Справа № 809/3145/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 червня 2014 року м. Київ
В/800/2749/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя СуддіМуравйов О. В.
Вербицька О. В. Борисенко І. В. Кошіль В.
В. Моторний О. А. розглянувши заяву про
перегляд Верховним Судом
УкраїниДержавної податкової інспекції
у м. Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області ухвали
відВищого адміністративного суду
України 28.05.2014 рокуу справі№ 809/3145/13-а
(К/800/21314/14)за позовомПриватного
підприємства «ВИРА» до Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області
проскасування податкових
повідомлень-рішень, -

В с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області подала
заяву про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.05.2014 року № 809/3145/13-а (К/800/21314/14), якою
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області залишено
без задоволення. Постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 01.11.2013 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2014 року
у справі № 809/3145/13-а залишено без змін.

Заява подана з посиланням на ч. 1 ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України у зв'язку з неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: ст. 7 Закону України «Про податок
на додану вартість», ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подана заява не відповідає зазначеним
вимогам з наступних підстав.

Подібність правовідносин, про яке
зазначається в пункті 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, означає, зокрема,
тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У справі № 809/3145/13-а (К/800/21314/14), про
перегляд якої подана заява, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій про задоволення позову,
оскільки було встановлено, що
реальність господарських операцій по
виконанню договору комісії № 2510О від
25.10.2011 року, укладеного між позивачем та
ТОВ «ЮГЕКОТОП», підтверджується актами
здачі-прийняття робіт, звітом
комісіонера, вантажно-митними
деклараціями, а також банківськими
виписками про перерахування виручки
від продажу на експорт олії
соняшникової нерафінованої. Також,
реальність господарських операцій
далі відображається у дослідженому
судами контракті № 0240/11 від 05.12.2011 року
між ТОВ «ЮГЕКОТОП» та компанії «OREXIM
LIMITED!», щодо купівлі-продажу
української нерафінованої
соняшникової олії врожаю 2011 року.

В обґрунтування заяви про перегляд
судового рішення заявник посилається
на ухвалу Вищого адміністративного
суду України від 26.03.2014 року у справі №
2а-4419/10/2670 (К/9991/28864/11), стверджуючи при
цьому, що в даних справах мали місце
подібні обставини.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України у
справі у справі № 2а-4419/10/2670 (К/9991/28864/11)
вбачається, що суд касаційної
інстанції залишив в силі постанову
суду першої інстанції про відмову в
позові, оскільки встановлено, що подані
товариством первинні документи на
обґрунтування права на податковий
кредит та на формування валових витрат
не відповідають вимогам статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні». Крім
того, позивачем не було надано доказів
транспортування нафтопродуктів, їх
зберігання у процесі виконання
розглядуваних поставок.

Отже, застосування норм матеріального
права в зазначених судових рішеннях
відбувалося за різних обставин,
встановлених судами першої та
апеляційної інстанцій, що виключає
перегляд судового рішення касаційної
інстанції в порядку, передбаченому
Главою 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому в допуску
справи до перегляду Верховним Судом
України слід відмовити.

Крім того, спірні відноси у справі №
809/3145/13-а (К/800/21314/14) регулюються
положеннями Податкового кодексу
України, а у справі № 2а-4419/10/2670
(К/9991/28864/11) - Законом України «Про
податок на додану вартість» та Законом
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України -

У Х В А л и в:

Відмовити Державній податковій
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області в допуску
до провадження по перегляду Верховним
Судом України справи № 809/3145/13-а
(К/800/21314/14) Івано-Франківського
окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя
О. В.
Муравйов

Судді
О. В.
Вербицька

І. В.
Борисенко

В. В.
Кошіль

О. А. Моторний