Справа № 820/6525/14
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р. Справа № 820/6525/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
миловар" на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
21.05.2014р. по справі № 820/6525/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
миловар"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
миловар" ( далі - позивач) звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у місті Харкові
Межрегіонального головного управління
Міндоходів ( далі - відповідач) в якому
просить суд скасувати податкові
повідомлення-рішення від 04.04.2014 року №
, яким підприємству зменшено суму
бюджетного відшкодування на суму 253451,00
грн. та застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 126725,50 грн. та №,
яким підприємству зменшено від"ємне
значення податку на додану вартість в
розмірі 265054,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.05.2014 р. в
задоволенні адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
миловар" до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у місті Харкова
Межрегіонального Головного Управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовлено

Позивач, не погодившись з вказаною
постановою, подав апеляційну скаргу,
вказує, що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин справи, просить суд
апеляційної інстанції задовольнити
апеляційну скаргу ТОВ «Слобожанський
миловар» та скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 21.05.2014 року
по справі № 820/6525/14 та ухвалити нове
судове рішення, яким скасувати у
повному обсязі податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про скасування
податкових повідомлень-рішень від 04.04.14
№ та №.

Відповідач надав заперечення на
апеляційну скаргу, вважає скаргу
безпідставною, необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню, а
тому просить у її задоволенні
відмовити, постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
та підтверджено судом апеляційної
інстанції, спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів був складений
Акт від 21 березня 2014р. №88/27-09-47/90357250,
документальної позапланової виїзної
перевірки декларування товариством з
обмеженою відповідальністю
"Слобожанський миловар" від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за грудень 2013р. та
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за грудень 2013 року на
рахунок платника у банку.

Акт перевірки містить висновок про
порушення ТОВ "Слобожанський миловар"
вимог абз. 5" п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п.200.1
ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. № 2755-УІ із змінами
та доповненнями щодо завищення
Товариством від'ємного значення грудня
2013р. у сумі 265054,00 та завищення заявленої
суму бюджетного відшкодування ПДВ за
грудень 2013 року на 253451,00 грн.

28.03.2014 року, не погоджуючись із
висновками Акту перевірки від 21.03.2014р.
№ 88/27-09-90357250 ТОВ "Слобожанський миловар"
подало заперечення № 123 (вхід № 3850/10 від
31.03.2014р.) до акту документальної
позапланової перевірки.

04.04.2014 року Товариством з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
миловар" отримано відповідь про
розгляд заперечень №3780/10/28-09-47-21 якими
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників податків у м. Харкові МГУ
Міндоходів підтвердило висновки
викладені у Акті перевірки та
відмовило в задоволенні заперечень.

На підставі висновків акту перевірки,
04.04.2014р. Відповідачем були прийняті
податкові повідомлення-рішення за
№ про зменшення суми від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 265054,00 грн. та №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
на рахунок платника у банку) з податку
на додану вартість в розмірі 253451,00 грн.
та штрафних санкцій у розмірі 126725,50 грн.

В зв"язку з чим, позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що за
сутністю укладеного договору між
Позивачем та ТОВ "Фабрика чистоти і
красоти" не вбачається наявності
обов'язкової умови виписки зведеної
накладної, а саме безперервності чи
ритмічності поставки товару чи послуг.
Таким чином, судом першої інстанції
зроблено висновок, що вимоги стосовно
скасування винесених відповідачем
податкових повідомлень - рішень, як
таких, що винесені з порушенням норм
діючого законодавства України, не
підтверджуються матеріалами справи,
спростовані відповідачем, а відтак не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затвердженні наказом
Міністерства фінансів України від
01.11.2011р. № 1379 «Про затвердження форми
податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної».

Пунктом 15 даного порядку визначено, що
у разі здійснення постачання
товарів/послуг постачання яких має
безперервний або ритмічний характер
при постійних зв'язках із покупцем,
покупцю може бути виписана зведена
податкова накладна, виходячи із
визначеної у договорі періодичності
оплати поставлених товарів/послуг, але
не рідше одного разу на місяць і не
пізніше останнього дня місяця. До
зведеної податкової накладної
обов'язково додається реєстр
товаротранспортних накладних чи інших
відповідних супровідних документів,
згідно з якими здійснено постачання
товарів/послуг.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1379 для
виписки зведеної податкової накладної
необхідне дотримання одночасно двох
умов: постачання товарів/послуг
повинне мати безперервний або
ритмічний характер при постійних
зв'язках з покупцем; у договорі повинна
бути визначена періодичність оплати
поставлених товарів/послуг. При цьому
фактичні обсяги постачання
товарів/послуг обов'язково
підтверджуються реєстром
товарно-транспортних накладних чи
інших відповідних супровідних
документів, згідно з якими здійснено
постачання товарів.

У відповідності до п. 15 Порядку № 1379
передбачено, що право на виписку
зведених податкових накладних мають
право суб'єкти господарювання, чия
діяльність має непереривний або
ритмічний характер.

Аналіз викладеного свідчить, що
переліченні підстави є виключними,
інших вимог Порядком № 1379 не
передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Слобожанський миловар" та ТОВ "Фабрика
чистоти і красоти" уклали договір
поставки від 01.11.2013р. № 132/бух/13. На
підставі якого позивачу була надана
зведена податкова накладна №61 від
31.12.2013р. по якій ТОВ "Слобожанський
миловар" було сформовано податковий
кредит на загальну суму 518 504,95 грн. у
грудні 2013 р.

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки
ТОВ «Фабрика чистоти і краси» приймає
на себе зобов'язання на умовах і
протягом дії договору передавати у
власність Позивача Товар в асортименті
та кількості, а Позивач зобов'язується
на умовах та протягом терміну дії
даного договору прийняти та виплатити
за нього обумовлену вартість на
підставі накладної (накладних ) на
поставку товару.

У відповідності до п. 4.1. Розрахунки за
товар між Позивачем та ТОВ «Фабрика
чистоти і краси» здійснюється протягом
20 (двадцяти) календарних днів з дати
отримання Товару шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок
Постачальника або готівкою шляхом
внесення коштів у касу Постачальника

Згідно із п. 3.1.7.ТОВ ««Фабрика чистоти і
краси» зобов'язується надати ТОВ
«Слобожанський миловар» зведену
податкову накладну (заповнену виключно
українською мовою) виписаної за
підсумками місяця. Зведена податкова
накладна надається Продавцем з копією
квитанції, яка підтверджує реєстрацію
податкової накладної в Єдиному реєстрі
податкових накладних. До зведеної
податкової накладної додається реєстр
видаткових накладних або інших
супровідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору поставки
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фабрика чистоти і
краси» було виписано зведену податкову
накладну від 31.12.2013р. № 61, яка
сформована на підставі 29 видаткових
накладних.

Первинні документи, які були видані за
договором поставки № 132/Бух/13 від 01
листопада 2013 року укладеним між ТОВ «
Слобожанський миловар» та ТОВ «Фабрика
чистоти і краси» за своєю формою та
змістом відповідають вимогам чинного
законодавства України .

Стосовно безперервності або
ритмічності характеру поставки за
Договором поставки № 132/бух/13 від
01.11.2013р. від 01.11.2013р. між ТОВ
«Слобожанський миловар» та ТОВ «
Фабрика чистоти і краси», колегія
суддів зазначає.

Ритмічність - принцип рациональної
организацїї процесів, які
характеризуюють равномірность їх
виконання у часі; безперервність -
відсутність перерви у чому-небудь;
періодичність - це повторність
(циклічність) явища через відповідні
проміжки часу.

Відповідно до п. 15 Порядку заповнення
податкової накладної , затвердженою
Наказом Мінфіну України від 01.11. 2011р. №
1379 складання зведеної податкової
накладної не пов'язується з
необхідністю відображення
безперервності або ритмічності
поставки в самому тексті договору,
достатньо лише самого факту
безперервності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до суду було надано додатки
до договору поставки, а саме графіки
поставки та оплати, які додатково
підтверджують саме безперервність та
ритмічність поставок та оплати за цим
договором

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що поняття «періодичність» та
«ритмічність» при складанні зведеної
податкової накладної позивачем було
застосовано правомірно.

Щодо відсутності реєстру
товарно-транспортних накладних
згідно з якими проводилось
постачання товарів, колегія суддів
зазначає, статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податку.

Згідно із п. 2.7. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну від 24 травня 1995 року №
88, первинні документи складаються на
бланках типових форм, затверджених
Мінстатом України, а також на бланках
спеціалізованих форм, затверджених
міністерствами та відомствами України.
Підприємствам дозволено ці бланки
виготовляти самостійно за умови, що ці
форми не є бланками суворої звітності
та будуть містити реквізити типових
або спеціалізованих форм.

Згідно п.11.1 Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14 жовтня 1997 року
№ 363 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568
(далі - Правила) основними документами
на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.

Відповідно до абз.27 п.1 Правил
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Відповідно до п.15 Наказу Міністерства
фінансів України №1379 «Про
затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної», що був чинний на
той період, до зведеної податкової
накладної обов'язково додається реєстр
товаротранспортних накладних чи інших
відповідних супровідних документів,
згідно з якими здійснено постачання
товарів/послуг.

Відповідно до спільного наказу
Міністерства транспорту та зв'язку і
Дермитслужби України " Про
затвердження інструкцій про взаємодію
посадових осіб митних органів, що
здійснюють митні процедури в
міжнародному залізничному сполученні,
і працівників залізниць України " від 18
вересня 2008 року N 1019/1143, супровідні
документи - документи (рахунок-фактура,
специфікація та інші визначені для
здійснення митного контролю
документи), що долучаються до
перевізних документів і містять дані
про вантаж.

Таким чином, до інших супровідних
документів відносить і видаткові
накладні, і податкові накладні, які
були надані відповідачу при проведенні
перевірки.

Положеннями Указу Президента України
«Про державну реєстрацію нормативних
актів міністерств та інших органів
державної виконавчої влади» N 493/92 від
03.10.1992 року встановлено, що з 1 січня 1993
року нормативно-правові акти, які
видаються міністерствами, іншими
органами виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації в Міністерстві
юстиції України.

Колегія суддів зазначає, що посилання
відповідача на Спільний Наказ
Міністерства транспорту України та
Міністерства статистики України «Про
затвердження типових форм первинного
обліку роботи вантажного автомобіля» N
488/346, 29.12.1995 року в обґрунтування свого
висновку про те, що застосування
товарно-транспортних накладних форми
1-ТН є обов'язком для всіх суб'єктів
господарської діяльності станом на час
виникнення спірних правовідносин, не
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України, тому судом до уваги не
приймається. Крім того, зазначений
Наказ 10.12.2013р. було скасовано спільним
Наказом Міністерства інфраструктури
України та Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України «Про
визнання таким, що втратив чинність,
наказу Міністерства транспорту
України, Міністерства статистики
України від 29 грудня 1995 року N 488/346».

Як вбачається з матеріалів справи, при
проведенні перевірки відповідачу було
надано реєстр видаткових накладних за
грудень 2013р. до зведеної податкової
накладної № 61 від 31.12.2013р. та реєстр
товарно-транспортних накладних за
грудень 2013р.

Позивачем було надано до суду
товарно-транспортні накладні, з яких
підтверджується, що ТОВ «Фабрика
чистоти і красоти» отримувало товар у
третіх осіб, які і надавали ТОВ
«Фабрика чистоти і красоти»
товарно-транспортні накладні.

Реєстр товарно-транспортних накладних
надавався відповідачу щодо тих
постачальників в рамках дії договору
поставки № 132/Бух/13, які знаходяться в
іншому місті знаходження, аніж
постачальник та покупець.

З пояснень позивача вбачається, що
оскільки складські приміщення ТОВ
«Фабрика чистоти і красоти» та ТОВ
«Слобожанський миловар» знаходяться у
суміжних будівлях, а тому для
переміщення товару використання
транспортних засобів було не потрібне.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що позивач діяв в повній відповідності
до діючого законодавства України.

Стосовно відсутності в Договорі
поставки від 01.11.2013р. № 132/Бух/13
визначення періодичність оплати
поставлених товарів/послуг, колегія
суддів зазначає, що відповідно до п. 200.1
ст. 200 ПК України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з п.
200.1 цієї статті, така сума враховується
у зменшенні суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові)періоди(у тому числі
отороченому або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
боргу - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування , яка
відображається у податковій
декларації.

Колегія суддів зазначає, що будь-які
документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що надані позивачем
документи відповідають положенням
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та підтверджують факт здійснення
спірних господарських операцій.

Усі первинні документи
бухгалтерського обліку позивача
відповідають вимогам чинного
законодавства, позивач у відповідній
звітній період мав право на
нарахування податку на додану вартість
на підставі складеної у відповідності
до вимог чинного законодавства
постачальником зведеної податкової
накладної від 31.12.2013 року № 61 та
відповідно включення у повному обсязі
до податкового кредиту.

Таким чином , позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Слобожанський миловар" є
обґрунтованими, а податкові
повідомлення-рішення від 04.04.2014 року №
, яким підприємству зменшено суму
бюджетного відшкодування на суму 253451,00
грн. та застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 126725,50 грн. та №,
яким підприємству зменшено від"ємне
значення податку на додану вартість в
розмірі 265054,00 грн. підлягають
скасуванню.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За зазначених обставин, апеляційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
миловар" є обґрунтованою, а постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 21.05.2014 року
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Доводи відповідача не підтверджується
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Слобожанський миловар" задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 21.05.2014р. по
справі № 820/6525/14 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати протправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
палтників податків у місті Харкові
Межрегіонального головного управління
Міндоходів від 04.04.2014 року № та
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
палтників податків у місті Харкові
Межрегіонального головного управління
Міндоходів від 04.04.2014 року №.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М. Повний текст постанови
виготовлений 23.06.2014 р.