Справа № 802/1442/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 червня 2014 р.
Справа № 802/1442/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представників позивача Марієна І.С.,
Свириденко Ю.Ю.,

представника відповідача Андрощук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Всеукраїнської громадської
організації "Комітет конституційно -
правового контролю України"

до: ректора Вінницького національного
технічного університету Грабка
Володимира Віталійовича

про: визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулася
Всеукраїнська громадська організація
"Комітет конституційно - правового
контролю України" до ректора
Вінницького національного технічного
університету Грабка Володимира
Віталійовича про визнання дій
протиправними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що відповідачем при наданні
відповіді на запит Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно - правового контролю
України" від 25 листопада 2013 року не
надано належним чином засвідчених
копій запитуваних документів, чим не
дотримано вимог Закону України "Про
доступ до публічної інформації".

З огляду на викладене, Всеукраїнська
громадська організація "Комітет
конституційно - правового контролю
України" звернулася до суду із
адміністративним позовом, у якому
просить визнати дії ректора (голови
приймальної комісії) Вінницького
національного технічного університету
Грабка Володимира Віталійовича, що
полягають у відмові в задоволенні
запиту на інформацію, протиправними.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
посилаючись при цьому на обставини, що
наведені у адміністративному позові та
додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, аргументуючи свої
заперечення тим, що відповідачем при
наданні відповіді на запит дотримано
вимог Закону України "Про доступ до
публічної інформації".

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, оцінивши докази в їх
сукупності, суд встановив наступне.

25 листопада 2013 року Всеукраїнська
громадська організація "Комітет
конституційно - правового контролю
України" звернулася до Вінницького
національного технічного університету
із запитом, у якому просила надіслати
поштовим відправленням на адресу
позивача інформацію у вигляді належним
чином засвідчених копій документів, а
саме: статут вищого навчального
закладу, свідоцтво про реєстрацію
вищого навчального закладу, довідку
про включення вищого навчального
закладу до Державного реєстру ВНЗ
України з додатками, ліцензію вищого
навчального закладу та додатки до неї,
витяг вищого навчального закладу із
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців,
правила прийому до вищого навчального
закладу у 2014 році, положення про
приймальну комісію вищого навчального
закладу, наказ про затвердження складу
приймальної комісії вищого
навчального закладу.

05 грудня 2013 року ректор Вінницького
національного технічного університету
Грабко В.В. надіслав на адресу
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет конституційно -
правового контролю України"
лист-відповідь вих. №1-11-157, у якому
зазначено, що Вінницький національний
технічний університет надає належним
чином завірені копії статуту
університету на десяти аркушах. Також
вказаним листом повідомлено, що при
виготовленні запитуваних копій
документів Вінницький національний
технічний університет несе витрати, на
відшкодування яких має право
відповідно до частини 2 статті 21 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації". Додатково у листі
зазначено, що вартість виготовлення
копій документів становить 0,4 грн. за
один аркуш формату А-4, а тому інші
запитувані копії документів позивач
може отримати після сплати фактичних
витрат на їх виготовлення.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зважає на таке.

Правовідносини, які складаються у
сфері розгляду звернень суб'єктів
стосовно отримання інформації,
врегульовані, зокрема, Конституцією
України, Законами України "Про
інформацію", "Про доступ до публічної
інформації".

Так, статтею 5 Закону України "Про
інформацію" визначено, що кожен має
право на вільне одержання,
використання, поширення, зберігання та
захист інформації, необхідної для
реалізації своїх прав, свобод і
законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не
повинна порушувати громадські,
політичні, економічні, соціальні,
духовні, екологічні та інші права,
свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону
інформація - будь-які відомості та/або
дані, які можуть бути збережені на
матеріальних носіях або відображені в
електронному вигляді.

Разом з тим, порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації та інформації, що
становить суспільний інтерес,
визначено Законом України "Про доступ
до публічної інформації".

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
публічна інформація - це інформація
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Доступ до інформації забезпечується
шляхом надання інформації за запитами
на інформацію (пункт 2 частини 1 статті 5
Закону України "Про доступ до публічної
інформації").

Положеннями статті 19 Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
передбачено, що запит на інформацію - це
прохання особи до розпорядника
інформації надати публічну інформацію,
що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту. Запити можуть подаватися в
усній, письмовій чи іншій формі (поштою,
факсом, телефоном, електронною поштою)
на вибір запитувача. Письмовий запит
подається в довільній формі. Запит на
інформацію має містити: ім'я
(найменування) запитувача, поштову
адресу або адресу електронної пошти, а
також номер засобу зв'язку, якщо такий
є; загальний опис інформації або вид,
назву, реквізити чи зміст документа,
щодо якого зроблено запит, якщо
запитувачу це відомо; підпис і дату за
умови подання запиту в письмовій формі.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
закріплено, що розпорядник інформації
має надати відповідь на запит на
інформацію не пізніше п'яти робочих
днів з дня отримання запиту.

Інформація на запит надається
безкоштовно. Проте, у разі якщо
задоволення запиту на інформацію
передбачає виготовлення копій
документів обсягом більш як 10 сторінок,
запитувач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати на копіювання та друк.
Розмір фактичних витрат визначається
відповідним розпорядником на
копіювання та друк в межах граничиних
норм, встановлених Кабінетом Міністрів
України. У разі якщо розпорядник
інформації не встановив розміру плати
за копіювання або друк, інформація
надається безкоштовно (стаття 21 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації").

Водночас, суд звертає увагу на
положення статті 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
частиною 1 якої передбачено підстави
для відмови у задоволенні запиту. Так,
пунктом 3 частини 1 цієї саттті
визначено, що розпорядник інформації
має право відмовити в задоволенні
запиту у випадку, якщо особа, яка подала
запит на інформацію, не оплатила
передбачені статтею 21 цього Закону
фактичні витрати, пов'язані з
копіюванням або друком.

З аналізу положень Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
випливає, що доступ до інформації
забезпечується шляхом надання
інформації за запитами, з якими
запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації, незалежно в
якій формі поданий запит (усній або
письмовій), а розпорядник інформації, в
свою чергу, має надати відповідь не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту. Однак, якщо
запитувана інформація передбачає
виготовлення копій документів обсягом
більш як 10 сторінок, тоді запитувач
зобов'язаний відшкодувати фактичні
витрати на копіювання та друк таких
документів.

Разом з тим, якщо надати оцінку
положенням пункту 3 частини 1 статті 22
та частини 2 статті 21 Закону України
"Про доступ до публічної інформації" в
сукупності, то варто звернути увагу на
тому, що законодавець надає право
розпоряднику інформації відмовити у
задоволенні запиту у разі невиконання
запитувачем положень статті 21 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" в частині оплати витрат,
пов'язаних з копіюванням або друком
необхідних документів понад 10 аркушів.
Тобто, за відсутності оплати таких
витрат розпорядник публічної
інформації має право відмовити у
задоволенні запиту.

З огляду на встановлені судом
обставини, відповідач виконав вимоги
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" в частині надання належним
чином завірених копій статуту
Вінницького національного технічного
університету в межах 10 аркушів
безкоштовно. Разом з тим, зважаючи на
положення пункту 3 частини 1 статті 22 та
частини 2 статті 21 Закону України "Про
доступ до публічної інформації",
відповідач повідомив запитувача про
необхідність оплати за друк решти
копій документів, вказавши вартість
таких послуг (0,4 гривень за один аркуш
формату А-4). Розрахунок вартості
поліграфічної послуги з друкування
(копіювання) інформації на 1 аркуші
паперу формату А4 затверджено ректором
університету 28 жовтня 2013 року.

Відтак, наведене вище свідчить про
обгрунтованість дій відповідача щодо
надання копій запитуваних документів
безкоштовно в межах 10 аркушів та
ненадання іншої частини копій
документів в зв'язку з неоплатою таких
послуг.

Суд критично оцінює посилання
представників позивача як на підставу
для задоволення адміністративного
позову на неповідомлення відповідачем
у листі-відповіді щодо кількості
аркушів, за друк яких слід здійнити
оплату, зважаючи на те, що, по-перше,
положення Закону України "Про доступ до
публічної інформації" не передбачають
такого обов'язку розпорядника
публічної інформації, а по-друге,
зазначення у листі-відповіді на
необхідність здійснення оплати за друк
інших документів саме по собі свідчить
про дотримання відповідачем вимог
частини 2 статті 21 Закону України "Про
доступ до публічної інформації", а
також про відсутність ознаки
протиправності в таких діях.

З урахуванням встановлених обставин
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення
адміністративного позову, зважаючи на
те, що надання копій усіх запитуваних
документів в своєму обсязі
перевищувало 10 сторінок, проте
позивачем не було виконано вимог
частини 2 статті 21 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" шляхом
оплати фактичних витрат, пов'язаних з
копіюванням та друком документів.

З урахуванням положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати відшкодуванню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Яремчук Костянтин
Олександрович