Справа № 2а/1270/7201/12
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 червня 2014 року м. Київ
В/800/2453/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

Борисенко І.В.

Блажівської Н.Є.

Кошіля В.В.

Моторного О.А.

Муравйова О.В.,

розглянувши заяву Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
02.04.2014

у справі № 2а/1270/7201/2012 (№ К/9991/78990/12, №
К/9991/79093/12)

за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Луганськтепловоз»

до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів

Головного управління
Державної казначейської служби
України в Луганській області

про визнання бездіяльності
протиправною, стягнення податку на
додану вартість, що підлягає
бюджетному відшкодуванню, -

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів подала заяву про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
02.04.2014, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно ст. 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
02.04.2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - п.п.
7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7., п.п. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» та п. 198.1, 198.3 ст. 198, п.п. 200.1, 200.4,
200.17 ст. 200 Податкового кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог надає
копії ухвал Вищого адміністративного
суду України від 22.07.2010 та від 09.08.2011, в
яких, на його думку, відповідна норма
права застосована інакше, ніж у даній
справі.

Між тим, відповідно до положень ст.237
Кодексу адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судового
рішення може бути подана виключно за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах. Зокрема,
така складова як подібність
правовідносин, означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
тобто, об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (наприклад часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин). У той
же час, зміст правовідносин
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.07.2010 (наведеній заявником як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права) вбачається, що
зміст правовідносин, який у ній
розглядався, відмінний від того, який є
у даній справі.

Крім того, зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
09.08.2011 (на яку також посилається
податкова інспекція як на підставу
неоднакового застосування норм
матеріального права) не було розв'язано
заявлений сторонами спір по суті, так
як справу було направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції з
огляду на наявність неповноти
встановлення обставин справи, а відтак,
вказана ухвала не містить висновків
щодо правомірності застосування норм
матеріального права.

Приписи ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень саме у подібних
правовідносинах.

Отже, правовідносини у справі, щодо
якої подано заяву про перегляд судових
рішень, та у справах, на які посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Спеціалізованій державній
податковій інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів у допуску справи для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 02.04.2014 у справі № 2а/1270/7201/2012
(№ К/9991/78990/12, №
К/9991/79093/12).

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
І.В. Борисенко

Н.Є. Блажівська

В.В. Кошіль

О.А. Моторний

О.В. Муравйов