Справа № 2а/1007/247/12 (1007/3555/12)
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Київ К/9991/65052/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Мороза В.Ф.,

Чалого
С.Я.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 31.05.2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Адміністративної комісії Виконавчого
комітету Броварської міської ради
Київської області про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 звернувся до Броварського
міськрайонного суду Київської області
з позовом до Адміністративної комісії
Виконавчого комітету Броварської
міської ради Київської області про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 31.05.2012 року
позовну заяву ОСОБА_2 було залишено
без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено
без задоволення, а ухвалу Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 31.05.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, не погоджуючись з даними
рішеннями, посилаючись на допущені
судами порушення норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 31.05.2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012 року,
та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задоволенню не підлягає, оскільки
рішення судів першої та апеляційної
інстанції постановлено з додержанням
норм процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно,
а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 287
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, постанову по справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржено особою, щодо якої
її винесено, а також потерпілим.

Статтею 289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
предбачено, що скаргу на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення може бути подано
протягом десяти днів з дня винесення
постанови. В разі пропуску зазначеного
строку з поважних причин цей строк за
заявою особи, щодо якої винесено
постанову, може бути поновлено органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати скаргу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 оскаржує постанову про
адміністративне правопорушення від
20.12.2011 року № 277 про визнання останньої
винною у вчиненні правопорушення,
передбаченого статтею 152 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, ОСОБА_2 звернулася до
Броварського міськрайонного суду
Київської області.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 10.02.2012 року
позовну заяву було залишено без
розгляду у зв'язку із відсутністю заяви
про поновлення пропущеного строку з
обґрунтуванням причин пропуску.

23.03.2012 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
вдруге звернувся до суду разом із
клопотанням про поновлення строку.

В обґрунтування пропущення строку
звернення до суду представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на те, що на
день звернення до суду відсутня чітка
правова позиція, зокрема Вищого
адміністративного суду України щодо
того, якими процесуальними строками
необхідно керуватися при оскарженні
рішень суб'єктів владних повноважень.
Статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлений
місячний строк на звернення до суду
щодо оскарження рішення, в той час як
статтею 289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
встановлено десятиденний строк.
Позивач подав позов у
адміністративному порядку та вважає,
що дана колізія норм чинного
законодавства є об'єктивною, що
перешкодила позивачу у десятиденний
строк подати позовну заяву і є поважною
причиною для поновлення пропущеного
строку.

Враховуючи, що представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 подав поза межами десятиденного
строку звернення до адміністративного
суду про оскарження постанови у справі
про адміністративне правопорушення, а
також відсутні підстави для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку, залишивши позовну заяву без
розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а
ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 31.05.2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Адміністративної комісії Виконавчого
комітету Броварської міської ради
Київської області про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

В.Ф. Мороз

С.Я. Чалий