Справа № К-42969/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К-42969/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 червня 2010
року у справі за його позовом до
Державної податкової адміністрації у
Донецькій області, Головного
управління Державного казначейства у
Донецькій області про зобов'язання
виплатити одноразову грошову допомогу
та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що при виконанні службових
обов'язків під час проходження служби в
спеціальному підрозділі міліції
«Титан» управління Державної служби
охорони при Міністерстві внутрішніх
справ України в Донецькій області в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, що сталась 22 вересня 1995 року,
йому було заподіяно тілесні
ушкодження, а у 2001 році встановлено ІІ
групу інвалідності.

У грудні 1999 року був звільнений з
посади інспектора чергової частини
міжрайонного головного відділу
податкової міліції Мар'їнської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Донецькій області.

У листопаді 2004 року судовим рішенням
було зобов'язано Державну податкову
адміністрацію у Донецькій області
оформити та передати страховій
компанії необхідні документи для
отримання страхової суми, проте до
даного часу рішення суду не виконано.

13 листопада 2009 року звернувся до
Державної податкової адміністрації у
Донецькій області з заявою про виплату
одноразової грошової допомоги у
зв'язку із встановленням ІІ групи
інвалідності, проте така виплата не
була проведена.

Уточнивши позовні вимоги просив
зобов'язати відповідача виплатити
одноразову грошову допомогу у зв'язку з
встановленням ІІ групи інвалідності та
відшкодувати моральну шкоду.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 червня 2010
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, позивач ставить питання про
скасування судових рішень та
направлення справи на новий розгляд до
апеляційного суду.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Київського
районного суду міста Донецька від 12
листопада 2004 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 12 березня 2007 року,
зобов'язано Державну податкову
адміністрацію у Донецькій області
оформити та передати відкритому
акціонерному товариству «Орадон»
необхідні документи по відношенню
ОСОБА_4 відповідно до Інструкції «Про
порядок проведення державного
обов'язкового страхування осіб
рядового, начальницького і
вільнонайманого складу органів і
підрозділів внутрішніх справ України»
для отримання ним страхової суми
згідно Положення «Про порядок та умови
державного обов'язкового страхування
осіб рядового, начальницького і
вільнонайманого складу органів і
підрозділів внутрішніх справ України»
в редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 19 листопада 1992
року № 627 у зв'язку з травмою, отриманою
ним 22 вересня 1995 року при виконанні
службових обов'язків під час
проходження служби.

18 квітня 2007 року відбулося засідання
комісії по розгляду документів щодо
виплати страхових сум при проведенні
обов'язкового державного особистого
страхування органів державної
податкової служби в Донецькій області
та було прийнято рішення про
направлення до відкритого
акціонерного товариства «Орадон»
матеріалів у відношенні ОСОБА_4 для
нарахування та виплати страхової суми
на виконання судових рішень. 18 квітня
2007 року відповідні матеріали були
надіслані до страхової компанії, на що
24 травня 2007 року отримано відмову у
зв'язку з відсутністю відповідних
договірних відносин між відкритим
акціонерним товариством «Орадон» та
Державною податковою адміністрацією в
Донецькій області.

06 листопада 2009 року позивач звернувся
до Державної податкової адміністрації
у Донецькій області з заявою про
виплату одноразової грошової допомоги
у зв'язку з встановленням ІІ групи
інвалідності внаслідок травми
отриманої під час проходження служби,
на що листом від 08 грудня 2009 року було
відмовлено у зв'язку з тим, що страховий
випадок стався до 01 січня 2007 року, а
тому не підлягає розгляду відповідно
до вимог Методичних рекомендацій щодо
порядку прийому, оформлення документів
для виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника податкової
міліції та Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції, податкової
міліції.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову суди попередніх
інстанцій виходили з того, що нещасний
випадок стався до 01 січня 2007 року в
період проходження позивачем служби в
спеціальному підрозділі міліції
«Титан» управління Державної служби
охорони при управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області й Міністерство внутрішніх
справ України не приймало рішення про
призначення одноразової страхової
виплати, тому у Державної податкової
адміністрації у Донецькій області
відсутні такі зобов'язання.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

З обставин справи, встановлених судами
попередніх інстанцій, вбачається, що
позивач має право на одноразову
допомогу, передбачену статтею 23 Закону
України «Про міліцію» й судом
вирішувалося питання щодо належного
відповідача через те, що інвалідність
ОСОБА_4 було встановлено в січні 2001 року
після звільнення зі служби в органах
податкової міліції, але у зв'язку із
травмою, яку він отримав під час служби
в підрозділах МВС в 1995 році.

Як зазначалося, інвалідність позивачу
було встановлено в січні 2001 року. На той
час частинами першою та другою статті 23
Закону України «Про міліцію» було
передбачено, що працівник міліції
підлягає обов'язковому державному
страхуванню на суму десятирічного
грошового утримання за останньою
посадою, яку він займає, за рахунок
коштів відповідних бюджетів, а також
коштів, що надходять на підставі
договорів від міністерств, відомств,
підприємств, установ і організацій.
Порядок та умови страхування
працівників міліції встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 23 Закону
України «Про міліцію» Кабінетом
Міністрів України 29 червня 1991 року
прийнято постанову №59, якою
затверджено Положення про порядок і
умови державного обов'язкового
особистого страхування осіб рядового,
начальницького та вільнонайманого
складу органів і підрозділів
внутрішніх справ України, де було
зазначено, що виплата страхових сум
здійснюється з розрахунку грошового
утримання, передбаченого чинним
законодавством за останньою посадою на
день виплати страхової суми.

Остання посада ОСОБА_4 була в Державній
податковій адміністрації у Донецькій
області. Рішенням Київського районного
суду міста Донецька від 12 листопада 2004
року, яке набрало законної сили 12
березня 2007 року саме Державну
податкову адміністрацію у Донецькій
області зобов'язано оформити й
передати страховику документи,
необхідні для виплати одноразової
допомоги.

Таким чином, висновок судів попередніх
інстанцій про те, що Державна податкова
адміністрація у Донецькій області
неналежний відповідач є помилковим й
за таких обставин судові рішення
неможна визнати законними та
обґрунтованими і вони підлягають
скасуванню.

Разом з тим, у суді першої інстанції
Державна податкова адміністрація у
Донецькій області заявляла клопотання
про відмову у задоволені позову у
зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до суду, яке окружним судом
не було розглянуто та питання
дотримання позивачем строку звернення
до суду не вирішувалося.

Відповідно частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Наведені порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, відповідно до
частини другої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2010
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 червня 2010
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/ З оригіналом згідно Помічник
судді:
В.М.Коваленко