Справа № 2а-5622/11/2170
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/800/54155/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року у справі № 2а-5622/11/2170 за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
завідувача сектором управління у
справах захисту прав споживачів у
Херсонській області Лібус С.Б.,
виконуючої обов'язки завідувача
сектором управління у справах захисту
прав споживачів у Херсонській області
Богдашкіної О.І., Управління у справах
захисту прав споживачів у Херсонській
області про визнання дій протиправними
та скасування постанови про накладення
стягнення, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду
з адміністративним позовом до
управління у справах захисту прав
споживачів у Херсонській області,
завідувача сектором УСЗПС у
Херсонській області Лібус С.Б., в.о.
завідувача сектором УСЗПС у
Херсонській області Богдашкіної О.І. та
з урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, просила визнати
незаконними дії по проведенню
позапланової перевірки 26 жовтня 2011
року, складанню акта перевірки, та
просила скасувати постанову про
накладення стягнень №424 від 08 грудня 2011
року.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2012
року адміністративний позов
задоволено частково. Суд визнав
незаконною та скасував постанову УСЗПС
у Херсонській області про накладення
стягнень від 08 грудня 2011 року №424. В
задоволенні іншої частини позову було
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася
до суду з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати залишивши в
сирі постанову суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована
неправильним застосуванням судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах доводів касаційної скарги
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, на підставі письмової
скарги споживача, згоди
Держспоживстандарту України від 17
жовтня 2011 року № 02/18-9098-2011, наказу від 18
жовтня 2011 року № 87 "Щодо проведення
позапланових перевірок", направлення
на проведення перевірки від 26 жовтня 2011
року №569, фахівцями УСЗПС у Херсонській
області проведено перевірку ФОП ОСОБА_1
у магазині будматеріалів "ІНФОРМАЦІЯ_1"
по АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт
від 26 жовтня 2011 року № 000274, яким
встановлено порушення п.п. 2.2.2, 2.2.8
"Правил роздрібної торгівлі
непродовольчими товарами",
затверджених Наказом Міністерства
економіки України від 19.04.2007р. №104, п. 12
постанови Кабінету Міністрів України
від 15.06.2006р. № 833 "Про затвердження
Порядку проведення торговельної
діяльності та правила торговельного
обслуговування населення", та вимог ст.
8, 14, 15, 17 Закону України "Про захист прав
споживачів" від 01.12.2005р. № 3161-IV, а саме:
ярлики цін оформлені невірно,
викладена на них інформація є неповною
та викладена не на державній мові. На
споживчій тарі відсутня доступна,
достовірна, повна, своєчасна та
необхідна інформація про виробника,
його адресу, дату виготовлення товару
та нормативний документ, вимогам яких
повинен відповідати даний товар;
відсутні документи про якість та
безпеку на товари, зазначені у додатку
№ 7 до акту перевірки.

За результатами розгляду справи про
накладення штрафу, постановою від 08
грудня 2011 року до позивача застосовано
штраф у розмірі 5909,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
постанову про накладення штрафу було
винесено без участі ФОП ОСОБА_1, чим
було порушено її конституційне право
на захист та надання пояснень,
заперечень по суті справи, у зв'язку з
чим прийнята постанова судом
скасована.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив з наявності законних підстав
для притягнення позивача до
відповідальності, у зв'язку з чим
прийшов до висновку про правомірність
спірної постанови.

З висновком апеляційного суду також
погоджується колегія суддів,
враховуючи наступне.

Відповідно до пунктів 2, 12, 13, частини 1
статті 26 Закону України "Про захист
прав споживачів", спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів; накладати на
винних осіб у випадках, передбачених
законодавством, адміністративні
стягнення; накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
статтею 23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 4 Положення про порядок
накладення та стягнення штрафів за
порушення законодавства про захист
прав споживачів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.08.2002р. № 1177, передбачено, що
рішення про накладення штрафів
приймається на підставі відповідних
актів перевірки суб'єкта господарської
діяльності та інших матеріалів,
пов'язаних з цією перевіркою, за
наявності порушень, зазначених у
пункті 2 цього Положення, і
оформляється постановою за формою, що
встановлюється Держстанлартом.
Питання про накладення штрафу
розглядається за участю представника
суб'єкта господарської діяльності. У
разі його відсутності справу може бути
розглянуто лише у випадку, коли
незважаючи на своєчасне повідомлення
суб'єкта господарської діяльності про
місце і час розгляду справи від нього
не надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ПП ОСОБА_1
запрошувалася на розгляд справи про
накладення стягнень, однак будь-яких
документів на спростування
встановлених порушень до УСЗПС у
Херсонській області надано не було.

У зв'язку з наведеним відповідач мав
право вирішувати питання про
накладення штрафу за відсутності
представника суб'єкта господарської
діяльності.

Згідно з п. 8 частини 1 статті 23 Закону
України "Про захист прав споживачів", у
разі порушення законодавства про
захист прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за створення
перешкод службовим особам спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади у сфері захисту прав споживачів
та структурного підрозділу з питань
захисту прав споживачів органу
місцевого самоврядування у проведенні
перевірки якості продукції, а також
правил торговельного та інших видів
обслуговування - у розмірі від одного
до десяти відсотків вартості
реалізованої продукції за попередній
календарний місяць, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Судами встановлено, а матеріалами
справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1
проводилася реалізація товарів, які
підлягають обов'язковій сертифікації
без документів про якість та безпеку, а
також за відсутність необхідної,
доступної, достовірної, повної та
своєчасної інформації про товар.

Наведені обставини є підставою для
накладення на позивача штрафу
відповідно до п. 8 частини 1 статті 23
Закону України "Про захист прав
споживачів", у зв'язку з чим і було
прийнято спірну постанову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком
апеляційного суду про те, що
притягнення ФОП ОСОБА_1 до
відповідальності було здійснено на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачений нормами чинного
законодавства, а тому підстав для
скасування спірного Рішення немає.

Колегія суддів дійшла думки, що судом
апеляційної інстанції в повному обсязі
встановлено обставини справи, що мають
значення для її вирішення, відповідно
визначено правове регулювання спірних
правовідносин, постановлено
правосудне судове рішення.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року у справі № 2а-5622/11/2170 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: