Справа № 826/8665/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8665/14

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19 червня 2014 року м. Київ № 826/8665/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АвтоФінанс"

до

Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві

про

визнання дій протиправними, скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві визнання протиправними дій щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 13.05.2014 у ВП №41689292 та щодо не скасування постанови про розшук майна боржника від 13.05.2014 у ВП №41689292; зобов’язання скасувати постанову про розшук майна боржника від 13.05.2014 у ВП №41689292 та закінчити виконавче провадження ВП №41689292 у зв’язку з повним добровільним фактичним виконанням.

Згідно пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно із частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, виконавче провадження №41689292 в ході якого було вчинено оскаржувані дії відкрито на підставі виконавчого листа №2/638/2094/2013 виданого 19.12.2013 Дзержинським районним судом за наслідком вирішення цивільної справи.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 386 Цивільного процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України “Про виконавче провадження” рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення сторонами виконавчого провадження здійснюється за правилами того судочинства, якими суд керувався при прийнятті цього судового рішення.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, яка викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 № 5 “Про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13.12.2010 № 3 “Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби”.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства. Позивачу слід звернутися до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що справу ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд вбачає наявними підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Роз’яснити позивачу, що дана справа підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві визнання протиправними дій щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 13.05.2014 у ВП №41689292 та щодо не скасування постанови про розшук майна боржника від 13.05.2014 у ВП №41689292; зобов’язання скасувати постанову про розшук майна боржника від 13.05.2014 у ВП №41689292 та закінчити виконавче провадження ВП №41689292 у зв’язку з повним добровільним фактичним виконанням.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Роз’яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда

Додаток: позовна заява з доданими матеріалами на _______ аркушах.