Справа № 2а-13/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
9104/41351/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Рогатинського районного
суду Івано-Франківської області від 10
лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Рогатинської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління праці та соціального
захисту населення Рогатинської
районної державної адміністрації в
якому просила визнати дії відповідача
неправомірними в частині відмови в
перерахунку допомоги до 5 травня, яка
повинна була бути виплачена її
чоловіку у відповідності зі ст.ст. 12-16
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», зобов'язати відповідача
провести перерахунок допомоги її
чоловіка з 01.01.2007 року до дати його
смерті 24.05.2010 року, у відповідності до
ст.ст. 12-16 16 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з розрахунку 8
мінімальних пенсій за віком, а також
зобов'язати виплатити їй як спадкоємцю
померлого недораховану суму.

Постановою Рогатинського районного
суду Івано-Франківської області від 10
лютого 2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що її
чоловік, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
був постраждалим внаслідок аварії на
ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом 2-ї групи
та на нього розповсюджувалась дія
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Як учасник ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС він за
статусом був прирівняний до інвалідів
війни і відповідно до ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» мав
право на отримання допомоги до 5 травня
в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

У зв'язку з тим, що розмір допомоги, яку
йому фактично виплачували протягом 2007 -
2010 років був значно нижчим від
встановленого Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» вона, як
спадкоємець померлого, звернулася 18
листопада 2010 року до управління праці
та соціального захисту в Рогатинської
районної державної адміністрації із
заявою про проведення перерахунку
допомоги, однак 26 листопада 2010 року
отримала відмову у проведенні
перерахунку даної допомоги. У відмові
відповідач посилається на ряд Постанов
Кабінету Міністрів України, та не
знаходить підстав для перерахунку
допомоги до 5 травня її чоловіку. Але, з
огляду на те, що постанови Кабінету
Міністрів України є підзаконними
нормативно-правовими актами, а у разі
виникнення колізії між Постановами КМ
України та нормами Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» застосуванню
підлягають положення останнього, тому
апелянт вважає відмову у перерахунку
допомоги, яка повинна була бути
виплачена її чоловіку з боку
відповідача такою, яка порушує її
законні права як спадкоємця.

Також апелянт зазначає, що відповідно
до закону вона є спадкоємцем ОСОБА_2
відповідно до ст. 1227 Цивільного Кодексу
України , суми заробітної плати. пенсії,
стипендії, аліментів, допомог у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини. Відповідно до закону
недоплачена сума допомоги належала її
чоловікові, а ненарахування цієї
допомоги виникло внаслідок порушення
управлінням праці та соціального
захисту населення норм діючого
законодавства і не може ставити під
сумнів моє право як спадкоємця на
отримання належних її чоловікові сум
допомоги.

З огляду на наведене апелянт вважає, що
як спадкоємець, ОСОБА_2, а також особа,
яка є представником двох, її та
померлого дітей, має право на отримання
ненарахованої йому за законом
допомоги.

На підставі викладеного просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 мав статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесений до першої
категорії, прирівняний до інвалідів
війни і відповідно до ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», мав
право на отримання допомоги до 05 травня
в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть серії НОМЕР_1 від 26 травня 2010
року.

ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про одруження видного
відділом ЗАГСу м. Суми серії НОМЕР_2 від
22 січня 1982 року.

Розглядаючи спір, судом першої
інстанції правильно враховано, що у
відповідності до п.4 ст.1219 ЦК України
право на аліменти, пенсії та інші
соціальні виплати не входять до складу
спадщини, оскільки мають на меті
матеріальне забезпечення конкретної
особи, а передумовою виникнення
зазначених прав у спадкоємця була його
участь у соціальних та трудових
відносинах.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити, оскільки
позивач не може претендувати на
перерахунок та виплату їй разової
допомоги до 05 травня, яка була
нарахована та виплачена її чоловікові,
оскільки право на її одержання є суворо
особистим і зі смертю одержувача цих
коштів правовідносини щодо їх виплати
припиняються. До складу спадкового
майна, входить лише призначена сума
допомоги, а не право на її перерахунок.

З урахуванням зазначеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Рогатинського
районного суду Івано-Франківської
області від 10 лютого 2011 року по справі
№ 2а-13/11/0912 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
О.М. Довгополов

В.В. Святецький