Справа № 826/1439/13а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/36651/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівСороки М. О.,
Черпіцької Л. Т.,секретаря судового
засідання Левіної А.А.,

за участю: прокурора - Зарудяної Н. О.,

представника третьої особи -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Подих Природи" -
Бойко І. О.,

представника третьої особи - Київський
зоологічний парк загальнодержавного
призначення - Ханевича О. К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Заступника
прокурора м. Києва на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2013
року у справі за позовом прокурора м.
Києва до Київської міської ради, треті
особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Подих Природи",
Київський зоологічний парк
загальнодержавного призначення, про
визнання незаконним та скасування
рішення,

встановив:

Прокурор міста Києва звернувся до суду
з позовом до Київської міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення Київської міської ради "Про
надання згоди на перепрофілювання
об'єкта "Будівництво павільйону
людиноподібних мавп (горил, шимпанзе) в
океанаріум з подальшою добудовою" від 12
липня 2012 року № 732/8069.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
6 березня 2013 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2013
року скасовано постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
6 березня 2013 року та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, прокурор
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просив його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заперечення не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення
прокурора, представників третіх осіб,
обговоривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що рішенням
Київської міської ради від 22 січня 2009
року № 20/1075 затверджено
Київську міську програму розвитку
Київського зоологічного парку на 2009 -
2013 роки, якою передбачено будівництво
павільйону людиноподібних мавп.
Проектом організації території
Київського зоопарку передбачено
виділення території, площею 0,68 га, під
будівництво павільйону людиноподібних
мавп (горил, шимпанзе).

Міською програмою розвитку Київського
зоологічного парку на 2009 - 2013 роки та
Проектом організації території
Київського зоопарку, погодженими з
Міністерством охорони навколишнього
середовища, будівництво океанаріуму в
межах території Київського зоопарку не
передбачено.

12 липня 2012 року Київською міською радою
прийнято рішення "Про надання згоди на
перепрофілювання об'єкта "Будівництво
павільйону людиноподібних мавп (горил,
шимпанзе)" в океанаріум з подальшою
добудовою" № 732/8069, відповідно до якого:
надано згоду на перепрофілювання
об'єкта "Будівництво павільйону
людиноподібних мавп (горил, шимпанзе)",
що знаходиться на території Київського
зоологічного парку загальнодержавного
значення, в океанаріум з подальшою
добудовою; надано згоду Київському
зоологічного парку загальнодержавного
значення укласти договір про спільну
діяльність між Київським зоологічним
парком загальнодержавного значення та
ТОВ "Подих природи" щодо
перепрофілювання об'єкта "Будівництво
павільйону людиноподібних мавп (горил,
шимпанзе)" в океанаріум з подальшою
добудовою та подальшим господарським
використанням океанаріуму; Головному
управлінню комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) після
введення будівлі океанаріуму в
експлуатацію оформити свідоцтво про
право спільної часткової власності
територіальної громади м. Києва та ТОВ
"Подих природи" на зазначену будівлю;
Головному управлінню екології та
охорони природних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) передбачити
фінансування Київського зоологічного
парку на проведення реконструкції
існуючих вольєрів мавп.

Прокуратурою міста Києва проведено
перевірку законності рішення
Київської міської ради "Про надання
згоди на перепрофілювання об'єкта
"Будівництво павільйону
людиноподібних мавп (горил, шимпанзе) в
океанаріум з подальшою добудовою" від
12 липня 2012 року № 732/8069, за
результатом якої зазначене рішення
визнано таким, що суперечить вимогам
чинного законодавства.

Відтак, не погоджуючись із вказаним
рішенням ради, прокурор звернувся з
позовом про визнання його незаконним
та скасування.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для скасування
рішенням ради від 12 липня 2012 року №
732/8069.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що спірне рішення не є
рішенням щодо проекту організації
території зоопарку, у зв'язку з чим воно
не потребувало погодження
Міністерства екології та природних
ресурсів України в розумінні статті 36
Закону України "Про
природно-заповідний фонд".

Окрім цього, судом апеляційної
інстанції зроблено висновок про те, що
до спірних правовідносин не можна
застосовувати Закон України "Про
інвестиційну діяльність".

Колегія суддів не погоджується з
висновками апеляційного суду щодо
наявності підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

Встановлені судами факти про
затвердження рішенням Київської
міської ради від 22 січня 2009 року
№ 20/1075 програми розвитку Київського
зоологічного парку на 2009 - 2013 роки, якою
передбачено будівництво павільйону
людиноподібних мавп, сторонами не
оспорюється, як і не заперечується про
те, що проектом організації території
Київського зоопарку, погодженими з
Міністерством охорони навколишнього
середовища, будівництво океанаріуму в
межах території Київського зоопарку не
передбачалося.

Спірним у даній справі є питання, чи
потребує спірне рішення погодження
Міністерства екології та природних
ресурсів України в розумінні статті 36
Закону України "Про природо-заповідний
фонд".

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно пункту 37 статті 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
на пленарних засіданнях міської ради
розглядаються питання щодо прийняття
рішень лише стосовно об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення, які охороняються законом.

Відповідно до частин першої, третьої
статті 4 Закону України "Про
природо-заповідний фонд" території
природних заповідників, заповідні зони
біосферних заповідників, землі та інші
природні ресурси, надані національним
природним паркам, є власністю
Українського народу. Ботанічні сади,
дендрологічні парки та зоологічні
парки, створені до прийняття цього
Закону, не підлягають приватизації.

Статтею 14 Закону України "Про
природо-заповідний фонд" передбачено,
що режим територій та об'єктів
природно-заповідного фонду - це
сукупність науково-обгрунтованих
екологічних вимог, норм і правил, які
визначають правовий статус,
призначення цих територій та об'єктів,
характер допустимої діяльності в них,
порядок охорони, використання і
відтворення їх природних комплексів.
Режим територій та об'єктів
природно-заповідного фонду
визначається відповідно до цього
Закону з урахуванням їх класифікації
та цільового призначення. З метою
визначення та обґрунтування заходів
щодо провадження відповідно до
законодавства та вимог міжнародних
договорів природоохоронної,
науково-дослідної, рекреаційної,
господарської діяльності, охорони,
відтворення та використання природних
комплексів та об'єктів, які
передбачається здійснити протягом
п'яти років, а також стратегії розвитку
об'єкта природно-заповідного фонду на
десять років розробляється проект
організації території об'єкта
природно-заповідного фонду.

Згідно частини третьої статті 36 Закону
України "Про природо-заповідний фонд"
проект організації території
зоологічного парку розробляється
спеціалізованими науковими та
проектними організаціями і
затверджується органом, у
підпорядкуванні якого перебуває
зоологічний парк, за погодженням з:
центральним органом виконавчої влади в
галузі охорони навколишнього
природного середовища - щодо
зоологічних парків загальнодержавного
значення; органами центрального органу
виконавчої влади в галузі охорони
навколишнього природного середовища
на місцях, а на території Автономної
Республіки Крим - органом виконавчої
влади Автономної Республіки Крим з
питань охорони навколишнього
природного середовища - щодо
зоологічних парків місцевого значення.

Аналіз приписів наведених норм права
дає підстави для висновку про те, що на
території заповідної зони
забороняється будь-яка господарська та
інша діяльність, яка суперечить
класифікації та цільовому призначенню
цієї зони або порушує природний
розвиток процесів та явищ і створює
загрозу шкідливого впливу на її
природні комплекси та об'єкти. В разі
вирішення проекту організації
території зоологічних парків
загальнодержавного значення така
діяльність може здійснюватися
виключно за проектом організації
території об'єкта природно-заповідного
фонду, який погоджується в
обов'язковому порядку з центральним
органом виконавчої влади в галузі
охорони навколишнього природного
середовища.

При цьому, затверджений проект
організації території зоологічного
парку повинен передувати, в даному
випадку, рішенню ради стосовно
території об'єктів
природно-заповідного фонду, яка є
територією загальнодержавного
значення та власністю Українського
народу.

Між тим, суд першої інстанції
встановив, що відповідач прийняв
оскаржуване рішення всупереч статтям 14
і 36 Закону України "Про
природо-заповідний фонд", яким фактично
змінив організацію території
зоологічного парку без згоди на це
Міністерства екології та природних
ресурсів України - центральним органом
виконавчої влади в галузі охорони
навколишнього природного середовища,
оскільки проектом організації
території Київського зоопарку
передбачено виділення території,
площею 0,68 га, під будівництво
павільйону людиноподібних мавп (горил,
шимпанзе).

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що відповідач передчасно
прийняв рішення про "Про надання згоди
на перепрофілювання об'єкта
"Будівництво павільйону
людиноподібних мавп (горил, шимпанзе) в
океанаріум з подальшою добудовою".

За таких підстав, помилково скасоване
рішення суду першої інстанції про
задоволення позову підлягає залишенню
в силі, а постанова апеляційного суду -
скасуванню.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Заступника прокурора
м. Києва задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2013
року скасувати та залишити в силі
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 6 березня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: