Справа № 2а-4938/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Справа № 67086/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Саламаха О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради на постанову
Личаківського районного суду м. Львова
від 14 листопада 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, треті особи: Міністерство
фінансів України, Державна
казначейська служба України,
Міністерство соціальної політики
України про стягнення грошової
допомоги та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

26.10.2009 року позивач - ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, в якому просить визнати
неправомірними дії відповідача щодло
нарахування та виплати одноразової
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку;
стягнути з відповідача недоотриману
суму допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з липня 2007 року по грудень 2007
року в розмірі 2649,62 грн.; стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі
2000 грн.

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 14 листопада 2011 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної полі Львівської міської
ради щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитинок досягнення нею
трирічного віку, передбаченого ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми». Зобов'язано
управління соціального захисту
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міс ради провести
нарахування та виплату належних ОСОБА_1
сум державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09.07.2007 року
31.12.2007 року до розміру 100 % прожиткового
мінімуму на дитину певного віку
відповідно до вимог ст ч. 1 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», з врахуванням виплачених сум.
В решті вимоги залишено без
задоволення за безпідставністю.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач мала право
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» на
отримання щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, що обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
оскільки Рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007
року визнані неконституційними окремі
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
які зменшували розмір оспорюваної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Таким
чином, позивач має право на виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її такою, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради оскаржило її,
подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Личаківського районного суду м. Львова
від 14 листопада 2011 року та прийняти
нову постанову, якою відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що за 2007 рік
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1
призначена та виплачена вірно, із
врахуванням положення ч.2 ст.19
Конституції України, ст.56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», п.п.8-9 Порядку призначення і
виплати допомоги при народженні дитини
та допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам,
застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.01.2007р. №13. Крім
того, зазначає, що розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють відповідні
видатки за загальним фондом бюджету
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами. При
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових
актів застосовуються лише в тій
частині, в якій вони не суперечать
положенням Конституції України,
Бюджетного кодексу України, Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік».

Разом з тим, апелянт вказує на те, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду із даним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції лише частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є
застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, являється
матір'ю малолітньої дитини - дочки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 15.12.2004 року, виданим
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Львівського міського
управління юстиції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
згідно з вимогами ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Однак, Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» при визначенні розміру
допомоги не визначив відповідно до
якого прожиткового мінімуму
визначається розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Зважаючи на
обумовлене, виходячи з положень ч.7 ст. 9
КАС України, потрібно застосовувати
закон, що регулює подібні
правовідносини, а саме ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008
року), Відповідно до якої допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі,
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років. Допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину, незалежно
від кількості народжених (усиновлених,
взятих під опіку) дітей у сім'ї, по
догляду за якими надається допомога.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач за протягом липня-грудня 2007
року отримувала щомісячну грошову
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в таких
розмірах: липень - 107,53 грн., серпень - 107,53
грн., вересень - 107,53 грн., жовтень - 130,64
грн., листопад - 140,05 грн. грудень - 144,10
грн.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані
неконституційними положення ст. 56, п.7
ст. 71 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» в частині
зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41,43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Дане
рішення Конституційного України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положення
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Згідно з вимогам ст.62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік», розмір прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років становить: з 1
січня 2007 року - 434 грн., з 1 квітня 2007 року
- 463 грн., з 1 жовтня 2007 року - 470 грн. Отже,
позивач мала право на виплату грошової
допомоги з врахуванням вимог ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 9 липня 2007 року
по 1 грудня 2007 року (Рішення
Конституційного суду України від 09.07.2007
року №6-рп/2007).

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який обчислюється з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод та інтересів. Пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна зі сторін
(в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин).

Оскільки Рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 було
опубліковане 12.07.2007 року, то позивач
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права на виплату
допомоги у липні 2007 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом лише 26.10.2009 року, а відповідач
наполягав на застосуванні строків
звернення до суду. В матеріалах справи
відсутні будь-які докази позивача, які
б свідчили про поважність причини
пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції зазначає що
позивачем без поважних причин
пропущено строк звернення до суду, а
тому не підлягають до задоволення
позовні вимоги щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною за період з 09.07.2007
року по 01.12.2007 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції
відзначає, що згідно з вимогами ст.41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога при народженні
дитини надається у сумі, кратній 22,6
розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, встановленого на
день народження дитини. Виплата
допомоги здійснюється одноразово у
дев'ятикратному розмірі прожиткового
мінімуму при народженні дитини, решта -
протягом наступних 12 місяців у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» зупиненено на 2007 рік
дії ст.ст. 41, 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані
неконституційними положення ст. 56, п.7
ст. 71 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» в частині
зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41,43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
одноразової грошової допомоги при
народженні дитини. Дане рішення
Конституційного України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у звязку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положення
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Враховуючи, що дитина ОСОБА_2 - дочка
позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому позивач не
має право на допомогу при народженні
дитини у сумі, кратній 22,6 розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого на день
народження дитини, оскільки рішення
Конституційного Суду України за 2007 рік,
яке за змістом ч. 3 ст. 150, ч. 2 ст. 152
Конституції України є обов'язковим до
виконання на території України, було
прийняте поза вказаним терміном і
зворотної дії в часі не має.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1
ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради задовольнити.

Постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 14 листопада 2011 року у
справі № 2а-4938/11 скасувати та прийняти
нову постанову, якою у задоволенні
позову ОСОБА_1 до управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, треті особи: Міністерство
фінансів України, Державна
казначейська служба України,
Міністерство соціальної політики
України про стягнення грошової
допомоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 17.06.2014 року.