,00 грн., що була визначена у
рядку 23.1 податкової декларації з ПДВ за
грудень 2013 року, шляхом подання
уточнюючого розрахунку та залишило
показники рядку 23.2 декларації, які
підтверджені первинними
бухгалтерськими документами.

З наведеного вбачається, що
відповідачем було безпідставно
зазначено про порушення позивачем
податкового законодавства, які
полягали у завищенні суми бюджетного
відшкодування, оскільки таке завищення
було виявлено та усунуто ТОВ «Біопрот»
самостійно.

Відповідно до ст. 76 ПК України
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Враховуючи вищезазначений порядок
проведення перевірки, в т.ч.
відсутність у податкового органу
обов'язку повідомляти платника про
початок проведення камеральної
перевірки та дату отримання акту
камеральної перевірки позивача від
04.02.2014 № 45/15-01-48/38080359 (10.02.2014), позивачу,
який самостійно виправив помилки у
декларації, не могло бути відомо про
встановлення будь-яких порушень
податковим органом та взагалі про
проведення камеральної перевірки.

Проте, незважаючи на самостійне
зменшення суми бюджетного
відшкодування позивачем у розмірі 192
550,00 грн. та право позивача самостійно
виправити помилки, відповідачем було
протиправно прийнято ППР № , яким
повторно зменшено суму бюджетного
відшкодування 192 550,00 грн. ПДВ, та яка
станом на дату прийняття податкового
повідомлення-рішення не була
відображена ТОВ «Біопрот» до
відшкодування у податковій декларації.

Отже, приймаючи оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, відповідач
фактично позбавив ТОВ «Біопрот» права
на податковий кредит, визначений у
рядку 23.2 декларації, який
підтверджений первинними
бухгалтерськими документами, та
протиправно зменшив суму
підтвердженого бюджетного
відшкодування підприємства до 0,00 грн.

Жодним законом або іншим
нормативно-правовим актом не
передбачено позбавлення підприємства
права на документально підтверджений
податковий кредит та бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість, шляхом зменшення податкових
зобов'язань з ПДВ в наступних звітних
(податкових) періодах.

При цьому, відповідно до ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, яким
передбачено, що якщо норма закону чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі закону, або якщо
норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, внаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу, то діє
презумпція правомірності рішень
платника податку.

Отже, при розгляді справи, судом
встановлено, що ППР № , прийняте
за результатами даної перевірки, не
відповідає вимогам чинного
законодавства, ґрунтується на
припущеннях та без системного
викладення порушень вимог чинного
податкового законодавства.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, сукупність вищенаведених
встановлених обставин підтверджено
документально, що дає суду підстави
визнати позовну вимогу щодо визнання
протиправним та скасування ППР №
обґрунтованою, доведеною матеріалами
справи, і такою, що підлягає
задоволенню. Відтак, позовна заява
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 181, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Біопрот"
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
20.02.2014 № .

3. Стягнути судові витрати в сумі 487,20
грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20
коп.) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Біопрот" () із Державного бюджету України.

4. Стягнути решту суми судового збору у
розмірі 4 384,80 грн. (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири грн. 80 коп.) на
розрахунковий рахунок № 4007 у ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001
із Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова