Справа № 815/2652/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2652/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Борцової С.І.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

від відповідача: Биковська С.О. (за
довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Балтської об'єднаної
Державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів в Одеській області про
скасування рішення №10 від 11.04.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3) до Балтської об'єднаної
Державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів в Одеській області (далі -
Балтська ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській
області), в якому позивач просить суд
скасувати податкове рішення від 11.04.2014
р. № 10, яким позивачу донараховано 17072,02
грн. єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та застосовано
штрафні санкції у розмірі 853,60 грн.

У своєму позові позивач зазначив та
представник позивача у судовому
засіданні пояснив, що податковий орган
порушив вимоги пп. 75.1.2 ст. 75 Податкового
кодексу України, провівши виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_3 не за
місцезнаходженням платника податків
чи місцем розташування об'єкта
власності, а у приміщенні Балтської
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області,
а тому, на думку позивача всі без
виключення дані, отримані за
результатами такої перевірки є
незаконними та не можуть бути
використані для накладення штрафу.

Виходячи з вищенаведеного, позивач
вважає рішення Балтської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
11.04.2014 р. № 10 незаконним та таким, що
підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги та
обґрунтування адміністративного
позову у повному обсязі і просив
задовольнити адміністративний позов
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти позову,
надала письмові заперечення (а.с.33-36),
відповідно до яких зазначила, що на
підставі п. 75.1 ст. 75, ст. 77 Податкового
кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», наказу
Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області від 06.03.2014 р. № 113 та
плану графіку проведення
документальних планових перевірок
суб'єктів господарювання на 1 квартал
2014 р., головним державним
ревізором-інспектором сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області Степаненко А.В.
проведена документальна планова
виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_3
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р., правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2011
р. по 31.12.2013 р. За результатами вказаної
перевірки відповідачем складено акт
від 11.04.2014 р. № 75/17-01//36.

Відповідач зауважує, що перевіркою
правильності нарахування єдиного
внеску з сум доходу на який
нараховується єдиний внесок у розмірі
34,7 % встановлено порушення вимог п. 2 ч. 1
ст. 7 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», у
результаті чого ФОП ОСОБА_3 занижено
єдиний внесок з сум доходу у розмірі
17072,02 грн. відповідно до таблиці,
наведеної в акті.

Представник відповідача також
зазначила, що згідно службової записки
№257/17-031 (а.с.37), перевірка проводилась в
приміщенні Балтської ОДПІ у зв'язку з
тим, що позивач не забезпечила
перевіряючого приміщенням для
проведення перевірки, при цьому ФОП
ОСОБА_3 були надані документи
відповідно до опису (а.с.38), який
підписаний позивачем та перевіряючим,
проти проведення перевірки у
приміщенні Балтської ОДПІ позивач не
заперечувала, повідомлення та копію
наказу про проведення перевірки ОСОБА_3
отримала 06.03.2014 року, про що свідчить
відповідний підпис позивача на
повідомленні та направленні (а.с. 39-41).

На підставі вищенаведеного, відповідач
вважає позовні вимоги ФОП ОСОБА_3
безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечувала проти
задоволення позову, посилаючись при
цьому на доводи, викладені у наданих до
суду запереченнях.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
адміністративного позову та
заперечень на нього, наявні матеріали
справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступні факти та обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
зареєстрована в Балтській районній
державній адміністрації Одеської
області 14.12.2004 р. за № 0000164 та взята
на податковий облік Балтською ОДПІ в
Одеській області 16.12.2004 р.

У період з 17.03.2014 р. по 04.04.2014 р. на
підставі п. 75.1 ст. 75, ст. 77 Податкового
кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», наказу
Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області від 06.03.2014 р. № 113 та
плану графіку проведення
документальних планових перевірок
суб'єктів господарювання на 1 квартал
2014 р., головним державним
ревізором-інспектором сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області Степаненко А.В.
проведена документальна планова
виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_3
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р., правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2011
р. по 31.12.2013 р., за результатами якої
складено акт від 11.04.2014 р. №
75/17-01//36.

Копія наказу Балтської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
06.03.2014 р. № 113 про проведення
документальної планової виїзної
перевірки та письмове повідомлення від
06.03.2014 р. № 53-Г вручено фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 особисто 06.03.2014
р.

Вищевказаним актом перевірки
встановлено порушення ФОП ОСОБА_3,
зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 11 ст. 8 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», в результаті
чого встановлено заниження позивачем
чистого оподатковуваного доходу, на
який нараховується єдиний внесок за 2012
р. у сумі 9536 грн. та за 2013 р. у сумі 39662,92
грн. та встановлено заниження єдиного
внеску за 2012 р. у сумі 3308,99 грн. та за 2013
р. у сумі 13763,03 грн.

На підставі згаданого акта перевірки
Балтською ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області прийнято рішення від
11.04.2014 р. № 10 про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску, яким
позивачу донараховано 17072,02 грн.
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
застосовано штрафні санкції у розмірі
853,60 грн.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що види
перевірок, які можуть проводитися
податковими органами зазначені у ст. 75
Податкового кодексу України, у п. 75.1.2
якої визначено, що документальною
виїзною перевіркою вважається
перевірка, яка проводиться за
місцезнаходженням платника податків
чи за місцем розташування об'єкта права
власності, стосовно якого проводиться
така перевірка.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, направлення на
проведення такої перевірки, копії
наказу про проведення перевірки,
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Позивач у своєму позові вказує про те,
що податковий орган на порушення п. 75.1.2
ст. 75 Податкового кодексу України
проводив документальну виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_3 не за
місцезнаходженням платника податків, а
у приміщенні Балтської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Проте, порушення податковим органом
порядку проведення документальної
виїзної планової перевірки є підставою
для недопущення працівників такого
органу для проведення відповідної
перевірки. У разі якщо особа, перевірка
діяльності якої здійснювалась з
відповідними порушенням, не чинила
жодних дій щодо запобігання проведенню
такої перевірки, ці обставини не можуть
вважатися достатніми доказами
безпідставності висновків, зроблених в
ході відповідної перевірки, та
скасування рішень податкового органу,
прийнятих за результатом проведення
відповідної перевірки.

Разом з цим, як вбачається з акту
перевірки позивача, ФОП ОСОБА_3 було
порушено положення Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», в результаті
чого встановлено заниження позивачем
чистого оподатковуваного доходу, на
який нараховується єдиний внесок та
заниження єдиного внеску.

Суд зазначає, що з 1 січня 2011 року набрав
чинності Закон України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 року (далі - Закон №2464), яким
введено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та який визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку вказаного
внеску, умови та порядок його
нарахування і сплати та повноваження
органу, що здійснює його збір та
ведення обліку.

Частиною 2 ст. 6 Закону №2464 встановлено,
що платник єдиного внеску зобов'язаний,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Частинами 1, 5 ст. 9 Закону №2464
визначено, що єдиний внесок
обчислюється виключно у національній
валюті, у тому числі з виплат (доходу),
що здійснюються в натуральній формі.

Частиною 12 ст. 9 Закону №2464,
встановлено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
є платниками єдиного внеску.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у п. 4 (крім фізичних
осіб-підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування та 5 ч. 1 ст. 4
цього Закону, - на суму доходу (прибутку)
отриманого від їх діяльності, що
підлягає обкладенню податком на доходи
фізичних осіб, та на суму, що
розподіляється між членами сім'ї
фізичних осіб-підприємців, які беруть
участь у провадження ними
підприємницької діяльності. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу за місяць, у якому
отримано дохід (прибуток).

Відповідно до ч. 11 ст. 8 вищевказаного
Закону єдиний внесок для фізичних осіб
- підприємців встановлюється у розмірі
34,7 відсотка на суми, що визначаються
такими платниками самостійно для себе
та членів сім'ї, які беруть участь у
проваджені ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої Законом № 2464. При
цьому єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Судом встановлено, що відповідно до
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих фізичною особою-підприємцем
від провадження господарської
діяльності за 1 квартал 2012 р. ФОП ОСОБА_3
задекларовано 500009 грн.; відповідно до
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих фізичною особою-підприємцем
від провадження господарської
діяльності за 4 квартал 2013 р. позивачем
задекларовано 485928,28 грн.

При перевірці наданих відповідачем
книг обліку розрахункових операцій ФОП
ОСОБА_3 встановлено розбіжності між
сумами чистого доходу, які відображені
у деклараціях про доходи позивача, а
саме: за 2012 р. у розмірі 9536 грн., за 2013 р. у
розмірі 39662,92 грн. Таким чином, у
періоді, що перевірявся, сума чистого
оподатковуваного доходу, на який
нараховується єдиний внесок у розмірі
34,7 % ФОП ОСОБА_3 занижено чистий
оподатковуваний дохід у розмірі 49198,92
грн.

У зв'язку з цим, позивачем занижено
єдиний внесок, нарахований з чистого
оподатковуваного доходу у розмірі 34,7 %,
а саме по періодам: за 2012 р. у розмірі
3308,99 грн., за 2013 р. у розмірі 13763,03 грн.
Отже, позивачем у періоді, що
перевірявся, встановлено заниження
єдиного внеску всього на 17072,02 грн.

В свою чергу позивачем не надано до
суду доказів, які б спростовували
висновки акту перевірки від 11.04.2014 р. №
75/17-01//36. Порушення порядку
проведення документальної виїзної
планової перевірки не є беззаперечним
доказом протиправності рішень,
прийнятих за результатами такої
перевірки.

Також, в судовому засіданні
представник позивача проти наявності
виявлених податковим органом порушень
не заперечував.

Суд зауважує, що згідно з правовою
позицією Верховного Суду України, саме
на етапі допуску до перевірки платник
податків може поставити питання про
необгрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необгрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

З врахуванням зазначеного, аналізуючи
законодавство України, оцінюючи у
сукупності встановлені обставини та
перевівши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги ФОП ОСОБА_3 задоволенню не
підлягають.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167,
254, 265 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Балтської об'єднаної
Державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів в Одеській області про
скасування рішення №10 від 11.04.2014 року -
відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 23 червня 2014 року.

Суддя
П.П. Марин