Справа № 2а/0370/873/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/72380/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної фінансової інспекції у
Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2012 року у справі за позовом
Головного управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Волинської обласної
державної адміністрації до Державної
фінансової інспекції у Волинській
області про визнання протиправним та
скасування листа- вимоги, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року Головне управління
праці, соціальних питань та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Волинської
обласної державної адміністрації (далі
- Головне управління) звернулось до
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції у Волинській
області (далі -ДФІ), в якому просило
визнати протиправним та скасувати
лист-вимогу від 15.03.2012 року № 03-040-13-15/2211.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року по справі № 2а-873/12/0370, позов
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
пункт 3 вимоги Державної фінансової
інспекції у Волинській області від 15
березня 2012 року № 03-040-13-15/2211.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій ДФІ просить, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, рішення суддів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та справу направити до суду
першої інстанції на новий розгляд.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення Головного управління, у
якому останнє рішення суду першої та
апеляційної інстанції вважає такими,
що ухвалені із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
та просить залишити касаційну скаргу
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДФІ було проведено
позапланову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Головного управління за період з 01
січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, якою
встановлено, що Програмою робіт з
мінімізації наслідків Чорнобильської
катастрофи у Волинській області на 2007
рік за заходом «Внесення підвищених
норм мінеральних добрив на території
зон безумовного (обов'язкового) та
гарантованого добровільного
відселення» було передбачено обсяги
робіт в кількості 130 тонн на загальну
суму 205000,00 грн. Натомість, предметом
укладеного з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 договору від 10
вересня 2007 року № 24 було виконання
робіт по поставці мінеральних добрив в
сільські ради зони радіоактивного
забруднення з перевищенням
затвердженої програмою ціною на 1626 ,21
грн.

Крім цього, після збільшення, без
проведення процедури торгів було
укладено додаток до договору від 18
жовтня 2007 року, предметом якого були
роботи по поставці мінеральних добрив
в кількості 78,83 тон на загальну суму
252500,00 грн.

За результатами ревізії було складено
акт від 07 лютого 2012 року № 040-23/02, в якому
зроблено висновки про наявність
порушень при застосуванні процедур при
закупівлі мінеральних добрив за
державні кошти.

На підставі вказаного акта
відповідачем надіслано позивачу
вимогу від 15 березня 2012 року №
03-040-13-15/2211, пунктом 3 якої зобов'язано
позивача відобразити в обліку
дебіторську заборгованість в сумі
171396,00 грн. з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 щодо оплати
завищеної вартості мінеральних добрив
та провести претензійно-позовну роботу
та вжити заходи щодо відшкодування
понесених збитків, спричинених
придбанням мінеральних добрив по ціні,
що перевищувала середні оптові на
ринках України шляхом повернення
коштів та перерахування їх до
Державного бюджету.

Задовольнивши позов частково, суд
першої інстанції, а апеляційний суд,
погодившись з ним, виходили з того, що
ціни на мінеральні добрива в Україні в
2007 році були вільними, різними в
залежності від регіону України, а тому
взяття для розрахунку збитків
середньої оптової ціни по Україні є
неприйнятним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Законом України від 26 січня 1993 року №
2939-XII «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
(далі - Закон № 2939-XII) визначено, що
державний фінансовий контроль за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому здійснює державна
контрольно-ревізійна служба.

З матеріалів справи вбачається, що Акт
позапланової ревізії
фінансово-господарської діяльності в
Головному управлінні за період з 01
січня 2007 року по 31 грудня 2007 року
містить виклад обставин, що свідчать
про наявність порушень вимог чинного
на момент здійснення закупівлі
мінеральних добрив Закону України «Про
закупівлю товарів, робіт та послуг за
державні кошти».

В той же час, розрахунок зайво
понесених позивачем витрат при
закупівлі мінеральних добрив за
бюджетною програмою 3201220
«Радіологічний захист та екологічне
оздоровлення території, що зазнала
радіоактивного забруднення» базується
на припущеннях, так як проведений
відповідачем лише на підставі наданої
Волинською торгово-промисловою
палатою інформації про середню ринкову
вартість однієї тони мінеральних
добрив «Нітроамофоска КМУ Суперарго».

Інших належних та допустимих доказів в
підтвердження факту зайвого
витрачання позивачем коштів
Державного бюджету в сумі 171396,00 грн.
позивачем суду не надано, що в свою
чергу свідчить про неправомірність
пункту 3 вимоги ДФІ від 15 березня 2012
року № 03-040-13-15/2211.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції у Волинській області -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2012 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець