Справа № 538/471/14-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р. Справа № 538/471/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Лохвицькому районі
Полтавської області на постанову
Лохвицького районного суду
Полтавської області від 16.04.2014р. по
справі № 538/471/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Лохвицькому районі
Полтавської області треті особи
Державна судова адміністрація
України

про визнання дій протиправними та
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2014 року, ОСОБА_1 (далі - позивачі)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Лохвицькому районі Полтавської
області (далі - відповідач), третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Державна судова
адміністрація України.в якому просить
суд визнати дії відповідача щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання
позивачу протиправними; зобов"язати
відповідача провести перерахунок
щомісячного грошового утримання
позивачу як судді у відставці та
виплатити утворену заборгованність в
розмірі 90 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
за період з 1 листопада 2013 року по 30
квітня 2014 року.

Постановою Лохвицького районного суду
Полтавської області від 16 квітня 2014
року позов задоволено частково.

Визнані дії відповідача щодо відмови
позивачу в перерахуванні щомісячного
довічного грошового утримання
протиправними.

Зобов"язано відповідача здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання позивачу - судді у
відставці відповідно до Закону України
"Про судоустрій та статус суддів",
починаючи з 1 листопада 2013 року по 30
квітня 2014 року, виходячи з розміру
заробтіної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просить суд апеляційної інстанції
постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 16 квітня 2014
року скасувати та прийняти нову
постанову якою відмовити у задоволенні
позову.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції не
врахував, положення Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
статті 99, 100 КАС України, фактичні
обставини справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач перебуває на
обліку у відповідача як отримувач
щомісячного грошового утримання судді
у відставці з 01.01.2007 року.

12.03.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
щомісячного грошового утримання судді
у відставці та виплати утворену
заборгованість за період з 01.11.2013 року
по 30.04.2014рік.

Рішенням відповідача від 17.03.2014 року
№Н-08/04 відмовлено у задоволенні заяви
про перерахунок пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов до висновку про те, що
обмеження щомісячного грошового
утримання максимальним розміром,
встановлений Законом України "Про
заходи щодо законодавчого забпечення
реформування пенсійної системи" не
може бути поширене на позивача, як
судді у відставці, оскільки виплата
щомісячного довічного грошового
утримання призначалася позивачу
відповідно до Закону України "Про
статус суддів", тобто до набрання
чинності цим Законом.

Колегія суддів частково погоджується
з такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.6 пункту 2.2 частини II
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
правлінням Пенсійного фонду України
від 30 квітня 2002 року №8-2 зі змінами від
30 червня 2011 року, управління,
відповідно до покладених на нього
завдань, призначає. здійснює
перерахунок і виплачує пенсії,
щомісячне довічне грошове утримання
суддям у відставці, допомогу на
поховання та інші виплати відповідно
до чинного законодавства.

Згідно з пп. 5 пункту 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року за № 384/2011 зі змінами від 29
листопада 2011 року Пенсійний фонд
України, відповідно до покладених на
нього завдань, організовує, координує
та контролює роботу головних управлінь
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь у районах,
містах і районах у містах щодо
призначення перерахунку і виплати
пенсій та щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці.

Відповідно до ст.22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод, а саме Закон
України " Про судоустрій і статус
суддів" звузив обсяг існуючого права
суддів загальних суддів.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності судді, закріплених у ч. 1
ст.126 Конституції України, є надання їм
за рахунок держави матеріального і
соціального захисту, а саме: заробітної
плати, пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання тощо, надання їм у
майбутньому статуту судді у відставці,
право якого на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.

Умови призначення і порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на момент
призначення його позивачеві
встановлювалися Законом України "Про
статус суддів" та Постановою Верховної
Ради України " Про порядок введення в
дію Закону України " Про статус суддів"
№ 2863-ХП від 15 грудня 1992 року.

Пункт 4 ст. 43 Закону України "Про статус
суддів", зокрема, передбачав: "Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання"

Абзацом 3 пункту 1 вищезазначеної
постанови Верховної Ради України (в
редакції чинній до 1 січня 2008 року)
встановлено, що в разі зміни заробітної
плати суддів розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці обчислюється, виходячи з
нового розміру заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу 11 "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
неконституційними:

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України „Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року

№ 3668-УІ в частині поширення її дії на
Закон України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ;

- абзац другий пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-УІ, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Конституційний Суд України вказав
такий порядок виконання цього рішення:

- підлягають застосуванню ч.1,2 ст. 138
Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як
такі, що не суперечать Конституції
України;

- ч.3 ст. 138 Закону № 2453 у редакції Закону
№ 3668, яка суперечить Конституції
України, не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню частина третя
статті 138 Закону № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом № 3668, а саме:
"Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання";

- перше, друге, трете речення ч.5 ст. 138
Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що
суперечать Конституції України, не
підлягають застосуванню як такі, що
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме: "Пенсія
або щомісячне довічне грошове
утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку", та четверте речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453 зі змінами,
внесеними Законом № 3668, а саме: "Довічне
грошове утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України";

- дія статті 2 Закону № 3668 не
поширюється на Закон № 2453;

- дія абзацу другого пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону № 3668 не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання).

Згідно з положеннями статті 58
Конституції України передбачено, що
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи".

Колегія суддів зазначає, оскільки
Конституція України, як зазначено в її
статті 8 , має найвищу юридичну силу, а
її норми є нормами прямої дії, суди при
розгляді конкретних справ зобов'язані
застосовувати Конституцію України як
акт прямої дії.

Виходячи з норм ст.58 Конституції
України матеріальні та соціальні
гарантії позивача як судді у відставці,
які були встановлені на день його
виходу у відставку, не можуть бути
обмежені або скасовані ані новими
законами, ані внесенням змін до чинних
законів.

Виходячи з аналізу вищевикладених норм
Закону України УІ "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668
та правових позицій Конституційного
Суду України, колегія суддів вважає, що
обмеження щомісячного довічного
грошового утримання максимальним
розміром, встановленим цим Законом, не
може бути поширене на позивача як суддю
у відставці, оскільки: виплата
щомісячного довічного грошового
утримання призначалася ОСОБА_1
відповідно до Закону України "Про
статус суддів" від 15 грудня 1992 року, а не
відповідно до Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07 липня
2010 року, на який йде посилання у пункті 1
статті 2 розділу І Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" ; щомісячне довічне грошове
утримання призначено ОСОБА_1 до
набрання чинності Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи".

Оскільки на день виходу позивача у
відставку - 01.01.2007 року, умови і порядок
призначення, виплати та перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
передбачали, що за кожний повний рік
роботи на посаді судді понад 20 років
розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, колегія суддів доходить
висновку, що вимога ОСОБА_1 стосовно
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді, є законною.

За наведених підстав, колегія суддів
вважає що судове рішення в частині
зобов"язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії є законним та
обгрунтованим, та не підлягає
скасуванню.

Стосовно частини позовних вимог про
визнання протиправними дії, то колегія
суддів зазначає, що відповідач свою
відмову оформив рішенням від 17.03.2014
року №Н-08/04, тому скасуванню підлягає
саме вказане рішення.

У відповідності до ст.11 КАС України, яка
каже, що суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, колегія суддів вважає
необхідним вийти за межі позовних
вимог та скасувати рішення в частині
визнання протиправними дії
відповідача та в цій частині прийняти
нову постанову про визнання
протиправним та скасувати рішення
відповідача.

Стосовно доводів апеляційної скарги
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм статей 99, 100 КАС
України, оскільки рішення прийняте
23.04.2014 року, тоді як вирішено про
правовідносини до 30.04.2014 року , то
колегія суддів зазначає наступне.

На підставі ст. 43 Закону України "Про
статус суддів" виплата щомісячного
довічного грошового утримання судді
у відставці припиняється у разі,

винесення кваліфікаційною комісією
суддів рішення про припинення
відставки судді;

визнання судді безвісно відсутнім
або оголошення його померлим;

смерті судді;

подання ним заяви про припинення
виплати щомісячного довічного
грошового утримання;

призначення пенсії;

настання підстав, передбачених
статтею 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" .

Виходячи із аналізу викладених вище
приписів, колегія суддів дійшла до
висновку про довічний характер даної
виплати, тобто період, протягом якого
позивач-суддя у відставці має право на
виплату пенсії відповідно до цього
Закону.

Наведені вище норми не містять
обмеження щодо строку, протягом якого
позивач-суддя у відставці має право на
їх виплату.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції
підлягає частковому скасуванню, а
апеляційна скарга - частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лохвицькому
районі Полтавської області
задовольнити частково.

Постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 16.04.2014р. по
справі № 538/471/14-а скасувати в
частині задоволення позову про
визнання дій Управління Пенсійного
фонду України в Лохвицькому районі
Полтавської області щодо відмови
ОСОБА_1 в перерахуння щомісячного
довічного грошового утримання
протиправними.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Лохвицькому районі
Полтавської області від 17.03.2014 року
№Н-08/04 про відмову ОСОБА_1 у задоволенні
заяви про перерахунок пенсії.

В іншій частині постанову Лохвицького
районного суду Полтавської області від
16.04.2014 року по справі №538/471/14-а залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.