Справа № 369/2537/14-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
Міщука М.С. суддів:
Бєлової Л.В., Гром Л.М. при
секретарі
Коток А.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області у справі за позовом
ОСОБА_2 до Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського районного суду
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити,
-

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області із позовом до
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського районного суду
Київської області, у якому просив:

- визнати протиправними дії
Лісниківської сільської ради в частині
відмови в задоволенні клопотання;
скасувати рішення Лісниківської
сільської ради №215/28 від 12 листопада 2013
року щодо відмови у задоволенні
клопотання про надання безоплатно у
власність земельної ділянки без його
погодження, орієнтовною площею 0.25 га
для будівництва і обслуговування
будинку, господарських будівель та
споруд у межах с.Лісники;

- зобов'язати Лісниківську сільську
раду винести на засідання чергової
сесії Лісниківської сільської ради та
розглянути його клопотання про
виділення та передачу йому у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд у
межах с.Лісники орієнтовною площею 0,25
га у відповідності до чинного
законодавства.

Постаново Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 9
квітня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови ОСОБА_2 посилається на те, що
суд першої інстанції не навів жодного
доводу відповідача щодо правомірності
його дій.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання позивач та відповідач в
судове засідання не з'явились,
фіксування звукозаписувального засобу
при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до Лісниківської
сільської ради із клопотанням від 16
жовтня 2013 року про надання земельної
ділянки. До заяви було додано: копію
паспорта, копію ідентифікаційного
коду, графічні матеріали з бажаним
місцем розташування земельної ділянки
в межах с.Лісники, копію договору
доручення.

Рішенням Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області №215/28 від 12 листопада 2013 року
«Про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
ОСОБА_2 земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в с. Лісники» -
відмовлено в задоволенні клопотання
ОСОБА_2 щодо передачі безоплатно у
власність земельної ділянки. Відмова
обґрунтована відсутністю вільних
земельних ділянок, а також тим, що новий
генеральний план знаходиться в стадії
розроблення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення відповідача є
мотивованим та відповідає вимогам
статті 118 Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
№ 280/97-ВР від 21 травня 1997 року до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить
відповідно до закону вирішення питань
регулювання земельних відносин.
Зазначені питання вирішуються
відповідно до закону на пленарних
засіданнях ради.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
визначений статтею 118 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до частини 6 статті 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного
кодексу України Відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Статтею 38 Земельного кодексу України
передбачено, що до земель житлової та
громадської забудови належать
земельні ділянки в межах населених
пунктів, які використовуються для
розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших
об'єктів загального користування.

Відповідно до статті 39 Земельного
кодексу України використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Отже, використання земельної ділянки
здійснюється виключно відповідно до
генерального плану населеного пункту,
а, відтак, надання безоплатно у
власність земельної ділянки також не
може бути проведено за відсутності
такого плану.

З матеріалів справи вбачається, що
подане клопотання позивача про
виділення земельної ділянки у
власність було винесено та розглянуто
на засіданні сесії сільської ради з
прийняттям рішення, що вказує на
відсутність будь-яких порушень норм
чинного земельного законодавства та
дотримання процедури розгляду таких
клопотань.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що
Лісниківська сільська рада в межах
наданих їй повноважень правомірно
відмовила позивачу у наданні земельної
ділянки, надавши обґрунтоване рішення
такої відмови.

З приводу відмови в задоволенні
позовної вимоги щодо зобов'язання
внести на засідання найближчої сесії
та розглянути клопотання про надання
земельної ділянки у власність,
апеляційна інстанція приходить до
висновку про правомірність даного
висновку суду першої інстанції,
оскільки дана вимога є похідною від
вимоги щодо визнання протиправним і
скасування спірного рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 9 квітня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.