Справа № 826/6795/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6795/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
позивачаБорисюк Л.П., Кобаля М.І.,
Собківа Я.М. Чайка О.С. Вавілової Н.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Територіальної
державної інспекції з питань праці у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
травня 2013 року у справі за позовом
Територіальної державної інспекції з
питань праці у м. Києві до Відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2013 року Територіальна
державна інспекція з питань праці у м.
Києві звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві в якому
просила скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про накладення штрафу від
10.04.2013 ВП № 327549632.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
травня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, який з'явився в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві знаходиться на виконанні
виконавчий лист № 2а-4515/11/2670, виданий 25
січня 2012 року Окружним
адміністративним судом міста Києва.

Даним виконавчим документом
зобов'язано Територіальну державну
інспекцію праці у м. Києві провести
перевірку обставин звільнення ОСОБА_6 з
ТОВ «Видавництво «Телеграф Ньюз
Медіа».

Постановою від 30 травня 2012 року було
відкрито виконавче провадження,
запропоновано позивачу добровільно
виконати виконавчий документ.

Згідно повідомлення позивача від 04.07.2012
«На виконання Постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 листопада 2011 року по справі №
2а-4514/1.1/2670, щодо необхідності
проведення перевірки додержання
законодавства про працю у ТОВ
«Видавництво «Телеграф Ньюз Медіа»,
державним інспектором праці здійснено
виїзди за вказаними у Постанові
адресами, а саме: м. Київ, вул. Кіківідзе,
18 та за адресою: м, Київ, вул. Артема 17,
але здійснити перевірку не надалось
можливим, так як за вказаними адресами
ТОВ «Видавництво «Телеграф Ньюз Медіа»
не виявлено у зв'язку з вищевикладеним,
06.01.2012 за № С-2764 Окружному
адміністративному суду м. Києва, в
копії ОСОБА_6 та Державному
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю, була надана
відповідь щодо неможливості
проведення перевірки у ТОВ
«Видавництво «Телеграф Ньюз Медіа».

Дане повідомлення позивача було
доставлено відповідачу, а за наявності
вищезазначених обставин позивач
вважає відсутніми підстави для
винесення оскаржуваного рішення.

Інших обставин щодо виконання судового
рішення, звернення до суду з заявою про
зміну способу, порядку виконання,
визнання рішення таким, що не підлягає
виконанню, позивачем не надано,
представником позивача в судовому
засіданні не повідомлено.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон №
606-ХІV).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 вказаного
Закону, примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 1 статті 19 Закону № 606-XIV,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Відповідно до частин 1-2 статті 25 Закону
№ 606-XIV, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону № 606-XIV, у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу в розмірі від двох до десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від десяти
до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
боржника - юридичну особу - від двадцяти
до тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
призначає новий строк для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, а
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення, особа, яка
бере участь у справі, та сторона
виконавчого провадження може
звернутися до адміністративного суду
першої інстанції із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Отже, об'єктивно існуюча як
неможливість виконання судового
рішення, так і наявність підстав, що
перешкоджають його виконанню, може
бути підставою для розстрочення
виконання рішення чи зміни способу
його виконання.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 статті 259 КАС
України встановлено, що суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, або визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вирішення питання
встановлення відсутності обов'язку
боржника у зв'язку з добровільним
виконанням, або з інших причин,
віднесено до компетенції суду, який
видав виконавчий лист, а не державного
виконавця.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Територіальної
державної інспекції з питань праці у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
травня 2013 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21 травня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
М.І. Кобаль Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 27.06.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Кобаль М.І.

Собків Я.М.