Справа № 427/10316/13-а
Суддя: Бабенко С. Ш.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/427/45/14
ПОСТАНОВА

13.02.2014 року ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Суддя Свердловського міського суду
Луганської області Бабенко С.Ш.,
розглянувши в скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в м.Свердловську Луганської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що
рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 28.05.2010р. в справі
№2-1705/2010 йому була призначена державна
соціальна допомога як дитині війни з
01.01.2009р. без обмеження строком згідно
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни». Рішення суду
набрало законної сили і не має обмежень
його дії в часі. Рішення виконувалось
до 01.11.2011р. На теперішній час він
отримує державну соціальну допомогу в
неналежних розмірах встановлених
рішенням суду, що порушує його
громадські права на належне пенсійне
забезпечення і соціальний захист,
гарантований Конституцією України.
Розмір державної соціальної допомоги
як дитині війни на теперішній час
встановлені йому відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» від 14.06.2011р. і постанови КМУ
№745 від 06.07.2011р. і складає з 01.11.2011р. - 49,80
грн. До 01.11.2011р. УПФУ в м.Свердловську
відповідно до рішення Свердловського
міського суду Луганської області від
28.05.2010р. в справі №2-1705/2010 здійснювало
доплату позивачу в розмірі 185,40 грн.
Позивач вказує, що прийняття
зазначених нормативних актів не
скасувало рішення Свердловського
міського суду Луганської області від
28.05.2010р. в справі №2-1705/2010 і не надавало
право УПФУ в м.Свердловську сплачувати
йому соціальну допомогу як дитині
війни в розмірі меншому ніж
встановленому в зазначеному судовому
рішенні. Розмір державної соціальної
допомоги як дитині війни на теперішній
час позивачу встановлено відповідно до
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» від 14.06.2011р. і
постанови КМУ №754 від 06.07.2011р., яка
складає 49,80 грн.

Стаття 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
гарантує: суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію и практику
суду як джерело права. 20.06.2013р.
Європейський суд розглянув жалобу
Цибулько та інші проти України (заява
№65656/11 і 249 інших заявників), за якою
прийшов до висновку, що відхиляє
заперечення уряду про те, що Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» від 14.06.2011р. і постанови КМУ
№745 від 06.07.2011р. не відміняли рішення
судів, які набрали законної сили;
відсутність асигнувань на виконання
рішення суду в державному бюджеті не є
підставою не виконувати рішення суду;
Держава Україна порушила ст.1 Протоколу
Конвенції, ч.1 ст.6 Конвенції, ст.13
Конвенції; кожному заявнику була
призначена додаткова компенсація в 2000
Євро.

На підставі викладеного позивач
просить суд визнати дії Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Свердловську Луганської області щодо
припинення виконання рішення
Свердловського міського суду
Луганської області від 28.05.2010р. в справі
№2-1705/2010 протиправним; зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Свердловську Луганської області
виконувати рішення Свердловського
міського суду Луганської області від
28.05.2010р. в справі №2-1705/2010 в повному
обсязі; згідно ст.256 КАС України
ухвалити постанову про невідкладне
виконання рішення суду; стягнути з
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Свердловську Луганської області на
його користь всі судові витрати.

Представник відповідача УПФУ в
м.Свердловську Некредіна О.О. надала
заперечення на адміністративний позов,
в яких не погоджується з вимогами
позивача, просить відмовити у
задоволенні позовних вимог вказуючи на
те, що Управлінням Пенсійного Фонду
України в м.Свердловську Луганської
області обґрунтовано здійснено
призначення державної соціальної
допомоги як дитині війни з 01.01.2011р.,
навела з цього приводу правове
обґрунтування.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою судді Свердловського міського
суду Луганської області відповідно до
вимог ст.ст.100,107 КАС України відкрите
скорочене провадження у справі про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст.6 КАС ЦК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Статтею 19 ч.2 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі та в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 28.05.2010р. по
справі №2-1705/2010 зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області
нарахувати та виплатити за рахунок
коштів Державного бюджету України
ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
як дитині війни з 01 січня 2009 року з
урахуванням здійснених виплат (а.с.6-7).

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" від 14.06.2011 №3491-VI
встановлено, що в 2011 році норми та
положення ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

У письмових запереченнях від 11.02.2014р.
представником відповідача визнано ті
обставини, що підвищення дітям війни за
рішенням суду не виплачується позивачу
з листопаду 2011 року, тобто виконання
рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 28.05.2010р. по
справі №2-1705/2010 припинено з 01.11.2011р.
Підставою для припинення виконання
рішення суду стало встановлення
розмірів підвищення пенсії як дитині
війни на законодавчому рівні, а саме,
відповідно до Законів України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
"Про Державний бюджет України на 2012
рік", "Про Державний бюджет України на
2013 рік" та прийнятих на їх виконання
постанов Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011р. №745, від 28.12.2011р. №1381.

Звертаючись з позовом до суду, позивач
посилається на те, що відповідач
протиправно не виконує постанову суду
відносно виплати підвищення пенсії як
дитині війни, чим порушує його права.
Тобто, виходячи з підстав звернення до
суду, які обрав для себе позивач та
предмету заявлених вимог, суть спору
полягає у належному виконанні судового
рішення.

Статтею 255 КАС України встановлені
наслідки набрання законної сили
судовим рішенням, безпосередньо щодо
обов'язковості їх виконання на всій
території України. Обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Згідно ч.2 ст.257 КАС України судове
рішення, яке набрало законної сили або
яке належить виконати негайно, є
підставою для його виконання.

Згідно ч.4 ст.257 КАС України примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження"

Після прийняття судового рішення, яке
набуло законної сили відносно
порушеного відповідачем права
позивача, усі питання, які пов'язані з
його виконанням перебувають в площині
відносин та є стадією виконання такого
рішення, що врегульовано Законом
України "Про виконавче провадження".
Належне або неналежне виконання своїх
обов'язків відповідачем, є питанням
належного виконання своїх обов'язків
органу ДВС з приводу реалізації своїх
функціональних обов'язків щодо
належного виконання такого рішення.

Звертаючись до суду з позовними
вимогами про зобов'язання відповідача
виконати судове рішення, позивач обрав
неналежний спосіб судового захисту, що
є підставою для відмови у задоволення
позову. В даному випадку ані
положеннями Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", ані
положенням КАС України не передбачено
можливості звернення з такими
вимогами. Тобто такого способу
судового захисту, як звернення до суду
з вимогами про зобов'язання
відповідача виконати судове рішення з
приводу виплати підвищення до пенсії
як дитині війни, не існує.

Застосування у даному випадку рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Цибулько та інші проти України"
від 20.06.2013р. в межах цієї справи є
неприйнятним з огляду на різний
предмет правового регулювання. В
даному випадку питання полягає не у
тривалому невиконані судового рішення
або відсутності ефективних засобів
правового захисту для відшкодування
збитку, створеного таким невиконанням,
а питання полягає у спонуканні
відповідача виконувати судове рішення.

Після ухвалення рішення суду про
захист порушеного права позивача
настає стадія належного виконання
судового рішення, яке підлягає
виконанню (у випадку його
недобровільного виконання) в порядку
примусового відповідними органами, на
яких покладений такий обов'язок, в
даному випадку на органи ДВС за
правилами Закону України "Про
виконавче провадження".

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.94 ч.5 КАС України у
зв'язку з тим, що позивачу у задоволенні
позову відмовлено, то не підлягають
стягнення з відповідача на його
користь і судові витрати.

Керуючись ст.ст.6-12,71,86,158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Свердловську Луганської області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її отримання.
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова суду,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя С.Ш.
Бабенко