Справа № К/9991/85/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/85/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в
Романівському районі Житомирської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Чуднівському
районі Житомирської області (далі -
Відділення Фонду) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Романівському районі Житомирської
області (далі - Управління ПФУ) на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 листопада 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року Управління ПФУ
пред'явило в суді позов до Відділення
Фонду, в якому, з урахуванням уточнень,
просило визнати протиправними його дії
щодо відмови узгодити суми витрат на
виплату щомісячної адресної допомоги,
підвищення до пенсії та витрат на
виплату і доставку пенсій, здійснених у
лютому - квітні 2009 року, у розмірі
99 687 гривень 65 копійок; зобов'язати
відповідача узгодити ці витрати та
включити їх до акту щомісячної звірки.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25
листопада 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2010 року, Управлінню ПФУ в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
Управління ПФУ посилається на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нової постанови про задоволення
позову.

Відділення Фонду своїм правом, як
сторони у справі, не скористалося та
заперечень на касаційну скаргу не
подало.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що спірні
правовідносини сторін виникли у
зв'язку з відмовою відповідача
прийняти до заліку витрати позивача на
виплату щомісячної адресної допомоги,
підвищення до пенсії та витрат на
виплату і доставку пенсій, здійснених у
лютому - квітні 2009 року, у розмірі
99 687 гривень 65 копійок.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що витрати, пов'язані із виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відповідно до статей 21, 25
Закону України від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV) і
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ, правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2003 року № 5-4/4
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 16 травня 2003 року за № 376/7697; далі
- Порядок відшкодування витрат),
відшкодовуються Відділенням Фонду.

Однак, ні Законом № 1105-XIV, ні Порядком
відшкодування витрат, такий спосіб
захисту прав позивача, як зобов'язання
узгодити витрати та включити їх до акту
звірки за особовими справами
потерпілих, яким виплачені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, не передбачений.

Отже, нормативно-правові акти, на які
посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулюють спірні правовідносини, що
виникли у даній справі, оскільки
встановлюють порядок та правила
підписання актів звірки розрахунків за
відсутності спору щодо сум виплат.

У разі ж наявності спору та незгоди
Відділення Фонду включити до актів
звірки певні витрати, цей спір повинен
вирішуватися в судах адміністративної
юрисдикції шляхом пред'явлення
Управлінням ПФУ відповідного позову
про їх стягнення, а не покладення на
Відділення Фонду обов'язку включити ці
витрати до актів звірки.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7 Порядку
відшкодування витрат, органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі довідки
про відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Вказаний порядок не врегульовує
спірних відносин, які виникають у
випадку не підписання актів звірки
розрахунків, оскільки встановлене ним
правило розраховано на відсутність
спору.

У разі незгоди на підписання актів з
боку Відділень Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
вимоги органів Пенсійного фонду
України про стягнення коштів на
відшкодування витрат мають
вирішуватись у судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції.

Отже, висновок судів попередніх
інстанцій про те, що у цій справі
Управління ПФУ обрало неправильний
спосіб захисту порушеного права щодо
зобов'язання Відділення Фонду узгодити
понесені ним витрати та включити їх до
актів щомісячної звірки відповідає
правильному застосуванню норм
матеріального права.

Зазначена правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 20 березня 2007 року
(справа № 21-1087во06), від 6 червня 2011
року (справа № 21-1161а11), від 20 червня 2011
року (справа № 21-76а11), від 28
листопада 2011 року (справа № 21-366а11), яка,
відповідно до приписів статті 2442 КАС
України, є обов`язковою для всіх судів
України.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Романівському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від
25 листопада 2009 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников