Справа № 2а/2370/3521/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 травня 2014 року м. Київ
В/800/2295/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Головчук С.В.
(суддя-доповідач), Ліпського Д.В.,
Мойсюка М.І., Олендера І.Я., Юрченка В.В.,
перевіривши заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Черкаської області про визнання дій
протиправними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду
України через Вищий адміністративний
суд України з заявою про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2014 року у
зазначеній справі.

У заяві про перегляд судового рішення
Верховним Судом України з підстав,
передбачених пунктом 1 частини першої
статті 237 КАС, просить скасувати ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 10 квітня 2014 року та ухвалити нове
судове рішення про задоволення
позовних вимог. ОСОБА_6 посилається на
неоднакове застосування касаційним
судом у подібних правовідносинах
частини 6 статті 9 Закону України від 09
квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

На обґрунтування заяви додано копії
ухвал Вищого адміністративного суду
України від 02 лютого 2011 року №К-20563/07,
від 23 квітня 2013 року № К/9991/1764/11, від 10
вересня 2013 року № К/9991/29017/11, від 10
грудня 2013 року № К/9991/7990/12, від 30 січня
2014 року № К/9991/89661/11, від 24 квітня 2014 року
справа №К/800/29665/13.

Дослідивши надані матеріали, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Як видно зі змісту заяви ОСОБА_6
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах при вирішенні спорів,
пов'язаних із виплатою грошової
допомоги при повторному звільненні зі
служби.

Проте, з такими доводами колегія суддів
погодитись не може, оскільки
подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкту та предмету
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

З доданої до заяви копії судового
рішення суду касаційної інстанції, про
перегляд якого подана заява, видно, що,
Вищий адміністративний суд України,
залишаючи без змін рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, якими
відмовлено у задоволенні позовних
вимог, визнав правильним висновки
судів про те, що на час повторного
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ у 2003 році, порядок
виплати та розміри грошової допомоги
регулювались постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №
393. Підстав для застосування до
позивача положень частини 6 статті 9
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» у редакції Закону України від 25
березня 2005 року № 2505-IV немає, оскільки
нова редакція статті 9 прийнята після
звільнення позивача зі служби.

В судових рішеннях Вищого
адміністративного суду України від 02
лютого 2011 року №К-20563/07, від 23 квітня 2013
року № К/9991/1764/11, від 10 вересня 2013 року №
К/9991/29017/11, від 10 грудня 2013 року №
К/9991/7990/12, від 30 січня 2014 року №
К/9991/89661/11, від 24 квітня 2014 року справа
№К/800/29665/13 обставини справ стосуються
інших періодів проходження служби і
повторне звільнення відбувалось після
набрання чинності статтею 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» у редакції Закону
України від 25 березня 2005 року № 2505-IV.

З наведеного слідує, що різні за
змістом кінцеві судові рішення у
зазначених справах, стали можливими не
через неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а через різні
фактичні обставини у справах.

Таким чином, підстави для допуску
справи до провадження для перегляду
судових рішень Верховним Судом України
відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

у х в а л и в :

Відмовити у допуску до провадження у
Верховному Суді України справи за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Черкаської області про визнання дій
протиправними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
С.В. Головчук

Д.В. Ліпський

М.І. Мойсюк

І.Я. Олендер

В.В. Юрченко