Справа № 826/7443/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2014 року № 826/7443/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Добрівської Н.А.,
за участю секретаря судового засідання
та представників сторін:
від позивача - Кожарко О.О.,
від відповідача - Барсукова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідівдоТовариства з обмеженою
відповідальністю «Транснаціональна
комодітна група»простягнення
адміністративно-господарських санкцій
29 травня 2014 року Київське міське
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулось до суду з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транснаціональна
комодітна група» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу по створенню
робочих місць для працевлаштування
інвалідів за 2013 рік у розмірі 16 145,83 грн.
і пені за порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
на підставі даних, зазначених
відповідачем у звіті про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
(форма №10-ПІ) відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарських санкцій
у наведеному розмірі за не створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів (відповідно до 4-х
відсоткового нормативу відповідач
повинен був працевлаштувати 1 особу з
обмеженими можливостями, однак, жодна
така особа на товаристві не
Представник відповідача в судовому
засіданні визнав адміністративний
позов на загальну суму 16 164,56 грн. (з
урахуванням часткової сплати боргу по
сплатні адміністративно-господарських
санкцій на суму 145,83 грн.) і зазначив про
готовність сплатити наведену суму
заборгованості частинами.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав на
суму 16 164,56 грн. та просив їх
задовольнити з підстав, наведених у
Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду і вирішення справи по суті,
суд вважає за доцільне зазначити
Згідно ст.19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» від 21 березня 1991 року №875-XII
(надалі - Закон №875-XII), для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.
Згідно поданого ТОВ «Транснаціональна
комодітна група» (зареєстрованого
28.02.2014р. за №6/2/34) звіту про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
(форма №10-ПІ поштова річна)
відповідачем не було створено у 2013 році
робочі місця для працевлаштування
інвалідів. Відповідно до
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу 24 особи,
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до ст.19 Закону №875-XII визначена ТОВ
«Транснаціональна комодітна група» у
Частиною 1 статті 20 Закону №875-XII
встановлено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України (частина 4 статті 20 Закону
№875-XII).
Посилаючись на наведені положення
зазначених норм законодавства, чинного
на момент спірних правовідносин,
позивач при зверненні до суду
наполягав на необхідності стягнення з
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу по створенню
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі 16 145,83 грн., а також
пеню в сумі 1 327,02 грн. за порушення
строків сплати санкцій.
Водночас, в судовому засіданні
представником відповідача надано до
суду копію платіжного доручення №136
від 04 березня 2014 року та виписку з
банківського рахунку, які свідчать про
адміністративно-господарських
санкцій, визначених у звіті в сумі 145,83
грн., у зв'язку з чим сума
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу по створенню
робочих місць для працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, яка підлягає
стягненню з відповідача станом на час
розгляду справи становить 16 000,00 грн. і
пені в сумі 164,56 грн., що підтверджено
представником позивача у судовому
засіданні та визнано представником
відповідача у письмовій заяві.
Право відповідача на визнання
адміністративного позову під час
розгляду справи визначено у статті 136
КАС України, відповідно до частини 1
якої, якщо відмову від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи.
Відповідно до ч.3 ст.136 КАС України,
судове рішення у зв'язку з визнанням
адміністративного позову ухвалюється
за правилами, встановленими статтями
112, 113 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 112 КАС України
встановлено, що у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову.

Фонд соціального захисту інвалідів діє
відповідно затверджених на підставі
ст.10 та ст.20 Закону №875-XII, постанови
Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р.
№70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»» (у
відповідній редакції), та Положення про
Фонд соціального захисту інвалідів,
затвердженого наказом Міністерства
соціальної політики України від
14.04.2011р. №129.

Згідно частини 4 статті 112 КАС України,
суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Враховуючи всі наведені обставини в їх
сукупності та виходячи з встановленого
судом факту несплати відповідачем
станом на час розгляду справи по суті
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 16 000,00 грн. і пені в сумі 164,56
грн., беручи до уваги відсутність
підстав для визнання дій
уповноваженого представника
відповідача такими, що суперечать
закону чи порушують чиї-небудь права,
свободи або інтереси, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з ТОВ «Транснаціональна
комодітна група» вказаної суми
підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, 158-163, 112, 136, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транснаціональна
комодітна група» (код за ,
адреса: 01135, м. Київ, вул. Вячеслава
Чорновола, 33/30, кв.117) на користь
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (адреса:
03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 104,
код за )
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу по створенню
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у 2013 році у розмірі 16 000
(шістнадцять тисяч) гривень 00 коп. і
пені за порушення строків сплати
зазначеної суми
адміністративно-господарських санкцій
у сумі 164 (сто шістдесят чотири) гривні 56
коп., всього на суму 16 164 (шістнадцять
тисяч сто шістдесят чотири) гривні 56
коп.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.А. Добрівська