Справа № 806/2312/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Житомир справа № 806/2312/14

час прийняття: 15 год. 02 хв.
категорія 3.7.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Мазура С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до В.о. начальника Управління
Укртрансінспекції у Житомирській
області Осіпова Ю.А. про визнання
протиправними та скасування постанов,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Житомирського окружного
адміністративного суду з вказаним
позовом, в якому просив визнати
протиправними та скасувати постанови
В.о. начальника Управління
Укртрансінспекції у Житомирській
області Осіпова Ю.А. від 06.05.2014 року
№022326 та №022327. В обґрунтування своїх
вимог позивач зазначив, що він не надав
послуги із регулярних перевезень
пасажирів.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав повністю і просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
просив відмовити у їх задоволенні.
Пояснив, що постанови від 06.05.2014 року
№022326 та №022327 винесені на підставі, у
межах і спосіб, визначених законом.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 24 березня 2014 року та 25
березня 2014 року відповідно о 06 год. 50
хв. та 07 год. 35 хв. державними
інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Київській області
на підставі завдання на перевірку від
20.03.2014 року №015453 проведено перевірки
автомобіля марки Мерседес р/н НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_1.

В ході перевірок виявлено порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, зокрема порушення вимог
наказу Міністерства транспорту та
зв'язку України №340 від 07.06.2010 року, ст.
39 Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме: ОСОБА_1 надавалися
послуги з регулярних пасажирських
перевезень за маршрутом загального
користування "Фастів-Київ", без
оформлення схеми маршруту, розкладу
руху, таблиці вартості проїзду,
квитково-касового листа, ліцензійної
картки, протоколу перевірки та
адаптації тахографа.

За наслідками розгляду справи про
порушення позивачем законодавства про
автомобільний транспорт, виявлених у
ході зазначених перевірки, в.о.
начальника управління
Укртрансінспекції у Житомирській
області прийнято постанови від 06.05.2014
року №022326 та №022327 про застосування до
ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій в
загальній сумі 3400,00 грн.

Суд погоджується з прийнятим
управління Укртрансінспекції у
Житомирській області рішенням,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 34 Закону України
"Про автомобільний транспорт" від
05.04.2011 року № 2344-ІІІ із змінами і
доповненнями (далі - Закон),
автомобільний перевізник повинен
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів; забезпечувати безпеку
дорожнього руху; забезпечувати водіїв
відповідною документацією на
перевезення пасажирів.

Згідно ст. 1 Закону, автомобільним
перевізником є фізична або юридична
особа, яка здійснює на комерційній
основі чи за власні кошти перевезення
пасажирів чи (та) вантажів
автомобільним транспортом.

Послуга з перевезення пасажирів чи
вантажів - це перевезення пасажирів чи
вантажів транспортними засобами на
договірних умовах із замовником
послуги за плату.

Також відповідно до вищевказаної
статті Закону, регулярні пасажирські
перевезення - перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування за умовами, визначеними
паспортом маршруту, затвердженим в
установленому порядку органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування або уповноваженими
органами Договірних Сторін у разі
міжнародних перевезень.

Згідно із ст.39 Закону, автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення. Документи для регулярних
спеціальних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника -
ліцензія, договір із замовником
транспортних послуг, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
схема маршруту, розклад руху, інші
документи, передбачені законодавством
України. Документи для нерегулярних
пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.

За надання послуг з перевезень
пасажирів без оформлення документів,
перелік яких визначений ст.ст. 39 та 48
цього Закону, до автомобільних
перевізників, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 60
Закону, застосовується штраф у розмірі
ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Разом з тим, ст. 39 Закону не містить
вичерпного переліку документів
необхідних для перевезення пасажирів.

Порядок установлення, технічного
обслуговування та використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільних транспортних засобах
(крім таксі), які використовуються для
надання послуг з перевезення пасажирів
та вантажів визначає Інструкція з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, затверджена Наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 24 червня 2010 р. № 385 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 20 жовтня 2010 р. за №946/18241 (далі -
Інструкція).

Згідно з пунктом 1.4 даної Інструкції
контрольний пристрій (тахограф) -
обладнання, яке є засобом
вимірювальної техніки, призначене для
встановлення на транспортних засобах
для показу та реєстрації в
автоматичному чи напівавтоматичному
режимі інформації про рух таких
транспортних засобів та про певні
періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пунктів 2.5, 2.6 Інструкції
повірку тахографів здійснюють
повірочні лабораторії, які атестовані
відповідно до Закону України "Про
метрологію та метрологічну
діяльність". Повірка цифрових
контрольних пристроїв (тахографів)
здійснюється один раз на шість років,
аналогових контрольних пристроїв
(тахографів) - один раз на чотири роки;
ПСТ (пункт сервісу тахографів)
виконують перевірку та адаптацію
тахографів до транспортних засобів
відповідно до вимог ЄУТР (Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення)
періодично кожні два роки.

За результатами перевірки та
адаптування тахографа до
транспортного засобу ПСТ оформлює у
двох примірниках протокол перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу за формою, наведеною в додатку 1.
ПСТ надає один примірник зазначеного
протоколу перевізнику, протокол
перевірки та адаптації тахографа до
транспортного засобу зберігають
протягом трьох років з дати проведення
робіт (пункт 2.7 Інструкції).

Пунктами 3.3, 3.5 вказаної Інструкції
передбачено, що водій транспортного
засобу, обладнаного тахографом
зобов'язаний мати при собі: протокол
про перевірку та адаптацію тахографа
до транспортного засобу; заповнені
тахокарти у кількості, що передбачена
ЄУТР, або картку водія чи роздруківку
даних роботи тахографа у разі
обладнання транспортного засобу
цифровим тахографом. Перевізники
зберігають інформацію, отриману за
допомогою тахографа, кожного водія
протягом 12 місяців з дати останнього
запису, а протоколи перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу, свідоцтва про повірку -
протягом одного року з дати закінчення
терміну їх дії.

Таким чином, позивачем були порушені
вимоги ст. 39 Закону та інших
нормативно-правових актів, а саме:
надання послуг з регулярних
пасажирських перевезень, без
оформлення обов'язкових документів,
таких як: схеми маршруту, розкладу
руху, таблиці вартості проїзду,
квитково-касового листа, ліцензійної
картки, протокола перевірки та
адаптації тахографа

Суд не приймає до уваги доводів
позивача з приводу того, що автомобіль
Мерседес р/н НОМЕР_1 був переданий
ОСОБА_4, а останній здійснював
перевезення пасажирів не від імені
позивача судом оцінюється критично, з
огляду на те, що позивачем не надано
доказів передачі автомобіля в
користування.

Крім того, регулярні перевезення
здійснювалися на автомобілі, який
належить ОСОБА_1, що під час перевірки
було підтверджено свідоцтвом про
реєстрацію, суд вважає, що в даному
випадку позивач є перевізником в
розумінні ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт".

Крім того, вказана обставина
підтверджується копією витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
відповідно до якого позивачу надано
право на здійснення діяльності з
регулярного пасажирського транспорту.

Будь-яких доказів на підтвердження
тієї обставини, що надання послуг з
регулярних перевезень надавалися
ОСОБА_4 позивачем ні під час розгляду
справи відповідачем, ні під час
розгляду справи судом надано не було.

За таких обставин, суд вважає, що
постанови про застосування
адміністративно-господарського
штрафу від 06.05.2014 року №022326 та №022327 в
загальній сумі 3400,00 грн. є правомірними
та прийнятими в межах наданих
відповідачу повноважень, а тому
відсутні підстави для їх скасування

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд ,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 24
червня 2014 р.