Справа № 1915/7738/2012
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/81501/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі Тернопільської
області на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.11.2012р. у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Тернопільському районі
Тернопільської області

про скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

8.05.2013р. ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
протиправним та нечинним рішення
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі Тернопільської
області (далі Пенсійний фонд) від
14.11.2011р. №30. Свої вимоги позивач
обґрунтував тим, що згідно рішення
Пенсійного фонду від 14.11.2011р. №30 про
утримання переплати пенсії з його
пенсії утримується, щомісяця, 20% в
рахунок погашення переплати в сумі
16504,30грн., що виникла з невідомих йому
причин, відтак вважає дане рішення
незаконним і таким, яке підлягає
скасуванню.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 9.08.2012р. у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2012р.
скасовано рішення суду першої
інстанції, позовні вимоги задоволено
та скасовано рішення Пенсійного фонду
від 14.11.2011р.

Не погодившись з постановою
апеляційного суду, Пенсійний фонд
звернувся із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просив її
скасувати. При цьому, скаржник
зазначив, що суд дійшов помилкового
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Позивач надав до суду заперечення, в
яких просив відмовити в задоволенні
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що управлінням Пенсійного
фонду України в місті Дрогобичі
Львівської області ОСОБА_3 з 28.11.2005р. як
інваліду 2 групи призначено пенсію по
інвалідності. А у зв'язку із зміною
місця постійного проживання з 1.05.2006р.,
призначена пенсія йому виплачується
управлінням Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі Тернопільської
області.

20.11.2006р. позивачу встановлено 3 групу
інвалідності, внаслідок загального
захворювання до 1.12.2008р., в зв'язку з чим
з 1.12.2006р. йому призначено пенсію в
розмірі пенсії за віком. 10.11.2008р.
встановлено 3 групу інвалідності по
загальному захворюванню довічно. Отже,
позивач мав право на призначення
пенсії по інвалідності в розмірі
пенсії за віком, за умови, що він є
непрацюючим пенсіонером.

Приймаючи рішення від 14.11.2011р. №30,
Пенсійний фонд виходив з того, що
згідно повідомлення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області від 17.05.2012р.
№321/М-4, за даними персоніфікованого
обліку відомостей про застрахованих
осіб в межах України та особових
рахунків осіб, які займаються
підприємницькою діяльністю, що були
надіслані інформаційним центром
Пенсійного фонду України від 17.06.2011р.,
виявилось, що ОСОБА_3 є працюючим,
оскільки перебуває на обліку, як
суб'єкт господарської діяльності -
фізична особа. Крім того, з листа
Державної податкової інспекції в
Дрогобицькому районі Львівської
області від 10.08.2011р. №/Г/29-015 слідує, що
ОСОБА_3 зареєстрований суб'єктом
господарської діяльності з 8.12.1998р.

Відповідно до пункту 37 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 25.11.2005р. №22-1 (в редакції від 25.11.2005р.),
орган, що призначає пенсію, розглядає
питання про призначення пенсії,
відстрочку часу її призначення,
перерахунок та відновлення виплати
раніше призначеної пенсії, а також про
переведення з одногу виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою. Заяви про
переведення з одногу виду пенсії, на
інший, про перерахунок пенсії й її
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії приймаються органом, що
призначає пенсію, при наявності в особи
усіх необхідних документів.

Пункт 28 Порядку передбачає, що за
документ, який підтверджує, що особа не
працює, приймаються: трудова книжка та
довідка податкових органів, що особа не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності і доходів
від іншої діяльності не має. При
відсутності трудової книжки - довідка
податкових органів про те, що особа не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності і доходів
від іншої діяльності не має, заява
особи із зазначенням причини
відсутності трудової книжки. До
зазначених документів додається також
інформація відділу персоніфікованого
обліку.

Згідно приписів ст.50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент перепризначення пенсії ОСОБА_3,
а саме 19.12.2006р., працівниками Пенсійного
фонду не було зобов'язано позивача
надати всі необхідні документи,
передбачені пунктом 28 Порядку.
Долучені до справи довідка
Великобірківської сільської ради
Тернопільської області від 19.12.2006р. №3983
та довідка Тернопільської ОДПІ від
10.12.2008р. №1063/09 засвідчували, що ОСОБА_3
фактично не працює та не значиться в
Державному реєстрі фізичних осіб -
жителів м. Тернополя.

Отже, відрахування виплаченої надміру
суми пенсії можливе лише за двох умов,
зокрема, зловживання з боку пенсіонера
та подання страхувальником
недостовірних даних.

У матеріалах справи відсутні будь-які
докази, які б свідчили про зловживання
з боку позивача або подання ним
недостовірних даних.

Також, слід зазначити, що суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку, що надмірно виплачені суми
пенсії сталися не з вини позивача, а з
вини працівників Пенсійного фонду,
якими не було витребувано усіх
належних документів для
перепризначення пенсії.

Отже, враховуючи вище наведене, вірним
є висновок апеляційного суду про
протиправність рішення Пенсійного
фонду від 14.11.2011р. про утримання
переплати пенсії.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо визнає,
що суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2012р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз