Справа № 826/19157/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Мельничук
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу представника Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - Шевченко Олени
Олегівни на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві до Відділу
державної реєстрації юридичних та
фізичних осіб-підприємців
Подільського району реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Державна податкова
інспекція у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Відділу
державної реєстрації юридичних та
фізичних осіб-підприємців
Подільського району реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про зобов'язання вчинити певні
дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем було неправомірно
зроблено запис до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, оскільки він
був внесений на підставі недостовірних
документів поданих підприємцем.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
лютого 2014 року у задоволенні вказаного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - Шевченко Олена
Олегівна подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3
зареєстрована Подільською районною в
м. Києві державною адміністрацією
26.11.2001 року за № 385-5971, взята на
податковий облік до ДПІ у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
13.10.2000 року № 7356-1099.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ДПІ у Подільському
районі подала адміністративний позов
до суду про стягнення з ОСОБА_3
податкового боргу, нарахованого згідно
із податковими
повідомленнями-рішеннями від 18.04.2003
року № 307-26-07-/3446 та №
306-26-07-/3445 в сумі 335355,28 грн.

Ухвалою від 21.11.2013 року провадження у
справі № 826/16941/13-а було закрите,
оскільки станом на момент звернення до
суду підприємницька діяльність ОСОБА_3
відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
та Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців була припинена з 20.01.2011
року.

Вважаючи, що державний реєстратор не
мав повноважень для внесення запису
про припинення діяльності вказаної
фізичної особи-підприємця, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Статтею 67 Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючі органи в
установленому законом порядку мають
право звертатися до суду про винесення
судового рішення щодо:

припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців;

відміни державної реєстрації
припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців;

скасування державної реєстрації змін
до установчих документів.

Такі ж повноваження податкових
інспекцій кореспондуються і з
положеннями спеціального
нормативно-правового акту з питань
державної реєстрації та припинення
суб'єктів підприємницької діяльності -
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

За правилами КАС України щодо переліку
підстав для звернення суб'єкта владних
повноважень до суду, він повинен мати
достатні адміністративні можливості
для здійснення визначених йому законом
завдань та функцій, і лише у випадках,
коли Конституцією чи законами України
встановлені судові обмеження його
діяльності, він звертається до суду з
позовом для отримання судового
дозволу.

Такі звернення мають бути обумовлені
необхідністю виконання покладених на
суб'єкта владних повноважень завдань
та функцій, а використовувати свої
повноваження він може лише з метою, з
якою це повноваження надане.

В свою чергу згідно із ст. 191
Податкового кодексу України визначені
функції контролюючих органів.

При цьому слід враховувати, що суб'єкт
владних повноважень має діяти виключно
в межах та у спосіб, що встановлені
законом, оскільки він виконує державні
функції, і лише держава шляхом
законодавчого регулювання визначає
його завдання, межі його повноважень та
спосіб, у який він здійснює ці
повноваження. Розширене тлумачення
суб'єктом владних повноважень способів
здійснення своїх повноважень не
допускається. В зв'язку з цим,
визначений законом предмет позову, з
яким суб'єкт владних повноважень може
звернутись до суду при здійсненні ним
владних управлінських функцій, не
підлягає розширеному тлумаченню.

Правова позиція по даному питанню
висловлена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
19.11.2013 року № К/9991/26022/11.

Судом першої інстанції було
встановлено, що в даній справі позивач,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
послався на порушення законодавства,
допущені відповідачем при внесенні
запису до ЄДРЮОФОП.

При цьому колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
необгрунтованість тверджень позивача
щодо недостовірності відомостей
наданих ФОП ОСОБА_3, оскільки одним із
документів, який підлягає обов'язковій
подачі державному реєстратору є
довідка форми № 22-ОПП, яка була видана
ОСОБА_3 за підписом заступника
начальника ДПІ у Подільському районі м.
Києва та засвідчила відсутність
заборгованості по податках, зборах
(обов'язкових платежах).

Також, колегія суддів суд звертає увагу
на те, що позивач не реалізував своє
право передбачене п. 15 ст. 47 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», а саме: орган
доходів і зборів не надіслав
повідомлення про наявність заперечень
проти проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Отже, колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що ні Податковим кодексом України, ні
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», ні іншими
законодавчими актами не передбачено
право органу державної податкової
служби на звернення до суду з позовною
вимогою про скасування (відміни) запису
про припинення діяльності фізичної
особи як підприємця, підстави для
задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що відсутні підстави
для для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві -
Шевченко Олени Олегівни - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.