Справа № 823/1488/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
справа № 823/1488/14

м. Черкаси

15 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Мишенка В.В.,

при секретарі - Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (за
довіреністю);

представника відповідача - Яковенко
О.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Черкаси адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Держземагенства у Черкаській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Черкаській області (далі-відповідач), в
якому просить з урахуванням зменшених
позовних вимог, зобов'язати Головне
управління Держземагенства у
Черкаській області надати позивачу
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки розміром 2 га, яка знаходиться в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту села Думанці Черкаського району
Черкаської області з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 28.03.2014р. ОСОБА_3 звернувся
до головного управління
Держземагенства у Черкаській області
із клопотання та необхідним пакетом
документів для виділення йому
земельної ділянки розміром 2 га для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту села Думанці Черкаського району
Черкаської області. Проте 29.04.2014р.
відповідач надав відповідь про відмову
у задоволенні клопотання в зв'язку з
відсутністю у позивача оригіналу
погодження землекористувача. Позивач
вважає, що дана відмова є незаконна,
оскільки погодження з
землекористувачем надається лише у
разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб.
Також, позивач стверджує, що на момент
звернення його до відповідача, дана
земельна ділянка вже не перебувала у
користуванні інших осіб. З огляду на
викладене ОСОБА_3 зазначає, що
відповідачем порушено законодавство
України, зокрема: Земельний кодекс
України, Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві та
додаткових пояснення по справі.

Представник відповідача щодо
задоволення позову заперечував з
підстав викладених у письмових
запереченнях, в яких зазначив, що дана
відмова прийнята до вимог чинного
Законодавства України, оскільки в
наданих позивачем документах в яких
містилася довідка з державної
статистичної звітності про наявність
земель та розподіл їх за власниками
земель, землекористувачами від 19.03.2014р.
№ 01-09/1888, яка була видана ОСОБА_3, та з
якої вбачається, що земельна ділянка,
яку бажає отримати позивач у власність
знаходиться в користуванні СТОВ
«Горліс», а тому хибними є висновки
позивача про неправомірну відмову щодо
надання дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки.

Заслухавши пояснення та доводи сторін,
вивчивши та оцінивши письмові докази у
справі в їх сукупності, суд встановив
наступне.

21 березня 2014 ОСОБА_3 звернувся до
Головного управління Держземагенства
у Черкаській області з клопотанням про
виділення у власність на безоплатній
основі 2 га земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту села Думанці Черкаського району
Черкаської області (надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки). До даної
заяви було подано наступні додатки, а
саме: копія паспорту та
ідентифікаційного номера ОСОБА_3;
графічні матеріали; копія довідки (за
даними форми 6-зем); згода на збір та
обробку персональних даних.

Як вбачається із довідки з державної
статистичної звітності про наявність
земель та розподіл їх за власниками
земель, землекористувачами, угіддями
(за даними форми 6-зем) від 19.03.2014р. №
01-09/1888 - земельна ділянка
сільськогосподарського призначення в
адміністративних межах Думанецької
сільської ради, за межами населеного
пункту площею 12 га, належить СТОВ
«Горліс».

На підставі розгляду клопотання ОСОБА_3
(яке надійшло 28.03.2014р. за вх.. № 1707/03-01-06)
Головне управління Держземагенства у
Черкаській області надало відповідь
від 14.04.2014р. № 271/03-01-07, в якій повідомило,
що у відповідності до ст. 118, 122
Земельного кодексу України до
клопотання додається графічна
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
зазначило, що відсутність оригіналу
погодження землекористувача
унеможливлює вирішення питання по
суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно положення «Про Державне
агентство земельних ресурсів України»
затвердженого Указом Президента
України від 8 квітня 2011 року N 445/2011
(далі - Положення) Державне агентство
земельних ресурсів України
(Держземагентство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України (далі - Міністр),
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері земельних
відносин та топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Пунктом 11 ч. 11 Положення голова
Держземагентства України затверджує
положення про структурні підрозділи
апарату Держземагентства України та
положення про територіальні органи
Держземагентства України.

Головне управління Держземагенства у
Черкаській області діє на підставі
положення «Про Головне управління
Держземагенства у Черкаській області»
затвердженого наказом Держземагенства
України від 05.09.2012р. № 417. В даному
положенні у п. 11.2 зазначено, що
начальник головного управління
організовує та забезпечує виконання
Головним управлінням відповідно до
актів законодавства, наказів
Мінагрополітики України, доручень
Міністра та його заступників, наказів
Держземагенства України.

А відповідно до наказу Мінагрополітики
України від 25.01.2013р. № 40 «Про внесення
змін до наказу Мінагрополітики України
від 10 травня 2012 року N 258»
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 лютого 2013 р. за N 260/22792
яким внесено зміни до Положення про
Головне управління Держземагентства в
Черкаській області щодо наділення
повноважень Держземагенства в
областях передачі відповідно до закону
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Тобто, Головне управління
Держземагентства в Черкаській області
є по суті розпорядником земель
державної власності
сільськогосподарського призначення на
території області.

Виходячи з приписів ст. 2 Земельного
кодексу України від 25.10.2001р. № 2768-III
(далі - Кодекс № 2768-III) земельні
відносини - це суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами
земельних відносин є громадяни,
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування та органи державної
влади. Об'єктами земельних відносин є
землі в межах території України,
земельні ділянки та права на них, у тому
числі на земельні частки (паї).

Частиною 1 ст. 22 Кодексу № 2768-III
передбачено, що землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

Земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
використовуються відповідно до
розроблених та затверджених в
установленому порядку проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь і
передбачають заходи з охорони земель
(ч. 4 ст. 22 Кодексу № 2768-III ).

Нормами статті 116 Кодексу № 2768-III
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.
Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться також
і у разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом (ч. 5 ст. 116 Кодексу
№ 2768-III ).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Кодексу № 2768-III
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (ч. 7 ст. 118 Кодексу №
2768-III).

Згідно зі статі 121 Кодексу № 2768-III
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких розмірах
для ведення особистого селянського
господарства - не більше 2,0 гектара.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм,
суд звернув увагу на доводи
відповідача, про необхідність подачі
позивачем погодження
землекористувача, та вважає її
доцільними, оскільки виходячи з
довідки земельна ділянка позивача,
являється частиною земельної ділянки
СТОВ «Горліс», проте зауважує, що як
вбачається з матеріалів справи, а саме
з ухвали Господарського суду
Черкаської області від 26.02.2009р. у справі
№ 01/488 СТОВ «Горліс» (с. Думанці,
Черкаський район, Черкаська область,
) ліквідовано як
юридичну особу у зв'язку з банкрутством
(а.с.36). Суд також наголошує, що згідно
витягу з ЄДРПОУ СТОВ «Горліс», станом
на 14.04.2014р. внесено запис у графу «дата
та номер запису про державну
реєстрацію припинення юридичної
особи» - 12.03.2014р. за № 3001407,
припинено за судовим рішенням (судове
рішення про припинення юридичної особи
у зв'язку з визнанням її банкрутом,
26.02.2009р., 01/488, господарський суд
Черкаської області).

Відповідно ст. 33 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
державного органу, прийнятим у
випадках, передбачених законом.
Юридична особа є такою, що припинилася,
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Тобто, суд звертає увагу, що СТОВ
«Горліс» припинено, а тому відомості,
що зазначені в довідці відповідача
підлягають перевірці та встановлення
нинішнього власника (користувача)
земельної ділянки на яку претендує
позивач і відповідно видачі більш
достовірної, а потім вже на підставі
нової інформації прийняти рішення.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Виходячи з викладено, суд скористався
наданим йому правом приписами норми 11
КАС України, та вийшов за межі позовних
вимог. При цьому зазначає, що оскільки
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою являється виключним
правом відповідача і суд не може
замінити останнього, тому що саме
відповідач наділений правом згідно
законодавства перевіряти надані йому
документи та встановлювати
відповідність їх вимогам і на підставі
цього приймати рішення і тому викладає
вимогу позивача в наступній редакції -
«Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Черкаській області
розглянути надані ОСОБА_3 документи
щодо надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою про відведення
земельної ділянки розміром 2га, що
знаходиться в адміністративних межах
Думанецької сільської ради, за межами
населеного пункту села Думанці
Черкаського району Черкаської області
з цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства у
відповідності до законодавства».

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
спростовано доводи позивача та
доведено в повній мірі правомірності
своїх дій, а тому суд дійшов висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Черкаській області
розглянути надані ОСОБА_3 документи
щодо надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою про відведення
земельної ділянки розміром 2га, яка
знаходиться в адміністративних межах
Думанецької сільської ради, за межами
населеного пункту села Думанці
Черкаського району Черкаської області
з цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства у
відповідності до законодавства.

В решті заявлених позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) - 36 (тридцять шість) грн. 54
коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку передбаченому ст.ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено
25.06.2014р.