Справа № 820/11437/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 р.Справа № 820/11437/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Зливко
І.М.

представника позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача Голяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.12.2013р. по
справі № 820/11437/13-а

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції
у Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

30 грудня 2013 року постановою
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Московському
районі міста Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання протиправним та
скасування рішення - задоволено.

Скасовано рішення Державної
податкової інспекції у Московському
районі міста Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про застосування фінансових
санкцій від 17.10.2013 року №.

Державна податкова інспекція у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області у апеляційній
скарзі просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права. Заявник вважає
власні дії в частині прийняття
відносно Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 рішення про застосування
фінансових санкцій від 17.10.2013 року за
№ законними, а зазначене рішення
обґрунтованим, посилається на норми п. 2
ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а також ст.ст. 6, 104, 105, 106
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 просить постанову суду першої
інстанції залишити без змін з огляду на
її законність, обґрунтованість та
ухвалення у відповідності до норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
відповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги відповідно до ст. 195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно листа начальника Київського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області від 02.10.2013 року №61/11466 до
Державної податкової інспекції у
Московському районі міста Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області було направлено
матеріали, щодо встановленого
правопорушення за п. 2 ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Державною податковою інспекцією у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області 17.10.2013 року було прийнято
рішення про застосування фінансових
санкцій до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, яким до позивача було
застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. за
порушення вимог ст.15-3 "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", на підставі протоколу від
13.09.2013 року ХА № 004897 року, складеного
працівником Київського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області,
стосовно ОСОБА_4 по факту реалізації
ним неповнолітній особі, що не досягла
18 років, пива, у приміщенні кафе, яке
належить позивачу, що розташовано за
адресою: АДРЕСА_1, на що суд зазначає
наступне.

Задовольняючи адміністративний позов
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що в
ході судового розгляду справи
відповідачем не було доведено факту
вчинення позивачем порушення вимог ст.
15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів".

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 20.1.28 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до частини другої
статті 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва, обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", за порушення норм цього
Закону до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції в
вигляді штрафів.

Рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї
статті, приймаються органами державної
податкової служби та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції визначеної
законами України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" забороняється продаж пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 15-3 цього
ж Закону, продавець пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво
(крім безалкогольного), алкогольні
напої, слабоалкогольні напої, вина
столові або тютюнові вироби, паспорт
або інші документи, які підтверджують
вік такого покупця, якщо у продавця
виникли сумніви щодо досягнення
покупцем 18-річного віку. У разі відмови
покупця надати такий документ продаж
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових або тютюнових виробів
такій особі забороняється.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
захист прав споживачів" договір - усний
чи письмовий правочин між споживачем і
продавцем (виконавцем) про якість,
терміни, ціну та інші умови, за яких
реалізується продукція. Підтвердження
вчинення усного правочину
оформляється квитанцією, товарним чи
касовим чеком, квитком, талоном або
іншими документами (далі -
розрахунковий документ); реалізація -
діяльність суб'єктів господарювання з
продажу товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" N 265/95-ВР, суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

З аналізу зазначених норм Закону
вбачається, що факту продажу пива,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів особі, яка не досягла 18 років,
який є підставою для притягнення
винної особи до відповідальності, має
підтверджуватись належними доказами, а
саме: наявним касовим чеком, в якому
зазначено суму та предмет договору
купівлі-продажу алкогольного напою
зокрема.

Поряд з цим, судом першої інстанції
встановлено та не спростовано під час
апеляційного перегляду справи, що
будь-яких доказів на підтвердження
здійснення розрахункової операції на
суму придбаного особою, яка не досягла
18 років, алкогольного напою надано не
було.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення від 17.10.2013 року
прийнято на підставі протоколу від
13.09.2013 року ХА № 004897, складеного
працівниками Київського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області відносно
ОСОБА_4 по факту реалізації ним
неповнолітній особі, що не досягла 18
років, пива, у приміщенні кафе, яке
належить позивачу, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 13.09.2013 року ХА № 004897,
реалізація бокала пива ємністю 0,5 л
відбулась близько 22:30 годин, однак
касовий чек або інший документ що
підтверджує факт реалізації товару
особі, до матеріалів справи додано не
було. В протоколі від 13.09.2013 року ХА №
004897 також не зазначено посилань на
наявність зазначеного касового чеку.

Крім того, як вбачається з листа
начальника Київського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області від
02.10.2013 року №61/11466 адміністративний
протокол за ч. 2 ст. 156 КУпАП направлено
до розгляду та прийняття рішення до
Чугуївської районної державної
адміністрації Харківської області.
(а.с. 25)

Згідно листа наданого Чугуївською
районною державною адміністрацію
Харківської області на запит суду від
17.12.2013 року № 820/11437/13-а/79074 повідомлено,
що в Чугуївській районній державній
адміністрації Харківської області
адміністративна комісія не
створювалася та на адресу державної
адміністрації адміністративний
протокол ХА №004897 від 13.09.2013 року не
надходив.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 за
ст. 156 ч. 2 КУпАП до адміністративної
відповідальності не притягався, а отже
і підстави для притягнення до
адміністративної відповідальності
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
неприйняття як належного доказу по
справі постанови за справою про
адміністративне правопорушення від
13.09.2013 року прийняту начальником
Київського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, з огляду на
положення ч.2 ст.218 КпАП України.

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Посилання відповідача у апеляційній
скарзі на те, що судом першої інстанції
не надано належної оцінки обставинам
фактичного сприяння позивача під час
здійснення підприємницької діяльності
скоєнню правопорушення, передбаченого
п. 2 ст. 15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" висновків суду не
спростовують.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1
статті 153 Закону №481/95-ВР забороняється
продаж пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР
передбачено, що у разі порушення вимог
статті 153 Закону N 481/95-ВР до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі 6800 гривень.

При цьому дійсно Закон №481/95-ВР не
пов'язує відповідальність суб'єкта
господарювання з тим, хто саме здійснив
продаж алкогольного напою
неповнолітній особі (офіціант, бармен,
чи інший працівник господарської
одиниці), а визначає, що необхідною
умовою для відповідальності,
передбаченої частиною 2 статті 17 Закону
N 481/95-ВР, є факт продажу забороненого
товару неповнолітньому особою, яка
перебуває у трудових відносинах із
суб'єктом господарювання.

Між тим, факт продажу позивачем пива
неповнолітній особі не підтвердився
під час розгляду справи, відповідачем
не надано суду належних доказів, які б
дали змогу достовірно встановити
обставини вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області -
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.12.2013р. по
справі № 820/11437/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 27.06.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.