Справа № 812/3666/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3666/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Ворошило О.Є.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом державної податкової
інспекції у Лутугинському районі
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної особи
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
2652,30 грн., -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
державної податкової інспекції у
Лутугинському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 2652,30 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що 02.12.2013 року фізичною
особою ОСОБА_1 до ДПІ у Лутугинському
районі було подано декларацію про
майновий стан і доходи за 2012 року ,
згідно якої відповідач самостійно
обчислив суму податкового зобов'язання
з податку на доходи з фізичних осіб, що
підлягає сплаті до бюджету у розмірі
2652.30 грн.

Станом на 19.05.2014 року сума податкового
зобов'язання з податку на доходи з
фізичних осіб у розмірі 2652,30 гри.
відповідачем не сплачена.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, місце
мешкання: 92000, АДРЕСА_1) до місцевого
бюджету Лутугинської міської ради
Луганської області податковий борг,
який виник з податку на доходи фізичних
осіб в загальній сумі 2652 грн. 30 коп.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце проведення
судового засідання, у судове засідання
не прибув, розгляд справи просив
проводити без участі представника
позивача.

Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
проведення судового засідання не
прибув до суду, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до
приписів статті 128 КАС України, суд
здійснює розгляд справи на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
огляду на наступне.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Частина 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, основним завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України,
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що податкове зобов'язання
- це сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 цього
пункту, податковий борг - це сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового
кодексу України, визначено, що
контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно із п.54.1 ст.54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пп. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9
Податкового кодексу України податок на
доходи фізичних осіб є
загальнодержавним податком.

Згідно пп. 162.1.1. п. 162.1 платниками
зазначеного податку є, зокрема, фізичні
особи -резиденти, які отримують доходи
як з джерела їх походження в Україні,
так і іноземні доходи.

Статтею 179 Податкового кодексу України
передбачено порядок подання річної
декларації про майновий стан і доходи
(податкової декларації), згідно з п. 179.1
даної статті ПКУ платник податку
зобов'язаний подавати річну декларацію
про майновий стан і доходи (податкову
декларацію) відповідно до цього
Кодексу або інших законів України.

Відповідно до пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному року для
платників податку на доходи фізичних
осіб - до 1 травня року, що настає за
звітним.

З матеріалів справи вбачається, що
02.12.2013 року фізичною особою ОСОБА_1 до
ДПІ у Лутугинському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області було подано декларацію про
майновий стан і доходи за 2012 року,
згідно якої відповідач самостійно
обчислив суму податкового зобов'язання
з податку на доходи з фізичних осіб, що
підлягає сплаті до бюджету у розмірі
2652,30 грн. (а.с.3,4).

Станом на 19.05.2014 року сума податкового
зобов'язання з податку на доходи з
фізичних осіб у розмірі 2652,30 гри.
відповідачем не сплачена (а.с.6).

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пункт 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України визначає, податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу
України та з метою погашення
податкового боргу контролюючим
органом у відношенні відповідача
виставлено податкову вимогу № 1-17 від
17.01.2014 року, яку було надіслано на
адресу відповідача рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення (а.с.5).

Відповідачем не надано до суду доказів
щодо оскарження вищевказаної
податкової вимоги, тому суд вважає, що
дана податкова вимога є чинною та
підлягає виконанню.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги та
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивачем у
відношенні до відповідача було
виставлено податкову вимогу № 1-17 від
17.01.2014 року, яка надіслана відповідачу
30.01.2014 року. Тобто 60 днів з моменту
надіслання (вручення) минуло,
відповідачем вищезазначена вимога не
оскаржена, не скасована та є такою, що
підлягає виконанню.

З вищевикладеного вбачається, що
органом доходів і зборів при зверненні
до адміністративного суду з
адміністративним позовом про
стягнення податкового боргу дотримані
вимоги п.95.2 ст.95 Податкового кодексу
України.

На час розгляду адміністративної
справи, сума податкового боргу
відповідачем не сплачена.

Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач від
сплати судового збору звільнений,
судові витрати у цій справі не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 128, 105, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державної
податкової інспекції у Лутугинському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 2652,30 грн., -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, місце
мешкання: 92000, АДРЕСА_1) до місцевого
бюджету Лутугинської міської ради
Луганської області податковий борг,
який виник з податку на доходи фізичних
осіб в загальній сумі 2652 грн. 30 коп. (дві
тисячі шістсот п'ятдесят дві гривні 30
коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
Т.І. Ковальова