Справа № 804/15765/13-а
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 р. Справа № 804/15765/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» про стягнення заборгованості в
сумі 724072,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація №
14», в якому позивач просить суд
стягнути з відповідача на користь
державного бюджету суму податкового
боргу з податку на додану вартість в
розмірі 724072,16 грн.

Мотивуючи заявлений позов, позивач
зазначив, що відповідач має податковий
борг в розмірі 724072,16 грн., який виник у
серпні 2013 року, в результаті несплати
самостійно задекларованих платником
податків податкових зобов'язань по
податку на додану вартість та пені, з
яких 660085,00 грн. - самостійно
задекларовані відповідачем податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість, 63987,17 грн. - пеня згідно даних
особового рахунку, нарахована на суму
податкового боргу з податку на додану
вартість. Враховуючи факт несплати
відповідачем в установлені терміни
заборгованості перед державою зі
сплати податкових зобов'язань, які
набули статусу податкового боргу,
позивач звернувся до суду із даним
позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25.11.2013
відкрито провадження у справі та
призначено її до розгляду на 10.12.2013.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених в письмових
запереченнях на адміністративний
позов. Відповідач зазначив, що
податкові зобов'язання, визначені в
деклараціях з податку на додану
вартість за липень-вересень 2013 року,
сплачені Комунальним підприємством
«Житлово-експлуатаційна організація №
14» в повному обсязі, однак позивач
безпідставно змінив призначення
платежу та зарахував платежі в рахунок
погашення заборгованості минулих
років, а також неправомірно спрямував
частину коштів в розмірі 73235,94 грн. на
погашення пені та сплату єдиного
внеску. Разом з тим, відповідач
зазначив, що контролюючий орган
неправомірно посилається на п. 87.9 ст. 87
Податкового кодексу України, оскільки
вказана норма може бути застосована
лише до боргу, що виник з 01.01.2011, відтак,
позивач незаконно спрямував частину
сплачених відповідачем коштів в
рахунок погашення податкового боргу за
грудень 2010 року.

У судове засідання 20.02.2014 позивач не
з'явився. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином, що підтверджується
розпискою повноважного представника
позивача, яка міститься в матеріалах
справи.

Відповідач у судове засідання 20.02.2014
теж не з'явився. До суду надійшло
клопотання відповідача від 19.02.2014 (вх.
№10764/14) про розгляд справи за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна організація
№14» (), зареєстроване
Виконавчим комітетом Криворізької
міської Ради 15.01.2001.

Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна організація №
14» () взято на облік
платника податків 19.07.2012 за № 325.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
(далі - ПК України), платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 ПК України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК
України платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Порядок подання податкової декларації
з податку на додану вартість та строки
розрахунків з бюджетом, передбачені
статтею 203 ПК України, відповідно до
положень якої, платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Відповідно до п. 56.11 статті 56
Податкового кодексу України, не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Підпунктом 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 ПК України
визначено, що після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України, податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в порядку
оскарження, але не сплачене у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня на суму такого податкового
зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідачем
були самостійно подані декларації по
податку на додану вартість за липень 2013
року від 16.08.2013 № , за серпень 2013
року від 17.09.2013 № та за вересень
2013 року від 16.10.2013 № , в яких
відповідач самостійно визначив суму
податкових зобов'язань, що підлягають
сплаті до бюджету в розмірі 660085,00 грн.
Однак, Криворізькою північною
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області з посиланням на існування
податкового боргу з податку на
прибуток підприємств за минулі періоди
та згідно п. 87.9 ст. 89 ПК України кошти, що
надійшли згідно платіжних доручень у
серпні - жовтні 2013 року в сумі 660085,00 грн.
зараховано в рахунок погашення
податкового боргу минулих років, а
саме:

- по декларації № від 15.06.2012 у сумі
19635,06 грн.;

в рахунок погашення пені - 20765,77 грн.;

- по декларації № від 20.07.2012 у сумі
187720,00 грн.;

в рахунок погашення пені -24508,17 грн.;

- по декларації № від 17.08.2012 у сумі
159 038,00 грн.;

в рахунок погашення пені 566,92 грн.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК
України визначено, що у разі наявності
у платника податків податкового боргу
контролюючі органи зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. У такому ж порядку
відбувається зарахування коштів, що
надійдуть у рахунок погашення
податкового боргу платника податків
відповідно до статті 95 цього Кодексу
або за рішенням суду у випадках,
передбачених законом.

Таким чином, всі платежі відповідача
відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК
України зараховувалися контролюючим
органом в рахунок погашення
податкового боргу минулих періодів,
внаслідок чого податкові зобов'язання,
визначені деклараціями по податку на
додану вартість за липень 2013 року,
серпень 2013 року та вересень 2013 року,
залишилися несплаченими відповідачем.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу.

На виконання вимог підпунктів 6.2.2, 6.2.3
пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який
діяв на час направлення податкових
вимог, відповідачу направлена перша
податкова вимога № 1/38 від 12.10.2001 та
друга податкова вимога № 2/137 від 26.11.2001.

Зазначені податкові вимоги були
отримані відповідачем, що
підтверджується рекомендованими
поштовими повідомленнями, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до норм Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», у разі
несплати попередніх податкових вимог,
на новостворений податковий борг
податкові вимоги не формуються.

За несвоєчасну сплату податкових
зобов'язань позивачем, контролюючим
органом, на підставі статті 129 ПК
України на суму боргу з податку на
прибуток була нарахована пеня в
розмірі 63987,16 грн.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК
України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що існує на день
погашення.

Позивачем надано довідку-розрахунок
суми податкового боргу Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація №14» та довідку
розрахунків з бюджетом, відповідно до
яких встановлено, що у відповідача
існує заборгованість по податку на
додану вартість в сумі 660085,00 грн. та по
пені в сумі 63987,16 грн.

Таким чином, заборгованість по сплаті
податків є узгодженою, вона не
скасована і не списана податковим
органом.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 18 ПК України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України визначено,
що джерелами погашення податкового
боргу платника податків є будь-яке
майно такого платника з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно пунктів 95.1., 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України,
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Порядок стягнення готівки, яка
належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 1244 від
29.12.2010.

Враховуючи те, що контролюючим органом
кошти відповідача, зараховані в
рахунок погашення податкового боргу з
податку на прибуток підприємств за 2012
рік, твердження відповідача про те, що
Криворізькою південною об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області були
зараховані кошти на погашення
податкового боргу за 2010 рік та на
погашення заборгованості по єдиному
внеску є безпідставними та не
приймаються судом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги те, що сплачені відповідачем
кошти з податку на додану вартість по
періодах липень - вересень 2013 року
Криворізькою південною об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області правомірно
зараховані в рахунок погашення
податкового боргу минулих періодів:
червень-серпень 2012 року згідно
положень п. 87.9 ст. 87 ПК України, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача коштів за
рахунок готівки у сумі 724072,16 грн., є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до частини 4
статті 94 КАС України, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація №
14» про стягнення заборгованості в сумі
724072,16 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація №
14» (50047, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. 23 Лютого, буд. 62;
ідентифікаційний код юридичної особи
20282526) на користь державного бюджету в
рахунок погашення податкового боргу з
податку на додану вартість у розмірі
724072 (сімсот двадцять чотири тисячі
сімдесят дві) грн. 16 коп. на бюджетний
рахунок 0025, код платежу 14010100,
одержувач - Управління Державної
казначейської служби у Тернівському
районі, код 38031648, Банк ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В.
Царікова