Справа № 266/830/14-а
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/830/14-а
Провадженя№ 2-а/266/40/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.06.2014
м.Маріуполь

Суддя Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
Курбанова Н.М., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного
фонду України в Приморському районі
м.Маріуполя про визнання протиправними
дії та зобов'язання зробити
перерахунок та виплату державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС з 01 січня 2014 року ,-

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі
м.Маріуполя про визнання протиправними
дії та зобов'язання зробити
перерахунок та виплату державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. ст. 49,
50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
01.01.2014 року, з урахуванням фактично
отриманих виплат. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що він
має статус громадянина, постраждалого
від наслідків Чорнобильської
катастрофи (1 категорія), та є інвалідом
3 групи по захворюванню, що пов'язане з
ліквідацією аварії на ЧАЕС, тому
відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмір
його основної пенсії не може бути
нижчим шести мінімальних пенсій за
віком, а розмір додаткової пенсії
відповідно до вимог ст. 50 цього Закону
має складати 50% мінімальної пенсії за
віком. Натомість основна та додаткова
пенсії нараховувалися і сплачувалися
відповідачем не у належному розмірі,
чим були порушені його права. Просить
суд визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Маріуполя
Донецької області щодо
неперерахування позивачу державної
основної пенсії у розмірі не менше 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014
року, відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54,
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з урахуванням
фактично отриманих виплат,
зобов'язавши Управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Маріуполя Донецької області здійснити
позивачу перерахунок та виплату
державної основної пенсії у розмірі не
менше б мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіну
здоров'ю, у розмірі не менше 50%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. ст. 49,
50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
01.01.2014 року, з урахуванням фактично
отриманих виплат.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання
не з'явився, але надав заяву, згідно
якої позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, просить позов
задовольнити та розглянути справу без
його участі.

Представник Управління пенсійного
фонду України в Приморському районі
м.Маріуполя Прохорова О.В., що діє на
підставі довіреності, до судового
засідання не з'явилася, але надала
заяву, згідно якої просить розглянути
справу без її участі, крім того, надала
суду заперечення, які долучені до
справи та згідно яких просить
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 посилаючись, що позивач дійсно
перебуває на обліку у відповідача,
отримуючи пенсію по інвалідності в
розмірі фактичних збитків як інвалід 3
групи 1 категорії захворювання, яке
зв'язане з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації аварії
на ЧАЕС з 01.04.1991 року. Враховуючи, що
Кабінет Міністрів України визначає
розмір соціальної доплати за ст. 50, ч.4
ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в межах фінансових
ресурсів на 2014 бюджетний рік, то
підстав для підвищення пенсії позивачу
немає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає заявлені позовні вимоги такими,
що підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, має
статус громадянина, постраждалого від
наслідків Чорнобильської катастрофи (1
категорія), та є інвалідом 3 групи по
захворюванню, що пов'язане з
ліквідацією аварії на ЧАЕС та
знаходиться на обліку в УПФУ в
Приморському районі міста Маріуполя
Донецької області, як такий, що отримує
пенсію по інвалідності як інвалід 3
групи 1 категорії захворювання, яке
зв'язане з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації аварії
на ЧАЕС, що було визнано відповідачем
та підтверджується копією посвідчення
та довідкою МСЕК позивача (а. с. 5-6).

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії; додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ч. 4 ст. 54 цього Закону України
«Про внесення змін і доповнень до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
III групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Розмір прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не
може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Разом з тим Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнані неконституційними,
серед іншого, і положення підпункту 2
пункту 41 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакцію ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Внаслідок цього рішення
Конституційного Суду України була
відновлена редакція ст. ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в первинній редакції від
06.06.1996 року, за якою в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по III групі інвалідності -
6 мінімальних пенсій за віком, а особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам III групи,
дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 згаданого Закону фінансове
забезпечення соціальних гарантій,
передбачених цим законом, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету
України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було визначено
жодних обмежень щодо застосування
положень ст. ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції від 06.06.1996 року.

Тому посилання відповідача на рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року є безпідставними, бо
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не було надано
повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень ст. ст. 50, ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

За п. 1 Постанови Кабінету Міністрів
України від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» було
встановлено, що особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виплачується у таких
розмірах до прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність: інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 15
відсотків.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
затверджений Порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі
коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується у таких
розмірах до прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність:1)
особам, що належать до категорії 1: з
числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС: інвалідам III групи - 30 відсотків.

Однак суд відхиляє посилання
відповідача на необхідність
застосування до спірних правовідносин
положень Постанови Кабінету Міністрів
України від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» та Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року №1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», бо вищу юридичну силу над
підзаконними актами, якими є зазначені
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 745 та №1210, мають закони, яким є Закон
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі переліченого при
визначенні розміру державної основної
пенсії по інвалідності як інваліду 3
групи 1 категорії захворювання, яке
зв'язане з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації аварії
на ЧАЕС слід керуватися розміром,
визначеним у ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», внаслідок
чого розмір пенсії позивача з 1 січня 2014
року повинен становити 6 мінімальних
пенсій за віком, а при визначенні
розміру додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, слід керуватись
розміром, визначеним у ст.50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
внаслідок чого розмір пенсії позивача
з 1 січня 2014 року повинен становити 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначений ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює розміру,
визначеного законом, прожиткового
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум застосовується, крім іншого,
для встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Згідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
було встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність: з 1
січня - 949 грн.

Враховуючи, що фактично позивач
отримує державну основну та додаткову
пенсії у розмірі, визначеному
Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» та Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року №1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», замість розміру,
визначеного ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
то суд вважає встановленим, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
на підставі викладеного вмотивування
шляхом визнання протиправними дії
відповідача та зобов'язанням УПФУ в
Приморському районі міста Маріуполя
провести позивачу нарахування та
виплату державної основної пенсії у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком та додаткової пенсії в розмірі
6 мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням встановленого
законодавством розміру прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність.

При цьому суд зазначає, що у заявлених
позовних вимогах позивачем не обмежено
кінцевим строком поновлення його
порушених прав, внаслідок чого суд
вважає за необхідне задовольнити його
вимоги частково та поновити порушене
право останнього на пенсійне
забезпечення, починаючи з 1 січня 2014
року та по момент ухвалення судового
рішення у справі, оскільки вирішувати
наперед правовідносини, які ще не стали
спірними, суд немає компетенції.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 86, 71, 94, 160-
163, 167 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Маріуполя про
визнання протиправними дії та
зобов'язання зробити перерахунок та
виплату державної основної пенсії у
розмірі не менше 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії, за шкоду
заподіяну здоров'ю, у розмірі не менше
50% мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС з 01 січня 2014 року, -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі
міста Маріуполя Донецької області
здійснити ОСОБА_2 перерахунок та
виплату відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст.
54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність за період з 1
січня 2014 року по 20 червня 2014 року
включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
Донецької області через Приморський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області протягом 10 днів від дня
отримання її копії.

Суддя:
Курбанова Н. М.