Справа № 623/4253/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/20654/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Розваляєвої Т.С.; Черпіцької Л.Т.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області про
визнання дій неправомірними та про
зобов'язання вчинити дії, що
переглядається за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18 березня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області (Управління
ПФ) про визнання дій протиправними та
зобов'язання перерахувати пенсію.

Зазначала, що з 2013 року отримує пенсію
державного службовця, а Управління ПФ
під час обчислення її розміру
протиправно не врахувало такі складові
заробітної плати як матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.

Посилаючись на те, що з названих видів
заробітку справлялись внески на
обов'язкове соціальне страхування,
просила зобов'язати Управління ПФ
перерахувати її пенсію з моменту
призначення, врахувавши до заробітної
плати, з якої вона обчислюється,
матеріальну допомогу на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань. Також просила визнати
протиправними дії Управління ПФ щодо
обчислення пенсії без вказаних
складових заробітної плати.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 10 лютого
2014 року позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано, а у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржуване рішення скасувати, а
рішення суду першої інстанції залишити
в силі.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку касаційної скарги та
матеріалів справи, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що з травня 2013 року
ОСОБА_4 отримує пенсію державного
службовця.

При обчисленні розміру заробітної
плати, з якої обраховується пенсія
позивача, Управлінням ПФ не враховано
матеріальну допомогу на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога є частиною
заробітної плати та на неї
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, тому
вона повинна враховуватись при
обчисленні розміру пенсії.

Скасувавши це рішення та відмовивши у
задоволенні позову, апеляційний суд
виходив з того, що матеріальна допомога
не є частиною заробітної плати, а
утримання з її розміру збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
врахування при обчисленні пенсії.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з таким висновком
апеляційного суду.

За правилами частини першої статті 37
Закону України від 16 грудня 1993 року №
3723-ХІІ «Про державну службу» (Закон №
3723-XII) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (Закон № 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (Закон
№ 1058-IV) визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З викладеного вбачається, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення цього позову, а
апеляційний суд помилково скасував
таке законне рішення.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року скасувати, а постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 10 лютого 2014
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

Т.С.Розваляєва

Л.Т.Черпіцька