Справа № 1303/1576/12,2а-440/52/13
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
Справа № 876/4079/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області на постанову Буського
районного суду Львівської області від
07 лютого 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області, третя особа: Приватне
акціонерне товариство «Олеський завод
мінеральної води» про перерахунок
соціальних виплат,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Буського районного
суду Львівської області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області про
зобов'язання прийняти рішення про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постановою Буського районного суду
Львівської області від 07 лютого 2013 року
позов задоволено, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах, зарахувавши до стажу
роботи за Списком №2 період з 21 лютого
1978 року до 02 квітня 1992 року на посаді
машиніста аміачно-холодильної
установки, згідно ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з таким судовим
рішенням, його оскаржило управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області, подавши
апеляційну скаргу, в якій вказало, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального і
процесуального права, просив скасувати
постанову суду та постановити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. Обгрунтовуючи свою незгоду
з постановою суду, апелянт зазначив, що
судом порушено п. «б» ст. 13 та ст. 100 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Також зазначив, що у
позивача відсутній необхідний стаж
роботи в особливо шкідливих умовах
праці, оскільки ОСОБА_1 не подавалась
уточнююча довідка про пільговий
характер роботи.

У судовому засіданні представники
апелянта ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали
апеляційну скаргу та дали пояснення,
аналогічні, викладеним в апеляційній
скарзі доводам.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5
заперечили щодо задоволення
апеляційної скарги та пояснили, що її
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції, та просили вказати
дату, з якої слід призначити позивачу
пенсію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до переконання,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 13 вересня 2012 року звернувся до
УПФ України Буському районі Львівської
області із заявою про призначення
пенсії на пільгових умовах.

Відповідач 26 вересня 2012 року листом №
39/Я-02 відмовив у задоволенні заяви
ОСОБА_1 мотивуючи тим, що не
представлена уточнююча довідка, про
підтвердження пільгового стажу роботи,
видана відповідно до вимог пункту 20
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 637 від 12.08.1993 року пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач досяг 55-річного віку, має стаж
роботи понад 12 років 6 місчців в
шкідливих і важких умовах праці та
набув право на пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
«б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», що
підтверджується записами у трудовій
книжці, відповідними довідками та
показами свідків.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України від 5 листопада 1991 року
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком на пільгових умовах
мають працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць,
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівники, які мають не менше як
половину стажу роботи зі шкідливими й
важкими умовами праці за Списком № 2,
пенсії на пільгових умовах призначають
зі зменшенням віку, передбаченого в ст.
12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 № 383 при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92.

Згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад із важкими умовами
праці, робота в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, який затверджено
постановою Ради Міністрів СССР від
22.08.56 року № 1173, робота машиніста
аміачно-холодильних установок надає
право на пільгову пенсію за віком.

Згідно записів у трудовій книжці
ОСОБА_1, з 21.02.1978 року по 02.04.1992 року
працював на посаді машиніста
аміачно-холодильної установки в
Олеському заводі мінеральної води.
02.04.1992 року звільнений з роботи за
власним бажанням. Той факт, що позивач
працював на посаді машиніста
аміачно-холодильної установки
підтверджується також посвідченням № 5
від 11.05.1978 р., ксерокопією наказу № 132
від 27.09.1979 р. Олеського заводу
мінеральної води про надання ОСОБА_1
машиністу аміачно-холодильних
установок щорічної відпустки за час
роботи з лютого 1978 р. по лютий 1979 р. з
розрахунку 24 робочих днів з 28 вересня
1979 року по 25 жовтня 1979 року включно (а.с.
6-8, 10).

Те, що позивач працював у шкідливих
умовах з 21.02.1978 року по 02.04.1992 року
підтверджено показами свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_2

Враховуючи викладене, доводи апелянта
про відсутність належних доказів праці
позивача у шкідливих умовах
спростовуються наявними уматеріалах
справи документами, які є доказами в
розумінні ст. 69 КАС України.

Посилання апелянта на відсутність
уточнюючої довідка про пільговий
характер роботи не заслуговують на
увагу, оскільки наявність у позивача
права на пенсію за віком на пільгових
умовах підтверджено посвідченням № 5
від 11.05.1978 р., ксерокопією наказу № 132
від 27.09.1979 р., показами свідків та
записами у трудовій книжці.

Враховуючи викладене, правильним є
висновок суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог, оскільки
позивач набув право на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Разом з тим, суд першої інстанції,
задовольнивши позов та зобов'язавши
відповідача призначити позивачу
пенсію, не вказав дати з якої така має
бути призначена, що перешкоджає
належному захисту порушених прав та
законних інтересів позивача.

Частиною 1 статті 201 КАС України
передбачено, що підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права;
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Враховуючи викладене, оскаржувану
постанову суду слід змінити, вказавши
дату, з якої позивачу слід призначити
пенсію - 13 вересня 2012 року (з часу
звернення до відповідача із заявою про
призначення пенсії).

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, п.п. 1, 2 ч. 1 ст.
197, ст. ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 201, ст. ст. 205, 207
КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області
задовольнити частково.

Постанову Буського районного суду
Львівської області від 07 лютого 2013 року
по справі № 1303/1576/12 змінити, доповнивши
абзац другий резолютивної частини
постанови словами: з дати звернення - 13
вересня 2012 року.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України відповідно до статті 212
КАС України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст постанови виготовлено 10
червня 2014 року.