Справа № 815/2478/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2478/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова
С.І.

за участю сторін:

від прокурора: Микулінська В.Є.;

від позивача: Бовра Д.Ю. (за
довіреністю);

від відповідача: не зявилися;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Прокурора Овідіопольського
району в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції в
Одеській області до Роксоланівської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області про визнання
неправомірною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Овідіопольського району в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції в Одеській
області звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом до Роксоланівської сільської
ради Овідіопольського району Одеської
області про визнання неправомірною
бездіяльність Роксоланівської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області щодо
неоформлення документів на
будівництво та експлуатацію полігону
твердих побутових відходів, не
розроблення та незатвердження
місцевої програми поводження з
відходами, зобов'язання відповідача
розробити та затвердити місцеву
програму поводження з відходами, вжити
заходи для оформлення документів, що
посвідчують право користування або
володіння земельною ділянкою під
розміщення полігону твердих побутових
відходів та вжиття заходи щодо
виготовлення спеціального паспорта на
місце видалення твердих побутових
відходів. Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що Роксоланівською сільською
радою, всупереч вимогам законодавства,
не розроблено та не затверджено
місцеву програму поводження з
відходами на території
Роксоланівської сільської ради, у
зв'язку з чим відсутній належний
контроль та дієві заходи відвернення
негативного впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини, земельну ділянку під
розміщення полігону твердих побутових
відходів не відведено, не забезпечено
роздільне збирання відходів та не
оформлено належну документацію, у
зв'язку з чим, прокурор вважає, що
вказані факти свідчать про
бездіяльність з боку органу місцевого
самоврядування з приводу діяльності,
пов'язаної із запобіганням або
зменшенням обсягів утворення відходів,
їх збиранням, перевезенням,
зберіганням, сортуванням, обробленням,
утилізацією та видаленням,
знешкодженням та захороненням, а також
з відверненням негативного впливу
відходів на навколишнє середовище та
здоров'я людини.

В судовому засіданні представник
прокуратури та представник позивача
позовні вимоги підтримали та просили
суд задовольнити їх у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача до судового
засідання не зявився, надав до
канцелярії суду заперечення на
адміністративний позов, відповідно до
яких проти задоволення
адміністративного позову заперечував
(а.с.59-63).

Суд, заслухавши пояснення представника
прокурора та представника позивача,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, проаналізувавши положення
чинного законодавства, встановив
наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що Прокуратурою
Одеської області прийнято Завдання про
проведення перевірок додержання вимог
Законів України "Про відходи", "Про
місцеве самоврядування в Україні", "Про
місцеві державні адміністрації",
іншого законодавства, що регулює
питання поводження з відходами від
27.01.2014 року № 07/1/4-72вих-14-64окв (а.с. 45-47), зі
змісту якого вбачається, що в області
діють регіональні програми поводження
з твердими побутовими відходами на
2013-2017 роки, поводження з токсичними
відходами на 2008-2015 року, реформування і
розвитку житлово-комунального
господарства Одеської області на 2012-2014
роки, однак природоохоронні заходи,
передбачені зазначеними програмами на
загальну суму близько 38 млн. грн. з
місцевих бюджетів майже не
фінансуються, що свідчить про
неналежну реалізацію органами
виконавчої влади, місцевого
самоврядування та контролю державної
політики у сфері поводження з
відходами.

Судом встановлено, що у відповідності
до вказаного завдання прокурором
Овідіопольського району Одеської
області за результатами опрацювання
інформації органів державної влади та
органів місцевого самоврядування щодо
додержання вимог законодавства, яке
регулює питання поводження з
відходами, прийнято постанову від
17.02.2014 року про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів щодо дотримання
вимог законодавства, яке регулює
питання у сфері поводження з відходами
в органах місцевого самоврядування та
виконавчої влади району (а.с. 43-44).

На підставі зазначених документів
Прокуратурою Овідіопольського району
Одеської області проведено перевірку
на території Роксоланівської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області.

Згідно матеріалів справи в ході
проведення перевірки Прокуратурою
Овідіопольського району Одеської
області опрацьовано Розпорядження
Овідіопольської районної державної
адміністрації № 693 від 07.09.2005 року, яким
утворено комісію з питань поводження з
безхазяйними відходами, з відходами
виробництва і споживання у
Овідідопольському районі та
затверджено її склад (а.с.12).

Так, в матеріалах справи наявна копія
протоколу комісії з питань поводження
з безхазяйними відходами, з відходами
виробництва і споживання в
Овідіопольському районі від 19.09.2013
року, у відповідності до якого
виконкомам сільських, селищних рад
доручено активізувати роботу щодо
прийняття рішення щодо виділення
земельних ділянок під розміщення та
видалення відходів; створення або
залучення спеціалізованих підприємств
незалежно від власності (якщо такі
відсутні) для збирання та утилізації
відходів; ліквідації несанкціонованих
і неконтрольованих звалищ твердих
побутових відходів на території
населених пунктів; проведення
просвітницької та роз'яснювальної
роботи серед населення з дотримання
законодавства стосовного поводження з
відходами; проведення розробки
технічної документації на місця
видалення відходів; організації
збирання і видалення побутових та
інших відходів, створення і проведення
паспортизації місць видалення
відходів; розроблення схеми
санітарного очищення населених
пунктів; проведення інвентаризації
існуючих сміттєзвалищ; вжиття
необхідних заходів по усуненню
порушень природоохоронного
санітарного законодавства у сфері
поводження з відходами на
підпорядкованих територіях (а.с.11).

Як встановлено судом, рішенням
Овідіопольської районної ради № 492-VI
від 17.12.2013 року (а.с.14) з метою
забезпечення повного збирання,
своєчасного видалення, утилізації та
знешкодження твердих побутових
відходів і обмежень їх шкідливого
впливу на навколишнє середовище та
здоров'я людини затверджена Програма
поводження з твердими побутовими
відходами в Овідіопольському районі на
2014-2017 роки (а.с. 14- 20).

Програма передбачає розв'язання таких
основних завдань: послідового
скорочення обсягів накопичення
твердих побутових відходів шляхом
впровадження нових сучасних
високоефективних методів збирання,
зберігання, вивезення, переробки та
знешкодження твердих побутових
відходів; впровадження нового
обладнання у сфері поводження з
твердими побутовими відходами та
відходами як вторинною сировиною;
структурну та управлінську перебудову
системи санітарної очистки населених
пунктів району; очищення забруднених
твердими побутовими відходами
територій, рекультивацію земельних
ділянко після закриття полігонів ТПВ;
впровадження системи роздільного
збирання та забезпечення комплексного
використання ресурс оцінних
компонентів ТПВ; організацію контролю
за місцями чи об'єктами розміщення
твердих побутових відходів для
запобігання шкідливому впливу їх на
природне середовище та здоров'я людей.

Згідно змісту вказаної програми
основними (пріоритетними) напрямами
дій для досягнення кінцевої програми є:
будівництво полігонів ТПВ, посилення
контролю у сфері поводження з ТПВ;
санітарне очищення населених пунктів;
роздрібний збір ТПВ; впровадження
сортувальних комплексів; будівництво
заводів з переробки ТПВ; проведення
послідовної та узгодженої
інформаційно-виховної роботи з
утворювачами відходів.

Водночас, як вказує прокурор,
Роксоланівською сільською радою на
виконання вимог та завдань програми
жодних дій проведено не було, більш
того, не розроблено власну місцеву
програму поводження з відходами.

Як вбачається з листа голови
Роксоланівської сільської ради від
06.02.2014 року № 85/02-07, адресованому
прокурору Овідіопольського району, на
території Роксоланівської сільської
ради програми у сфері поводження з
відходами відсутні, рішення про
надання в користування, оренду або
власність земельних ділянок під
розміщення, будівництво місць
видалення відходів та об'єктів
поводження з відходами не приймались;
Рішенням ХХІV сесії VІ скликання
Роксоланівської сільської ради №268-VІ
утворено постійну діючу комісію з
питань поводження з безхазяйними
відходами на території с. Роксолани та
затверджено її склад, затверджено
Положення про постійну діючу комісію з
питань поводження з безхазяйними
відходами на території с. Роксолани,
затверджено Порядок виявлення та
обліку безхазяйних відходів на
території с. Роксолани; об'єкти з
оброблення та утилізації відходів -
відсутні; суб'єктам господарювання
дозволи на будівництво або
реконструкцію об'єктів поводження з
відходами - не надавалися; суб'єктам
господарювання дозволи на
експлуатацію об'єкта поводження з
небезпечними відходами - не
надавались; підприємства, що
здійснюють переробку, утилізацію або
знищення обігу неякісної або
небезпечної продукції на території
сільської ради відсутні (а.с. 13).

Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" визначено підстави
представництва прокурором інтересів
держави, а саме наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчинюються у відносинах між
ними або з державою.

Відповідно до ст. 20-2 закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить організація і здійснення у
межах компетенції державного нагляду
(контролю) за додержанням центральними
органами виконавчої влади та їх
територіальними органами, місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування в частині
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форм
власності та господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог законодавства поводження з
відходами.

Положенням про Державну екологічну
інспекцію України, затвердженим Указом
Президента України № 454/2011 від 11.04.2011
року визначено, що Держекоінспекція
України входить до системи органів
виконавчої влади та утворюється для
забезпечення реалізації державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, основними завданнями якої є,
реалізація державної політики із
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням вимог
законодавства у сфері поводження з
відходами (крім поводження з
радіоактивними відходами) і
небезпечними хімічними речовинами,
пестицидами та агрохімікатами.

Згідно ст.7 Конституції України в
Україні визнається і гарантується
місцеве самоврядування.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закон України "Про місцеве
самоврядування в Україні" від 21 травня
1997 року №280/97-ВР відповідно до
Конституції України визначає систему
та гарантії місцевого самоврядування в
Україні, засади організації та
діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових
осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до п.54 ч.1 ст. 26 цього Закону
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання у сфері поводження
з небезпечними відходами відповідно до
законодавства.

У відповідності до пп. 6 та пп. 15 п. "а" ч. 1
ст. 30 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
вирішення питань збирання,
транспортування, утилізації та
знешкодження побутових відходів,
знешкодження та захоронення трупів
тварин; затвердження схем санітарного
очищення населених пунктів та
впровадження систем роздільного
збирання побутових відходів.

Згідно п.2 ч.1 ст. 33 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
підготовка і подання на затвердження
ради проектів місцевих програм охорони
довкілля, участь у підготовці
загальнодержавних і регіональних
програм охорони довкілля.

Крім того, суд зазначає, що правові,
організаційні та економічні засади
діяльності, пов'язаної із запобіганням
або зменшенням обсягів утворення
відходів, їх збиранням, перевезенням,
зберіганням, сортуванням, обробленням,
утилізацією та видаленням,
знешкодженням та захороненням, а також
з відверненням негативного впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини на
території України визначає Закон
України "Про відходи" від 5 березня 1998
року №187/98-ВР.

Статтею 21 цього Закону передбачено, що
органи місцевого самоврядування у
сфері поводження з відходами
забезпечують, зокрема, затвердження
місцевих і регіональних програм
поводження з відходами та контроль за
їх виконанням.

Також, суд зазначає, що наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 10 січня 2006 р. № 2 розроблено
та затверджено Рекомендації щодо
підготовки місцевих програм
поводження з ТПВ. Основна мета
Рекомендацій - встановлення орієнтирів
для місцевих органів виконавчої влади
і органів місцевого самоврядування та
визначення напрямків розроблення
заходів у місцевих Програмах
поводження з твердими побутовими
відходами для прискорення
реформування і розвитку цієї сфери.

Основні цілі місцевої Програми
поводження з твердими побутовими
відходами - координація дій органів
всіх гілок місцевої влади, суб'єктів
господарювання та активізація
населення для забезпечення реалізації
загальнодержавної Програми поводження
з ТПВ і державної політики в цій сфері,
яка спрямована на розвиток
технологічних, технічних,
інституційних, регуляторних,
фінансових, економічних, соціальних,
екологічних, санітарно-гігієнічних та
інших аспектів цієї сфери для
підвищення ресурсозбереження,
зменшення шкідливого впливу відходів
на навколишнє природне середовище і
здоров'я людей.

Так, як вже зазначалось судом, рішенням
Овідіопольської районної ради № 492-VI
від 17.12.2013 року (а.с.14) затверджена
Програма поводження з твердими
побутовими відходами в
Овідіопольському районі на 2014-2017 роки
(а.с. 15- 20).

Пунктом 4 вказаної Програми
передбачено, що виконання останньої
потребує реалізації місцевими
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування заходів,
наведених у Додатку 2 "Напрями
діяльності та заходи Програми
поводження з твердими побутовими
відходами в Овідіопольському районі на
2014-2017 роки" (а.с.18 -зворотній бік).

Згідно п. 1 Програми сучасний стан
поводження з твердими побутовими
відходами в населених пунктах
характеризується послабленням за
збиранням, вивезенням та знешкодженням
твердих побутових відходів.

В той же час, як вбачається з матеріалів
справи (а.с.13) та не заперечувалось
представником відповідача в судових
засіданнях, на час проведення
перевірки та на час слухання справи на
території Роксоланівської сільської
ради програми у сфері поводження з
відходами відсутні.

При цьому, факт відсутності такої
програми, на думку суду, призводить до
відсутності контролю за збиранням,
вивезенням та знешкодженням твердих
побутових відходів, що в подальшому
може призвести до негативних
наслідків та порушень правил
поводження з відходами.

З урахуванням зазначеного, враховуючи
приписи ст. 21 Закону України "Про
відходи" та ст. 33 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" суд
вважає, що на виконання завдань
Програми поводження з твердими
побутовими відходами в
Овідіопольському районі на 2014-2017 роки
Роксоланівською сільською радою
повинні бути вжиті заходи щодо
розроблення та затвердження місцевої
програми поводження з відходами.

На підставі зазначеного, суд прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог в частині визнання неправомірною
бездіяльності Роксолданівської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області щодо не
розроблення та незатвердження
місцевої програми поводження з
відходами та зобов'язання
Роксоланівської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області розробити та затвердити
місцеву програму поводження з
відходами.

Щодо позовних вимог прокурора
Овідіопольського району в частині
визнання неправомірною бездіяльності
Роксоланівської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області щодо неоформлення документів
на будівництво та експлуатацію
полігону твердих побутових відходів та
зобов'язання відповідача вжити заходи
для оформлення документів, що
посвідчують право користування або
володіння земельною ділянкою під
розміщення полігону твердих побутових
відходів; вжити заходи щодо
виготовлення спеціального паспорта на
місце видалення твердих побутових
відходів, суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог в цій частині з огляду
на наступне.

Приписами ст. 21 Закону України "Про
відходи", окрім вже наведених судом
норм, передбачено, що органи місцевого
самоврядування у сфері поводження з
відходами забезпечують: виконання
вимог законодавства про відходи;
розроблення та затвердження схем
санітарного очищення населених
пунктів; організацію збирання і
видалення побутових відходів, у тому
числі відходів дрібних виробників,
створення полігонів для їх
захоронення, а також організацію
роздільного збирання корисних
компонентів цих відходів; вжиття
заходів для стимулювання суб'єктів
господарювання, які здійснюють
діяльність у сфері поводження з
відходами; вирішення питань щодо
розміщення на своїй території об'єктів
поводження з відходами; координацію
діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності, що знаходяться на їх
території, в межах компетенції тощо.

Органи місцевого самоврядування
приймають рішення про відвід земельних
ділянок для розміщення відходів і
будівництва об'єктів поводження з
відходами.

Так, згідно листа Овідіопольської
районної державної адміністрації №
361/01-15/01/482 від 10.02.2014 року, на території
Овідіопольського району є один діючий
полігон твердих побутових відходів,
який розміщений на території
Овідіопольської селищної ради та
обслуговується КП "Благо" (а.с. 10).

Згідно довідок Роксоланівської
сільської ради від 19.06.2014 року на
території Роксоланівської сільської
ради Овідіопольського району
відсутній належним чином облаштований
відповідний полігон та земельна
ділянка під розміщення полігону
(а.с.80-80а).

З матеріалів справи вбачається, що на 28
сесії VІ скликання Роксоланівською
сільською радою прийнято рішення №
317-VІ від 26.03.2013 року «Про заходи щодо
наведення належного санітарного
порядку та благоустрою території
Роксоланівської сільської ради», яким
затверджено заходи щодо наведення
належного санітарного порядку на
території Роксоланівської сільської
ради та доручено сільському голові
укласти договір з КП «РОКСОЛАНІВСЬКЕ»
Роксоланівської сільської ради на
виконання робіт з благоустрою
території Роксоланівської сільської
ради та клопотати перед підприємцями,
які здійснюють діяльність на території
сільської ради щодо участі у наведенні
санітарного порядку на території
сільської ради згідно додатку 2 (а.с.73-76).

В той же час, судом встановлено, що між
Комунальним підприємством
«Великодолинське» та власниками
житлових будинків укладено 327
договорів на вивезення твердих
побутових відходів (а.с. 81).

Суд зазначає, що у відповідності до
Програми перепідготовки та підвищення
кваліфікації фахівців сфери
житлово-комунального господарства у
сфері поводження з твердими побутовими
відходами, затвердженої наказом
Міністерства будівництва, архітектури
і житлово-комунального господарства
України від 1 лютого 2007 р. N 32 в Україні
щорічно утворюється близько 39 млн. куб.
м ТПВ, а це близько 10 млн. т, які в
основному захоронюються на 3 тис.
сміттєзвалищах і полігонах, загальною
площею близько 5 тис. га.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 4 березня 2004 р. N 265 затверджено
Програму поводження з твердими
побутовими відходами, виконання якої
передбачає створення необхідних
нормативно-правових механізмів для
забезпечення повного збирання,
транспортування, утилізації,
знешкодження та захоронення ТПВ і
обмеження їх шкідливого впливу на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини.

Програмою передбачається, зокрема,
зменшити обсяги захоронення побутових
відходів шляхом впровадження нових
сучасних високоефективних методів їх
збирання, перевезення, зберігання,
переробки, утилізації та знешкодження.

У відповідності до п.п. 1. 1,1.2 ДБН В.2.4-2-2005
"Розміщення і проектування полігонів
твердих побутових відходів. Основні
положення проектування" полігони ТПВ є
інженерними спеціалізованими
спорудами, які призначені для
захоронення твердих побутових
відходів. Полігони ТПВ повинні
забезпечувати санітарне та епідемічне
благополуччя населення, екологічну
безпеку навколишнього природного
середовища, запобігати розвиткові
небезпечних геологічних процесів і
явищ.

Підпунктом 2.1 п.2 ДБН В.2.4-2-2005
передбачено, що ділянка для розміщення
полігонів ТПВ повинна обиратися за
територіальним принципом від повідно
до схеми санітарного очищення міста чи
регіону і проекту районного планування
або генерального плану населеного
місця.

Згідно п.п. 2.2 Полігони ТПВ розміщують: 1)
на землях несільськогосподарського
призначення, непридатних для
сільського господарства, погіршеної
якості, не зайнятих зеленими
насадженнями (особливо лісами 1-ї
групи): 2) на ділянках, де є можливість
вжиття заходів і впровадження
інженерних рішень, що виключають
забруднення навколишнього природного
середовища, розвиток небезпечних
геологічних процесів чи інших
негативних процесів і явищ; 3) на
ділянках, прилеглих до міських
територій, якщо вони не включені в
житлову забудову відповідно до
генерального плану розвитку міста на
найближчі 25 років, а також під
перспективну забудову; 4) на ділянках,
що характеризуються природною
захищеністю підземних вод від
забруднення; 5) за межами зон можливого
впливу на водозабори, поверхневі води,
заповідники, курорти тощо; 6) з
урахуванням рози вітрів відносно
житлової забудови, зон відпочинку й
інших місць масового перебування
населення за межами санітарно-захисної
зони; 7) за межами міст; 8) на відстані, не
менше; - 15 км від аеропортів; - 3 км від
межі курортного міста, відкритих
водоймищ господарського призначення,
об'єктів, які використовуються з
культурно-оздоровчою метою,
заповідників, місць відпочинку
перелітних птахів, морського
узбережжя; - 1 км від межі міст; - 0,5 км від
житлової та громадської забудови
(санітарно-захисна зона); - 0,2 км від
сільськогосподарських угідь і від
автомобільних та залізничних шляхів
загальної мережі. - 0,050 км від межі лісу
і лісопосадок, не призначених для
використання з метою рекреації.

Відстані від зазначених вище об'єктів
можуть коригуватися за даними
моделювання чи розрахунків впливу
полігона ТПВ на навколишнє середовище,
з обов'язковим погодженням з місцевими
органами екологічного контролю та
установами державної
санітарно-епідеміологічної служби.

Відповідно до п.п. 2.3 ДБН розміщення
полігонів ТПВ не допускається : на
площах залягання корисних копалин і
територіях з гірничими виробками без
погодження з органами державного
гірничого нагляду; у небезпечних зонах
відвалів породи різних шахт чи
збагачувальних фабрик; у зонах
активного карсту; у зонах розвитку
тектонічних розломів, зсувів, селевих
потоків, снігових лавин, підтоплення й
інших небезпечних геологічних
процесів, а також на територіях
сезонного затоплення; у заболочених
місцях; у зонах поповнення і виходу на
поверхню підземних вод; у зонах
формування і використання мінеральних
вод; на територіях зон І, II поясу
санітарної охорони водозаборів питних
і мінеральних вод; у охоронних зонах
водойм; у зонах санітарної охорони
курортів та заповідників; на землях,
зайнятих чи призначених під зайняття
лісами, лісопарками, іншими зеленими
насадженнями, що виконують захисні
функції і є місцями масового
відпочинку населення.

Згідно п.п. 3.5 ДБН проектна місткість
полігона ТПВ розраховується для
обґрунтування розмірів ділянки скла
дування ТПВ. Розмір земельної ділянки,
що відводиться під складування ТПВ,
визначається залежно від: строку
експлуатації полігона ТПВ; чисельності
населення району, що обслуговується, з
урахуванням перспективи його
зростання; норми накопичення ТПВ та їх
щільності; обсягу всіх інших відходів,
що складуються з ТПВ (вуличне та
будівельне сміття, деякі промислові
відходи, які дозволено складувати
разом з ТПВ та інші); геометричної форми
ділянки та допустимої висоти
складування відходів; методу, який
приймається для ущільнення відходів
при складуванні; напрямку подальшого
використання земельної ділянки після
закриття та рекультивації полігона
ТПВ.

Судом встановлено, що населення на
території сільської ради складає 1,6
тисячі людей. При цьому, з урахуванням
наведених приписів ДБН В.2.4-2-2005
територія полігону має складати 121 га.
Разом з цим, представник
Роксоланівської сільської ради
стверджував, що з урахуванням
необхідного значного обсягу полігону
та з урахуванням незначної кількості
населення, облаштування полігону є
недоцільним. Більш того, як вказав
представник відповідача, земельні
ділянки, на яких може бути розміщений
полігон на території Роксоланівської
сільської ради, відсутні, оскільки
відсутній генеральний план забудови
села Роксолани.

Водночас, в судових засіданнях
з'ясовано, що при проведенні перевірки
прокурором Овідіопольського району
такі обставини, як наявність земельної
ділянки для розміщення полігону ТПВ,
чисельність населення на території
Роксоланівської сільської ради,
перспективи його зростання, норми
накопичення ТПВ та їх щільності, обсягу
всіх інших відходів, що складуються з
ТПВ (вуличне та будівельне сміття,
деякі промислові відходи, які
дозволено складувати разом з ТПВ та
інші) не досліджувались та не
перевірялись.

Відтак, беручи до уваги заперечення
відповідача щодо відсутності
земельної ділянки для розміщення
полігону ТПВ, враховуючи кількість
населення на території
Роксоланівської сільської ради, та з
урахуванням того, що ані позивачем ані
прокурором не встановлювалась та не
доведена можливість Роксолданівської
сільської ради облаштувати полігон
ТПВ, з урахуванням того, що тверді
побутові відходи збираються та
вивозяться за договорами, укладеними
між Комунальним підприємством
«Великодолинське» та власниками
житлових будинків та Роксоланівською
сільською радою здійснюються заходи
щодо наведення санітарного порядку на
території Роксоланівської сільської
ради, суд дійшов висновку про
безпідставність доводів прокурора
щодо необхідності облаштування
полігону ТПВ.

Суд зазначає, що Програмою поводження з
твердими побутовими відходами,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України від 4 березня 2004 р. №
265 передбачено розроблення і
затвердження паспорта
санітарно-технічного стану полігону
твердих побутових відходів.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
відходи", зберігання та видалення
відходів здійснюються відповідно до
вимог екологічної безпеки та
способами, що забезпечують максимальне
використання відходів чи передачу їх
іншим споживачам (за винятком
захоронення). На кожне місце чи об'єкт
зберігання або видалення відходів
складається спеціальний паспорт, в
якому зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів.
Видалення відходів здійснюється
відповідно до встановлених
законодавством вимог екологічної
безпеки з обов'язковим забезпеченням
можливості утилізації чи захоронення
залишкових продуктів за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Водночас, оскільки суд дійшов висновку
про необґрунтованість доводів
прокурора та позивача щодо
необхідності облаштування полігону
ТПВ, суд вважає, що позовні вимоги
прокурора Овідіопольського району
щодо визнання неправомірною
бездіяльності Роксоланівської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області щодо
неоформлення документів на
будівництво та експлуатацію полігону
твердих побутових відходів;
зобов'язання відповідача вжити заходи
для оформлення документів, що
посвідчують право користування або
володіння земельною ділянкою під
розміщення полігону твердих побутових
відходів; вжиття заходи щодо
виготовлення спеціального паспорта на
місце видалення твердих побутових
відходів не підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На підставі викладених судом обставин
та з урахуванням зазначених приписів
норм законодавства, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167,
254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора
Овідіопольського району в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції в Одеській області -
задовольнити частково.

Визнати неправомірною
бездіяльність Роксоланівської
сільської ради Овідіопольського
району Одеської області щодо не
розроблення та не затвердження
місцевої програми поводження з
відходами.

Зобов'язати Роксоланівську
сільську раду Овідіопольського району
Одеської області розробити та
затвердити місцеву програму
поводження з відходами.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено та
підписано суддею 24 червня 2014 року

Суддя
П.П.Марин