Справа № 2а/463/125/13
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Справа № 876/13564/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: ОСОБА_1

відповідача по справі: не з'явився

третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Личаківського
районного суду м. Львова від 03 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Винниківської
міської ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_2,
ЖЕК м. Винники, Обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експортної оцінки», Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
визнання незаконним та скасування
рішення,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 в квітні 2013 року
звернувся з позовом в суд до
виконавчого комітету Винниківської
міської ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_2,
ЖЕК м. Винники, Обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експортної оцінки», Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області та
просив визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Винниківської міської ради м. Львова
від 15.05.2007 року №151 «Про узаконення та
дозвіл на експлуатацію
індивідуального житлового будинку,
після самовільно здійсненої прибудови
по АДРЕСА_1».

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить 1/4 частина
житлового будинку по АДРЕСА_1 (згідно
свідоцтва про право на спадщину
виданого Четвертою Львівською
державною нотаріальною конторою
26.10.2000р. №3-2782). ОСОБА_2 належить 3/4
частини вказаного житлового будинку.
Оскільки, ОСОБА_2 здійснила самочинну
прибудову без згоди ОСОБА_1, як
співвласника, тому позивач вважає
рішення Виконавчого комітету
Винниківської міської ради №151 від
15.05.2007 року «Про узаконення та дозвіл на
експлуатацію індивідуального
житлового будинку, після самовільно
здійсненої прибудови по АДРЕСА_1»
незаконним.

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 03 жовтня 2013 року в
справі №2а/463/125/13 адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 03 жовтня 2013 року в
справі №2а/463/125/13 та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог, апелянт, зазначає, що позивач не
обґрунтовано звернувся з
адміністративним позовом, оскільки є
нічим не обґрунтованими вимоги
позивача про те, яким чином порушуються
його права як співвласника будинку, а
суд першої інстанції не дослідивши цих
обставин оцінює рішення виконавчого
комітету Винниківської міської ради м.
Львова від 15.05.2007 року №151 «Про
узаконення та дозвіл на експлуатацію
індивідуального житлового будинку,
після самовільно здійсненої прибудови
по АДРЕСА_1». Апелянт зазначає, що ним
була здійснена реконструкція кімнат в
будинку в межах житлової площі, яка
належить їй на праві власності та
побудовано тамбур в межах площі на якій
знаходився вхід до її частини будинку,
а тому вважає, що додаткової площі для
будівництва не займала.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно
задовольнити, а оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Винниківської
міської ради №151 від 15.05.2007 року
узаконено самовільно здійснену
прибудову по АДРЕСА_1 та надано дозвіл
на експлуатацію індивідуального
житлового будинку.

Згідно Технічного паспорта на будинок
від 15.03.1994 року по АДРЕСА_1
співвласниками будинку були ОСОБА_4 - 1/4
частина будинку, ОСОБА_5 - 1/2 частини
будинку, ОСОБА_6 - 1/4 частина будинку.

У 2000 році - позивач по справі ОСОБА_1
успадкував від своєї матері ОСОБА_6 ?
частину будинку згідно Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
26.10.2000 року.

Згідно Технічного паспорта на будинок
по АДРЕСА_1 від 25.06.2001 року будинком
володіли ОСОБА_5 - 3/4 частини будинку та
ОСОБА_1 - 1/4 частиною будинку.

20.02.2006 року ОСОБА_5 подарувала свою 3/4
частини будинку ОСОБА_2 на підставі
договору дарування будинку.

Як свідчать матеріали справи, суть
позовних вимог, спір виник та
стосується порядку правомірності
перепланування кімнат в будинку,
відбудови зовнішнього входу
(влаштування веранди) та сходів на
цокольний поверх.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин, має право
на звернення до адміністративного суду
з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Відповідно до ч.2 ст. 383 Цивільного
кодексу України власник квартири може
на свій розсуд здійснювати ремонт і
зміни у квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Інструкція про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Держбуду України від 24.05.2001 N 127 та
зареєстрованої в Мін'юсті України
10.07.2001 за N 528/5773 (із змінами і
доповненнями) містить критерії
розмежування двох типів будинків:
житлові будинки квартирного типу та
житлові будинки садибного типу.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна
багатоквартирний житловий будинок -
житловий будинок, до складу якого
входить більше ніж одна квартира.

Багатоквартирний житловий будинок
може бути зблокованого, секційного,
коридорного, галерейного і терасного
типів.

Житловий будинок категорії
одноквартирні (садибні) житлові
будинки складається із житлових та
допоміжних (нежитлових) приміщень.

Характерними допоміжними приміщеннями
будинків є: передпокій, кухня, коридор,
веранда, вбиральня, комора,
приміщення для автономної системи
опалення, пральня тощо.

На присадибних ділянках, крім
житлових будинків, розміщуються
господарські будівлі (сараї (хліви),
літні кухні, гаражі, майстерні, навіси,
вбиральні тощо) та господарські
споруди (колодязі, вигрібні ями,
огорожі, ворота, хвіртки, замощення
тощо).

Порядок та умови надання дозволу на
виконання будівельних робіт з нового
будівництва, розширення,
реконструкції, технічного
переоснащення, реставрації та
капітального ремонту об'єктів (далі -
роботи з будівництва) визначено
Положенням про порядок надання дозволу
на виконання будівельних робіт,
затвердженим наказом Держбуду України
від 05.12.2000 N 273 та зареєстрованим у
Мін'юсті України 25.12.2000 за N 945/5166.

Положення обов'язкове для застосування
усіма суб'єктами будівництва незалежно
від форм власності, відомчої
належності та джерел фінансування.
Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які одночасно ведуть реєстр наданих
дозволів. Виконання будівельних робіт
без вищезазначеного дозволу
забороняється. Індивідуальним
забудовникам житлових будинків,
господарських та побутових споруд
дозволи на виконання будівельних робіт
надаються на підставі заяви
забудовника, документа, що посвідчує
право власності чи користування (у тому
числі на умовах оренди) земельною
ділянкою, дозволу на будівництво
об'єкта містобудування, який видається
відповідним органом місцевої
виконавчої влади, проектної
документації, погодженої місцевими
органами у справах містобудування і
архітектури.

Для індивідуальних забудовників
інспекція держархбудконтролю
зобов'язана у термін, що не перевищує 15
днів, розглянути надані забудовником
(замовником) документи і прийняти
рішення про надання дозволу на
виконання будівельних робіт та видати
його або надати обґрунтовану відмову.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, не належать до самочинного
будівництва:

- при будівництві будинків
садибного типу - зведення на земельній
ділянці тимчасових будівель (навісів,
палаток, кіосків, накриття, літніх
душових, теплиць, покритих
поліетиленовою плівкою, споруд тощо),
які не потребують виконання робіт з
улаштування фундаментів; перестановка
обладнання в межах призначених
приміщень; улаштування чи закриття
дверних або віконних прорізів;
збільшення або зменшення площ за
рахунок демонтування чи влаштування
перегородок, комор, знесення печей та
грубок; перепланування, не пов'язані зі
змінами (збільшення чи зменшення)
житлової або допоміжної площі;

- у квартирах (багатоповерхових
будинках) - перепланування, не пов'язані
зі змінами (збільшення чи зменшення)
житлової або допоміжної площ, без
порушення несучих конструкцій;
збільшення житлової чи допоміжної площ
за рахунок демонтування перегородок,
комор, знесення печей, камінів та
грубок, засклення балконів, лоджій,
улаштування дверних прорізів у
внутрішніх некапітальних стінах;
перестановка в межах призначених
приміщень, обладнання; поточний ремонт
будівель та споруд без змін
призначення приміщень.

Як видно з матеріалів справи 26.05.2006 року
комісія у складі заступника міського
голови, архітектора м. Винники,
головного інженера ЖЕК м. Винники
провела обстеження сходової клітки і
встановила, що сходи (вхід у будинок)
перебувають в аварійному стані та
потребують капітального ремонту.

ОСОБА_2 розробила у встановленому
порядку проект реконструкції входу в
частину будинку та отримала згоду ЖЕКу
м. Винники щодо будівництва -
влаштування сходів у будинок.

Крім того матеріалами справи
стверджується, що позивач здійснила
перепланування кімнат своєї частини
будинку.

Як стверджує позивач та це передбачено
в проекті приведення у відповідність
до нормативних вимог прибудови до
житлового будинку АДРЕСА_1 внаслідок
проведеного ремонту у належних ОСОБА_2
3/4 частинах будинку - входи до будинку
об'єднані одним тамбуром з спільними
сходами, що у технічному паспорті від
19.12.2006 року позначений «а-2», а одна з
кухонь переобладнана в житлову
кімнату, що позначена «3-3». Тобто як
видно з Технічного паспорта ОСОБА_1
фактично об'єднано два входи, які вели
до різних частин будинку, що включені
до 3/4 частин загальної частки будинку,
що належить ОСОБА_2 в один тамбур - вхід
з сходовою кліткою.

Проведені роботи були погоджені
державною приймальною комісією у
складі заступника голови, архітектора
м. Винники, представника державного
пожежного нагляду, представника
державного
санітарно-епідеміологічного нагляду,
заступника начальника відділу
приміських земель міста Львова,
начальника ЖЕКу м. Винники, депутата
Винниківської міської ради, інспектора
ДАБК м. Винники про що складено акт від
23 квітня 2007 року затверджений рішенням
виконавчого комітету Винниківської
міської ради від 15.05.2007 року №151.

Позивач заявляє, що здійснене ОСОБА_1
самочинне будівництво порушує його
права на користування прибудинковою
територією будинку, що знаходиться у
спільному користуванні, а саме
позивача позбавлено вільного доступу
до його гаражу.

Судом з'ясовано на підставі даних Плану
земельної ділянки (а.с. 58-59) гараж
належний позивачу позначений літерами
«КН», будинок в якому мешкають позивач
та третя особа ОСОБА_2 позначений
літерами «2КЖ» причому частина будинку,
що належить ОСОБА_1 розташована зі
сторони АДРЕСА_1.

Згідно пояснень сторін та доказів, які
містяться в матеріалах справи суд
з'ясував, що перепланування належної
ОСОБА_1 частини будинку було здійснено
в межах цієї частини будинку. Зв'язок
цокольного поверху та першого було
здійснено через сходи розташовані на
веранді. Планування першого поверху
залишилось незмінним. Веранда з
сходами новобудова. Зовнішнє
оздоблення прибудови по типу існуючих
меж сходової клітки.

Враховуючи наведене незрозумілими для
колегії суддів є твердження позивача
про порушення його прав на вільний
доступ до об'єктів його власності, а
саме гаража, так як ці будівельні
роботи не призвели до будівництва
об'єктів, які перешкоджали б вільному
доступу до тих чи інших ресурсів, так як
здійснені в межах існуючої частини
будинку.

Позивач також стверджує, що самочинна
прибудова була здійснена ОСОБА_2 в
порушення статей 357,358 ЦК України без
його згоди, так як він є співвласником
будинку в якому вони проживають.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Як зазначено в ч.1 ст. 357 ЦК України
частки у праві спільної часткової
власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Однак в справі що розглядається
розміри часток між співвласниками
визначені в межах: ОСОБА_2 - 3/4 частини
будинку, ОСОБА_1 - 1/4 частина будинку.

Згідно статті 361 ЦК України співвласник
має право самостійно розпорядитися
своєю часткою у праві спільної
часткової власності.

З цією нормою кореспондуються норми ч.4
ст.357 ЦК України згідно якої
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Колегія суддів констатує той факт, що
проведені ОСОБА_2 будівельні роботи з
реконструкції кімнат в будинку та
прибудова тамбуру здійснені нею за
власний рахунок в межах належної їй
площі будинку, не змінює розміру її
частки в будинку та нічим не порушує
прав позивача по справі, оскільки не
створює для нього жодних незручностей
пов'язаних з користуванням належним
йому майном.

Отже позивачем у справі не доведено
порушення його прав та охоронюваних
законом інтересів діями відповідача по
справі та третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_2, а тому підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відповідача відсутні.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів, вважає, що апеляційні вимоги
ОСОБА_2 підлягають до задоволення, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 03 жовтня 2013 року в
справі №2а/463/125/13 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог про
визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету
Винниківської міської ради м. Львова
від 15.05.2007 року №151 «Про узаконення та
дозвіл на експлуатацію
індивідуального житлового будинку,
після самовільно здійсненої прибудови
по АДРЕСА_1» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі,
відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з
дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба