Справа № 2а/2570/1182/2012
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/12777/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Конюшка К.В.,

розглянула у порядку письмового
розгляду касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.01.2013 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
до ПАТ "Чернігівський завод "Металіст"
про стягнення витрат на виплату і
доставку пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові звернулось до суду з
позовом до ПАТ «Чернігівський завод
«Металіст» про стягнення витрат на
виплату і доставку пенсій у сумі 94543,85
грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.04.2012 року
позов задоволено в повному обсязі.
Постановлено стягнути з відповідача на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові витрати на
виплату і доставку пенсій у сумі 94543,85
грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.01.2013 року
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.04.2012 року
в частині стягнення з Публічного
акціонерного товариства
«Чернігівський завод «Металіст» 42035,78
грн. на користь Управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові
заборгованості із сплати сум фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п.п. «б» - «з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за 2011 рік скасовано,
ухвалено нову постанову у цій частині,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
подало до Вищого адміністративного
суду України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Розгляд касаційної скарги здійснено у
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України у зв'язку з
неприбуттям сторін у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом попередніх інстанцій
встановлено, що ПАТ "Чернігівський
завод "Металіст" є платником страхових
внесків та знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Чернігові.

Як вбачається з Розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
частині пенсій, призначених відповідно
до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за 2011 рік,
відповідачем не відшкодовано позивачу
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій у сумі 94543,85 грн.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно платіжних
доручень №2912, №2913, №2914, №2915 від 26
квітня 2012 року, доданих відповідачем до
його апеляційної скарги, на виконання
рішення суду першої інстанції ним
відшкодовано позивачу 52208,19 грн. суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій.

Проте, витрати позивача на виплату та
доставку пенсій, призначених ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у сумі 42335,66 грн.
відповідачем не сплачено, оскільки, на
його думку, він не має здійснювати їх
відшкодування.

Відповідно до частини першої ст. 8, п.п.
б), з) частини першої ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон
№1788-XII), на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам; водії міського
пасажирського транспорту (автобусів,
тролейбусів, трамваїв) і великовагових
автомобілів, зайнятих у технологічному
процесі важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи 20 років, в тому
числі на зазначеній роботі не менше 10
років.

Згідно із ст. 100 Закону №1788-XII, особам,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

А відповідно до п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV,
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні
фонди, зокрема, особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". У цьому випадку
розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Згідно із пп. 6.3 п. 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 р. № 21-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 р. за № 64/8663, у разі
ліквідації або зміни власника
підприємства суми зазначених витрат
Пенсійному фонду вносять
правонаступники.

На виконання Постанови Ради Міністрів
СРСР від 08.08.1990 року №790 «Про заходи по
створенню і розвитку малих
підприємств» проведена реорганізація
Чернігівського заводу «Металіст»
шляхом виділення малих підприємств.

Відповідно до Наказу Виробничого
об'єднання місцевої промисловості
«Зубр» «Про створення малого
підприємства» від 15.10.1990 року №73,
створено Мале госпрозрахункове
підприємство з виробництва
пластмасових виробів
«Черніговпластмас» на базі існуючого
цеху, виділенням його зі складу заводу
«Металіст». Наказом ПАТ «Чернігівський
завод «Металіст» «Про звільнення
працівників цеху пластмасових
виробів» від 26 жовтня 1990 року №139-к,
копія якого також наявна в матеріалах
справи, звільнено за переводом до
Малого госпрозрахункового
підприємства «Черніговпластмас»,
зокрема, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Наказом Виробничого об'єднання
місцевої промисловості «Зубр» «Про
створення малого підприємства» від
15.10.1990 року №72 створено Мале
госпрозрахункове підприємство «Метиз»
на базі існуючої ділянки, виділенням
його із заводу «Металіст», а Наказом
ПАТ «Чернігівський завод «Металіст»
«Про звільнення працівників метисного
цеху» від 26.10.1990 року №140-к, звільнено за
переводом до Малого
госпрозрахункового підприємства
«Метиз», зокрема, ОСОБА_7

В зв'язку з вищенаведеним, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій гр.гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають відшкодовувати
позивачу підприємства-правонаступники
відповідача за трудовими відносинами
із зазначеними громадянами, тобто, Малі
госпрозрахункові підприємства
«Чернігівпластмас» та «Метиз».

Колегія суддів не погоджується із
висновком суду апеляційної інстанції у
зв'язку з таким.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993
№ 637 приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Уточнюючі довідки по одержувачам
пільгових пенсій видавалися саме ВАТ
«Чернігівський завод «Металіст».
Відповідно до зазначених довідок і
було здійснено розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій.

Оскільки пенсіонери, вказані у
розрахунках працювали у відповідача,
який і видав уточнюючі довідки, то і
відшкодовувати витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах повинно саме ПАТ
«Чернігівський завод «Металіст»
пропорційно стажу роботи на цьому
підприємстві.

Відповідно до п.6.2. Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи з урахуванням вимог абзацу
третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону ш «Пре
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4 отримують пенсію
в управлінні Пенсійного фонду України
в м. Чернігові, ОСОБА_5 - в управлінні
Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі.

Вказаним особам призначені пенсії за
Списком № 2 відповідно до пункту «б»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», тому витрати на виплату
та їх доставку покриваються за рахунок
коштів підприємств, де вказані особи в
пропорційних частках відпрацювали на
підприємстві.

Таким чином, управління обґрунтовано
заявило суму до стягнення пропорційно
періоду роботи тільки у відповідача.

Отже, рішення суду апеляційної
інстанції про відмову у позові
прийнято з порушенням норм
матеріального права. Натомість суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Крім того, суд апеляційної інстанції,
встановив, що згідно платіжних
доручень від 26.04. 2012 року відповідачем,
після прийняття рішення судом першої
інстанції у цій справі, добровільно
відшкодовано позивачу 52208,19 грн. суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій.

Проте, оскільки зазначену суму було
відшкодовано вже після винесення
рішення суду першої інстанції,
відсутні підстави для скасування цього
рішення у частині вимог на суму 52208,19
грн. Однак, вказані обставини повинні
бути враховані під час виконання
судового рішення.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, оскільки
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана не вірно.

Відповідно до ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст. 220, 222, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.01.2013 року
у цій справі скасувати.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17.04.2012 року
залишити в силі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: