Справа № 2а/1770/4861/12
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/800/30401/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Рівному Рівненської
області Державної податкової служби на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 4 лютого 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2013 року

у справі № 2а/1770/4861/2012

за позовом Управління
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської

міської ради

до Державної податкової
інспекції у м. Рівному Рівненської
області Державної

податкової служби

про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В

Управління капітального будівництва
виконавчого комітету Рівненської
міської ради (надалі також - позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у місті Рівному Рівненської
області Державної податкової служби
(надалі також - відповідач, ДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень від 28
березня 2011 року № та №.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 4 лютого 2013
року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення - рішення від 28
березня 2011 року№ та №.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2013
року апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби залишено без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 4
лютого 2013 року - без змін.

Відповідач в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 4 лютого 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2013 року і ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Фактичною підставою прийняття
податкових повідомлень-рішень від 28
березня 2011 року №
(збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем - податок на прибуток, на
суму 68948,75 грн. (за основним платежем на
суму 55159,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) на
суму 13789,75 грн.) та № (збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем - податок на додану вартість
по вітчизняних товарах, на суму 315303,75
грн. (за основним платежем на суму 252243,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) на суму 63060,75 грн.),
з приводу правомірності яких виник
спір, стали висновки відповідача,
викладені в акті перевірки від 11
березня 2011 року №
262/23-100/05517742, про порушення позивачем
вимог підпункту 1.22.1 пункту 1.22 статті
1, пунктів 1.23, 1.31 статті 1,
підпунктів 4.1.1, 4.1.6 пункту 4.1 статті 4,
абзацу 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3,
підпункту 5.4.6 пункту 5.4, підпункту 5.6.1
пункту 5.6, підпункту 5.7.1 пункту 5.7 статті
5, підпункту 7.11.8 пункту 7.11 статті 7,
підпунктів 8.1.1, 8.1.2 пункту 8.1, підпункту
8.6.1 пункту 8.6 статті 8 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого
занижено податок на прибуток на суму
55159,00 грн.; підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті
3, пунктів 4.1, 4.2 статті 4 Закону України
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету у сумі 252243,00 грн.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Управління КБ ВК
Рівненської міської ради 24 березня 2000
року взято на облік як неприбуткову
організація з ознакою доходу 0004.

Згідно вимог пункту1.4 Порядку
визначення структури ознаки
неприбуткових установ (організацій),
затвердженого наказом ДПА України від 3
липня 2000 року №355, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27 липня
2000 року за №451/4672, до коду 0004
відносяться установи, організації
створені органами місцевого
самоврядування, що утримуються за
рахунок коштів відповідних бюджетів.

Пунктом 6 статті 2 Бюджетного кодексу
України від 21 червня 2001 року

№ 2542-III (чинний на час виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
бюджетна установа - орган, установа чи
організація, визначена Конституцією
України, а також установа чи
організація, створена у встановленому
порядку, утримується за рахунок
відповідного державного чи місцевого
бюджетів. Бюджетні установи є
неприбутковими організаціями.

Відповідно до абзацу «а» пункту 7.11
статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
неприбутковою установою (організацією)
є органи державної влади України,
органи місцевого самоврядування та
створені ними установи або
організації, що утримуються за рахунок
коштів відповідних бюджетів.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ДПІ було проведено
планову виїзну документальну
перевірку Управління КБ ВК Рівненської
міської ради з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 1 січня 2006р.
по 30 червня 2008 року, за наслідками якої
складено акт «Про результати планової
виїзної перевірки Управління
капітального будівництва
міськвиконкому код () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2006 р. по
30.06.2008 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2006 р. по
30.06.2008 р.» від 26 листопада 2008 року
№1606/23-400/05517742, згідно з висновками якого
- проведеною перевіркою відображеного
показника на підставі таких
документів: відомостей по рахунках
бухгалтерського обліку, первинних
бухгалтерських та інших документів
обліку не встановлено заниження або
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 1
звітів про використання коштів
неприбуткових організацій і установ,
хоча і було встановлено (аналогічно з
актом перевірки від 11 березня 2011 року),
що на формування цих показників мало
вплив здійснення технічного нагляду за
будівництвом об'єктів житла,
соцкультпобуту та комунальної
власності в розмірі 2,5% від суми
виконаних будівельно-монтажних робіт
без вартості податку на додану
вартість.

16 грудня 2008 року на адресу Управління
КБ ВК Рівненської міської ради ДПІ у м.
Рівне було направлено листа №56210/15-106
«Про виключення з Реєстру
неприбуткових установ та організацій».
Вказаним листом ДПІ повідомила те, що
за результатами позапланової
документальної перевірки позивача
встановлено, що згідно Положення про
Управління, яке затверджено рішенням
Рівненської міської ради від 3 червня
1999 року №148 та якій воно
підпорядковується, апарат управління
повинен утримуватись за рахунок коштів
місцевого бюджету (як передбачено
Порядком визначення структури ознаки
неприбуткових установ (організацій), а
саме ознаки 0004), однак, для Управління,
місцевий орган державної влади не
затверджує кошториси, не виділяє
бюджетних коштів (крім цільових коштів
на будівництво), не контролює видатки,
також, Управління не звітується в
органи державного казначейства (крім
цільових бюджетних коштів виділених на
будівництво), як бюджетна організація.
Тобто, Положення про Управління в
частині того, що воно утримується за
рахунок бюджетних коштів не є дійсним.

Виходячи з вищевикладеного, ДПІ у м.
Рівне виключило Управління КБ ВК
Рівненської міської ради з Реєстру
неприбуткових організацій та установ і
повідомило про необхідність подавати
декларацію з податку на прибуток
підприємства з 1 січня 2009 року.

До вказаного листа додатком направлено
рішення ДПІ у м. Рівне від 12 грудня 2008
року № 2/15-143 про виключення організації
(установи) з Реєстру неприбуткових
організацій (установ).

На час прийняття вищевказаного рішення
ДПІ щодо виключення Управління КБ ВК
Рівненської міської ради з Реєстру
неприбуткових установ та організацій,
позивач за КОПФГ являвся установою, з
кодом 420, про що свідчить довідка про
включення до ЄДРПОУ №1392 30 січня 2009 року
Управління КБ ВК Рівненської міської
ради було взято на облік платника
податків, про що свідчить довідка ДПІ у
м. Рівне №29-16/4611.

Згідно з абзацом 2 підпункту 7.11.10 пункту
7.11 статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(із змінами та доповненнями), державна
реєстрація неприбуткових організацій
здійснюється у порядку, передбаченому
відповідним законодавством.

В силу вимог пункту 5.1 Положення про
реєстр неприбуткових організацій,
затвердженого наказом ДПА України від
11 липня 1999 року № 232, що зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 6 серпня
1997 року за № 291/2095) - виключення
неприбуткової організації або
установи з Реєстру відбувається на
підставі рішення за формою згідно з
додатком 2 органу державної податкової
служби у разі порушення неприбутковою
організацією або установою Закону та
(або) інших законодавчих актів про
неприбуткові організації.

Таким чином, з 24 березня 2000 року до 1
січня 2009 року Управління КБ ВК
Рівненської міської ради мало статус
неприбуткової організації.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли юридично правильного
висновку, що проведеною перевіркою
рядку 1 (1.3, 1.3.3) «Бюджетне фінансування
установ, що віднесені до
неприбуткових» звітів про
використання коштів неприбутковими
установами й організаціями за період з
1 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року
податковий орган помилково встановив
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у сумі 1203151,00
грн. (в т.ч. за ІІІ кв. 2008 року у сумі 613402,00
грн., за IV кв. 2008 року на суму 589749,00 грн.);
помилково встановив заниження
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 10
звітів про використання коштів
неприбуткових установами й
організаціями у сумі 1225083,00 грн.;
помилково встановив завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання у сумі 1203151,00 грн. (в т.ч.
за ІІІ кв. 2008 року на суму 613402,00 грн., за IV
кв. 2008 року на суму 589749,00 грн.); помилково
встановив заниження задекларованих
суб'єктом господарювання показників у
рядку 11 звітів про використання коштів
неприбуткових організацій і установ у
сумі 1073591,00 грн., так як до 1 січня 2009 року
Управління КБ ВК Рівненської міської
ради було неприбутковою організацією.

Управління КБ ВК Рівненської міської
ради зареєстроване платником податку
на додану вартість відповідно до
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 9 липня
1997 року №24864201, виданого ДПІ у м. Рівне,
індивідуальний податковий номер
платника податку на додану вартість
68.

Згідно з пунктом 4.1 статті 4 Закону
України «Про податок на додану
вартість» база оподаткування операції
з поставки товарів (послуг)
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, визначеної за
вільними цінами, але не нижче за
звичайні ціни, з урахуванням акцизного
збору, ввізного мита, інших
загальнодержавних податків та зборів
(обов'язкових платежів), згідно із
законами України з питань
оподаткування (за винятком податку на
додану вартість, а також збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку, що включається до
ціни товарів (послуг)). До складу
договірної (контрактної) вартості
включаються будь-які суми коштів,
вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
в зв'язку з компенсацією вартості
товарів (послуг).

Матеріалами справи підтверджено, що
Управлінням КБ ВК Рівненської міської
ради укладено ряд договорів на
проведення технічного нагляду з
Рівненською обласною дитячо-юнацькою
спортивною школою, ОСОБА_4, ПВКФ
«Терен», ОСОБА_5, ТОВ
«АРЕТІ-Хмельницький», громадою
Свято-Михайлівської церкви, ФОП ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10, ПП
«Галерея», ТОВ-фірма «Екорембуд-ЛТД»,
ОСОБА_11, ПП «Валерія», ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_21.,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, Рівненським обласним
краєзнавчим музеєм, відділом освіти
Рівненської районної державної
адміністрації, Управлінням освіти
виконавчого комітету Рівненської
міської ради, ОСОБА_19, ФОП ОСОБА_20

Висновки відповідача про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства ґрунтується на тому, що
Управління КБ ВК Рівненської міської
ради не нараховувало та не сплачувало
до бюджету податок на додану вартість з
операцій по наданню послуг технагляду
за будівництвом об'єктів, по яких
позивач виступало Замовником
будівництва у липні-грудні 2008 року.
Разом з тим, податковий орган не
врахував, що функції замовника з
будівництва об'єктів житла покладено
на Управління КБ ВК Рівненської
міської ради, яке приймає безкоштовно
від інвесторів незавершені
будівництвом об'єкти не для власних
потреб, а з метою виконання функцій
замовника для завершення будівництва
цих об'єктів. Після завершення
будівництва та прийняття в
експлуатацію державною комісією
зазначений замовник передає (повертає)
об'єкт безкоштовно інвестору.

Враховуючи, що передача функцій
замовника від інвесторів для
Управління КБ ВК Рівненської міської
ради не передбачає передачі права
власності на об'єкт або права
користування чи розпорядження
результатом здійснення цих функцій,
замовник здійснює свої функції в межах
коштів, передбачених зведеним
кошторисним розрахунком, відтак
позивачем не було занижено податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за липень 2008 року у сумі 51271,00
грн., за серпень 2008 року у сумі 39987,00 грн.,
за вересень 2008 року у сумі 31422,00 грн., за
жовтень 2008 року у сумі 39073,00 грн., за
листопад 2008 року у сумі 14122,00 грн.,
грудень 2008 року у сумі 64755,00 грн.

Аналогічна позиція висвітлена у листі
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 17 липня 2000 року № 8/6-309, що
адресований позивачу і долучений до
матеріалів справи.

ДПІ в акті перевірки стверджує, що на
балансі позивача перебувають
інженерні мережі по
енергозабезпеченню будівель, що
створені в процесі будівництва, які
належать на праві спільної сумісної
власності замовникам будівництва, а
саме Управління КБ ВК Рівненської
міської ради.

Відповідно до пункту 1.10 Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 31 липня 1996 року №28 (у
редакції постанови від 17 жовтня 2005 року
№ 910), для забезпечення передачі
електричної енергії електричними
мережами, що не належать
електропередавальній організації, між
електропередавальною організацією та
відповідним власником мереж (основним
споживачем), який не має ліцензії на
здійснення діяльності з передачі
електричної енергії місцевими
(локальними) електричними мережами,
укладається договір щодо спільного
використання електричних мереж.

У пункті 1.2 названих вище Правил дано
визначення «власника електричних
мереж» - юридична або фізична особа,
якій на праві власності або
користування належать
електроустановки, призначені для
передачі та/або розподілу електричної
енергії; «основний споживач» - споживач
електричної енергії або власник
електричних мереж, який передає
частину електроенергії своїми
технологічними електричними мережами
субспоживачам та/або
електропередавальній організації;
«споживач електричної енергії» -
юридична або фізична особа, що
використовує електричну енергію для
забезпечення потреб власних
електроустановок на підставі договору.

Проте, як встановлено судами
попередніх інстанцій, жодного
правочину щодо набуття у власність
електричних мереж Управління КБ ВК
Рівненської міської ради не вчиняло,
договору на користування не укладало, а
відтак позивач не є ані власником, ані
користувачем електричних мереж.

Також відсутні докази, що Управлінням
КБ ВК Рівненської міської ради є
основним споживачем. Управління не
передає частину електроенергії своїми
технологічними електричними мережами
субспоживачам та/або
електропередавальній організації
унаслідок того, що ці електричні мережі
йому не належать. Управління КБ ВК
Рівненської міської ради не є і
споживачем електричної енергії,
оскільки не використовує електричну
енергію для забезпечення потреб
власних електроустановок на підставі
договору, і зазначене не було
спростовано чи доведено податковою
перевіркою, а тому підстав для
укладення договору щодо спільного
використання електричних мереж - не
потрібно.

За таких обставин, висновки
відповідача щодо порушення
Управлінням КБ ВК Рівненської міської
ради пунктів 1.23 та 1.31 статті 1,
підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого було
занижено дохід по операціях спільного
використання технологічних
електричних мереж, та пункту 4.2 статті 4
Закону України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого було
занижено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 11613,00
грн. є необґрунтованими.

Правильність інших висновків судів
попередніх інстанцій про дотримання
позивачем вимог податкового
законодавства не ставиться під сумнів
відповідачем в касаційній скарзі.

При цьому, доводи касаційної скарги
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права. Таким чином, ухвалені по справі
рішення є законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
відповідача не знаходить свого
підтвердження за матеріалами справи та
не ґрунтується на положеннях чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
слід залишити без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Рівному Рівненської
області Державної податкової служби
відхилити, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 4
лютого 2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко