Справа № 808/2585/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року (о 12 год. 50 хв.) Справа №
808/2585/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суду складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря судового засідання
Батечко М.Д.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Чернігівського міського
центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення допомоги по безробіттю

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Чернігівський міський
центр зайнятості (далі - позивач)
звернувся до Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд) із
позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1,
відповідач), в якому просить стягнути з
відповідача 3339,79 грн. незаконно
отриманої допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що ОСОБА_1 перебувала на
обліку як безробітна в Чернігівському
міському центрі зайнятості з 01.10.2012 по
01.07.2013, отримувала соціальні послуги і
забезпечення відповідно до ст. 7 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття». Під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення, за результатами якого
складено Акт № 1564 від 24.12.2013
встановлено, що в період перебування на
обліку як безробітної в Чернігівському
міському центрі зайнятості, гр. ОСОБА_1
була працевлаштована шляхом укладення
цивільно-правового договору з ТОВ
«Еколл» від 01.03.2013, про що не повідомила
центр зайнятості. Укладення гр. ОСОБА_1
цивільно-правового договору є
обставиною, яка впливає на умови
виплати допомоги по безробіттю. Вказує,
що відповідачу в період з 01.03.2013 по
27.06.2013 виплачено 3439,79 грн. допомоги по
безробіттю, яка підлягає поверненню.
Чернігівський міський центр
зайнятості листом від 22.01.2014 звернувся
до ОСОБА_1 з пропозицією добровільно
повернути зазначені кошти. Згідно з
банківськими виписками від 20.02.2014 та
від 25.03.2014 відповідачем сплачено
частину заборгованості у сумі 100,00 грн.
Решта боргу у сумі 3339,79 грн. залишається
несплаченою. На підставі викладеного,
просить позов задовольнити та стягнути
з відповідача вказану суму
заборгованості.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте 19.05.2014
надав до суду клопотання (вх. № 19249) про
розгляд справи без його участі. Позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та дату судового
засідання був повідомлений належним
чином. Заперечення на адресу суду не
надходили.

Рекомендоване поштове відправлення,
яке містило ухвалу про відкриття
провадження в адміністративній справі
та надсилалось відповідачу за його
місцем проживання, зазначеним
адресно-довідковим УДМС в Запорізькій
області, було повернуто до суду з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання», а
відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС
України вважається таким, що було
вручено відповідачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу по суті без
участі сторін, за наявними у справі
матеріалами.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебувала на обліку як
безробітна в Чернігівському міському
центрі зайнятості з 01.10.2012 по 01.07.2013.

Спеціалістами Печерського районного
центру зайнятості м. Києва проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України «Про зайнятість населення», за
результатами якого складено Акт від
24.12.2013 № 1564.

Відповідно до даного Акту
розслідуванням встановлено, що гр.
ОСОБА_1 надавала послуги у ТОВ «Еколл» з
01.03.2013 по 31.05.2013 згідно Договору про
надання послуг від 01.03.2013 та отримала
винагороду 31.03.2013 згідно Акту
приймання-передачі послуг від 31.03.2013 до
Договору про надання послуг від 01.03.2013.

Супровідним листом від 25.12.2013 № 06-7568
Печерський районний центр зайнятості
м. Києва надіслав матеріали перевірки
Чернігівському міському центру
зайнятості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за період
з 01.03.2013 по 27.06.2013 отримала від
Чернігівського міського центру
зайнятості допомогу по безробіттю у
розмірі 3439,79 грн.

21.01.2014 Чернігівським міським центром
зайнятості виданий наказ № 45 про
повернення коштів гр. ОСОБА_1

23.01.2014 Чернігівським міським центром
зайнятості направлено ОСОБА_1 лист від
22.01.2014 № 05/332 про повернення незаконно
отриманих коштів у розмірі 3439,79 грн.,
який повернувся на адресу позивача з
відміткою поштового відділення «за
закінченням терміну зберігання», про
що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Згідно з банківськими виписками
відповідачем сплачено частину
заборгованості у сумі 100,00 грн.

Так, відповідно до Довідки
Чернігівського міського центру
зайнятості від 16.05.2014 №06/2167
заборгованість ОСОБА_1 становить 3339,79
грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем
вказаної суми заборгованості у
добровільному порядку Чернігівський
міський центр зайнятості звернувся до
суду.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми законодавства,
суд вважає адміністративний позов
таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI
до зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття визначає Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-III
(далі - Закон № 1533-III).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 1533-III
право на допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу мають
застраховані особи, визнані в
установленому порядку безробітними,
страховий стаж яких протягом 12 місяців,
що передували реєстрації особи як
безробітної, становить не менше ніж
шість місяців за даними Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

За змістом ч. 2, 3 ст. 36 Закону № 1533-III
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. Сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 1.2 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 №307
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітними підприємницької
діяльності надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

Згідно з пп. 1 п. 5.5. Порядку № 307 виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14 Порядку № 307 передбачено, що
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин. Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку. Сума
виплаченої допомоги по безробіттю
підтверджується відповідною довідкою
центру зайнятості, що підписується
керівником, головним бухгалтером та
скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Закону України
«Про зайнятість населення» формування
та реалізацію державної політики у
сфері зайнятості населення
забезпечують у межах своїх повноважень
Верховна Рада України, Кабінет
Міністрів України, центральний орган
виконавчої влади у сфері соціальної
політики, інші центральні органи
виконавчої влади, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим та Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцеві державні адміністрації, органи
місцевого самоврядування. Головним
органом у системі центральних органів
виконавчої влади з формування та
реалізації державної політики у сфері
зайнятості населення є центральний
орган виконавчої влади у сфері
соціальної політики.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про
зайнятість населення» діяльність
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, спрямовується і
координується Міністром - керівником
центрального органу виконавчої влади у
сфері соціальної політики. Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
органи. Територіальні органи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, районах у містах, містах є
юридичними особами публічного права.
До сфери управління центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, можуть
належати підприємства, установи та
організації. Фінансування діяльності
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції та виконання ним функцій,
передбачених цим Законом та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», здійснюється за
рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач в порушення вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» своєчасно не
надала відомості про обставини, що
впливають на умови виплати
забезпечення, що призвело до зайвого
перерахування Чернігівським міським
центром зайнятості коштів у сумі 3439,79
грн.

На момент розгляду справи в суді сума
неповернутої допомоги по безробіттю
становить 3339,79 грн. Проти позову
відповідач не заперечив, доводи
позивача не спростував.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 КАС
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь
Чернігівського міського центру
зайнятості 3339,79 грн. (три тисячі триста
р/р 1002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592, .

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак