Справа № 553/989/14-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р. Справа № 553/989/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м. Полтаві
на постанову Ленінського районного
суду м. Полтава від 15.04.2014р. по справі
№ 553/989/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м. Полтаві

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ленінського районного суду м. Полтава з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м. Полтаві, якому
просив: визнати дії Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві щодо відмови
нараховувати та виплачувати з 01.01.2014
року ОСОБА_1 державної та додаткової
пенсії згідно постанови Апеляційного
суду Полтавської області від 23.03.2011
року протиправними.

Постановою Ленінського районного
суду м. Полтави адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м. Полтаві
про зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві щодо відмови нараховувати та
виплачувати з 01.01.2014 року ОСОБА_1
державної та додаткової пенсії згідно
постанови Апеляційного суду
Полтавської області від 23.03.2011 року
протиправними.

На зазначену постанову суду,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
вякій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, ненадання
належної правової оцінки обставинам
справи, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову. Якою
відмовити позивачу у задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що при нарахуванні та
виплаті пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
він керується постановами Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 року № 745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету" та № 1210 від
23.11.2011 року "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та Законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, а тому його дії є
правомірними.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, з
01.01.2014 року нарахування та виплата
позивачу пенсії повинні здійснюватися
відповідно до Закону України " Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не надано Кабінету
Міністрів України у 2014 році визначати
порядок та розміри застосування
положень ст.ст. 50, 54 Закону України " Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів з даним висновком суду
погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що постановою
Апеляційного суду Полтавської області
від 23.03.2011 відповідача було покладено
обов'язок здійснити перерахунок та
виплату відповідно державної пенсії
згідно вимог ч. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі,
не нижчому 6 мінімальних пенсій за
віком, та додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком з 28.10.2005
року по 31.12.2007 рік та з 22.05.2008 року по
27.10.2009 рік, а з 28.20.2009 року у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком. Дане
судові рішення не змінено, не скасовано
і набрало чинності.

У січні 2014 року позивач звернулася до
УПФУ Ленінського району в м. Полтаві із
заявою щодо нарахування та виплати
пенсії з 01.01.2014 року відповідно до
постанови Апеляційного суду
Полтавської області від 23.03.2011.

На заяву позивача, щодо виконання
постанови Апеляційного суду
Полтавської області від 23.03.2011,
останній отримав лист УПФУ Ленінського
району в м. Полтаві від 07.02.2014 року за
№19/Д- 02, в якому зазначено, що починаючи
з 01.01.2014 року перерахунок державної та
додаткової пенсії та їх виплата
проводиться у порядку і розмірах,
встановлених постановою Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 року №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за коштів
державного бюджету".

Перевіряючи правомірність відмови
відповідача у перерахунку пенсії
колегія суддів зазначає.

14 червня 2011 року прийнято Закон України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України 2011 рік",
який набрав чинності 19 червня 2011 року.
Пунктом 7 ч. 1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України 2011 рік.

На виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 06.07.2011 року № 745 "Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету".
Дана постанова набрала чинності 23
липня 2011 року та відповідно пункту 8
постанови діяла до 01.01.2012 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та пунктом 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" встановлено,
що у 2012 та 2013 роках норми і положення
ст.ст. 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012, 2013 роки.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія I), інвалід IIІ групи,
захворювання пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно статті 50 Закону України "Про
Кабінет Міністрів України" КМ України
на підставі та на виконання
Конституції і законів України, актів
Президента України видає обов'язкові
для виконання акти - постанови і
розпорядження.

Постанови Кабінету Міністрів
видаються з питань: затвердження
положення, статуту, порядку,
регламенту, правил, методики та в інших
випадках, коли суспільні відносини
потребують нормативно-правового
врегулювання; затвердження, прийняття
міжнародного договору або приєднання
до нього.

Постановою КМ України від 23 листопада
2011 року N 1210 затверджено Порядок
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Дана постанова набрала
чинності 01 січня 2012 року.

Відповідно до рішень Конституційного
Суду України від 26.12.2011 року N 20-рп/2011 та
від 25 січня 2012 року N 3-рп/2012 у справі за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень ст. 1; ч.
1, 2, 3 ст. 95; ч. 2 ст. 96; п. 2, 3, 6 ст. 116; ч. 2 ст.
124; ч. 1 ст. 129 Конституції України; п. 5 ч. 1
ст. 4 Бюджетного кодексу України від 08
липня 2010 року; п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України в
системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
зазначено, що КМ України як вищий орган
у системі органів виконавчої влади
наділений конституційними
повноваженнями спрямовувати і
координувати діяльність міністерств,
відомств, інших органів виконавчої
влади, до яких належить і Пенсійний
фонд України. Відповідно до Положення
про Пенсійний фонд України бюджет
Пенсійного фонду України затверджує
Уряд України.

Законодавчий орган України відповідно
до пунктів 3 та 4 Прикінцевих положень
Законів України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" визначив, що
КМ України як державний орган в 2012 та 2013
роках має право забезпечувати
реалізацію встановлених законами
України соціальних прав громадян,
тобто надав право КМ України визначати
порядок та розміри соціальних виплат
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України, що узгоджується із функціями
Уряду України, визначеними пунктами 2
та 3 ст. 116 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що постанова
КМ України від 23 листопада 2011 року N 1210
видана з метою врегулювання питання
щодо пенсійних виплат особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи і на яких розповсюджується
положення Закону "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Враховуючи вище зазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що у 2013 році при
нарахуванні пенсії позивачу
відповідач повинен був керуватися
положеннями зазначеної вище постанови
КМУ.

Стосовно законності дій
відповідача, починаючи з 01 січня 2014
року, колегія суддів зазначає, що
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не передбачено
обмежень щодо застосування ст. 50, ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а тому позовні вимоги позивача щодо
здійснення перерахунку та виплати
додаткової та державної пенсії
відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01 січня
2014 року підлягають задоволенню.

При цьому, посилання відповідача на
постанови Кабінету Міністрів України
№ 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011
року є необґрунтованими, оскільки
застосування зазначених постанов було
розраховано на бюджетний період в 2011 та
2012, 2013 роках.

Однак при прийнятті рішення суд
першої інстанції не врахував ту
обставину, що спірні правовідносини
між позивачем та відповідачем виникли
у 2014 році, вже після прийняття рішення
Апеляційним судом Полтавської області,
а тому дане рішення, прийняте 23.03.2011
року вирішувало спір який виник раніш,
а спірні правовідносини що виникли з
01.01.2014 року повинні вирішуватися як
новий спір без посилань на раніш
прийняте рішення по аналогічним
правовідносинам, що відбувалися до
23.07.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів,
вважає а доцільне вийти за межі
позовних вимог з метою захисту прав
позивача та прийняти рішення не
правомірності відмови відповідача
нараховувати та виплачувати пенсію
позивачу з 01.01.2014 року у відповідності
до постанови Апеляційного суду
Полтавської області від 23.03.2011 року, а
щодо правомірності відмови у
перерахунку та виплаті пенсії та
додаткової пенсії позивачу у
відповідності до ст. ст. 50, 54 Закону
України « Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в період з 01.01.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки у разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1 ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 11, 160, 167, 195, 197, п.3
ч.1 ст. 198, ст.202, п.5 ч.1 ст.205, ст.ст.207, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Полтава від 15.04.2014р. по справі №
553/989/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м. Полтаві
про зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві щодо відмови у
здійсненні нарахування та виплати
ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії
у розмірі, встановленому ч. 4 ст. 54, ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати УПФУ Ленінського району в
м. Полтаві здійснити ОСОБА_1
перерахунок пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткової пенсії у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.01.14 року,
виходячи з встановленої законом
мінімального розміру пенсії за віком,
визначеного ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з урахуванням положень ч. 3 ст. 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.