Справа № 435/2936/14-а
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Рудська С.М.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
справа №435/2936/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі :
головуючої судді Арабей Т.Г., суддів
Геращенка І.В., Губської Л.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Луганська на
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 14 травня 2014 р. у справі №
435/2936/14-а за позовом ОСОБА_3 до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Луганська про
визнання дій неправомірними,
зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Луганська про
визнання дій неправомірними,
зобов"язання вчинити певні дії.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська від 14 травня 2014 р. у справі
№ 435/2936/14-а позовні вимоги задоволено
частково, внаслідок чого , визнано
протиправною відмову Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська щодо перерахунку
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань ОСОБА_3,
зобов»язано Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Луганська здійснити перерахунок та
виплатити на користь ОСОБА_3
недоплачену пенсію з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, починаючи
з 03.03.2014 року. В іншій частині позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити за
необґрунтованістю.

Не погодившись з судовим рішенням,
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Луганська подало
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 14 травня 2014 р. у справі №
435/2936/14-а скасувати та постановити нове
рішення, яким у задоволенні вимог
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення, сторони письмово просили
розглянути справу за їх відсутністю.
Колегія суддів розглядає дану справу
відповідно до вимог ст. 197 КАС України у
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі
м.Луганська з 21.02.2014, з 18 серпня 2004 року
отримує пенсію призначену за нормами
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» (з 18.08.2004 року ОСОБА_3 перебувала
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Артемівському районі
м.Луганська).

Пенсія ОСОБА_3 була розрахована
відповідачем на підставі довідок від
14.04.2008 р. № 118 про заробітну плату, що
подається для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
до якої не було включено виплачені
позивачу суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань, з
урахуванням стажу державної служби 16
років 5 місяців, розрахунок розміру
пенсії був проведений, виходячи з 86%
заробітної плати.

03.03.2014 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.Луганська з заявою
про проведення перерахунку
призначеної пенсії з урахуванням
виплачених їй сум, які не були
враховані при виході на пенсію, надавши
довідку від 12.02.2014 року № 41 видану
Луганською митницею, з якої вбачається,
що з матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та матеріальної допомоги на
оздоровлення були сплачені страхові
внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с.8-9).

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі
м.Луганська № 58/Ф-2 від 12 березня 2014 року
ОСОБА_3 відмовлено в проведенні
перерахунку пенсії, посилаючись на ст.
33 Закону України «Про державну службу»,
оскільки індексація та матеріальні
допомоги не є надбавками та не можуть
бути враховані для розрахунку пенсії
(а.с.6-7).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
на матеріальну допомогу на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому дії відповідача, який
не включив зазначені суми для
визначення розміру заробітної плати, з
якої позивачу виплачується пенсія є
неправомірними і вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з наступних
підстав.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 20.02.2012 року. Частиною першою статті
244-2 КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки з довідок позивача
вбачається, що на матеріальну допомогу
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, то вони
є складовою заробітної плати позивача
та зобов'язанні враховуватись при
обчислення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» (в редакції
Закону України № 3668-У1 від 08 липня 2011
року), пенсія державним службовцям
призначається у розмірі 80 % суми їх
заробітної плати , з якої сплачено
єдиний внесок на загальнообов»язкове
державне соціальне страхування, а до 01
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення не є державними службовцями -
у розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої сплачено єдиний внесок
на загальнообов»язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальноообов»язкове державне
пенсійне страхування.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_3
щодо перерахунку та виплатити пенсії у
розмірі 86 % з урахуванням суми виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційних скарг не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Луганська на постанову
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 14 травня 2014 р. у справі № 435/2936/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 14 травня 2014 р. у справі №
435/2936/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Л.В.Губська