Справа № 826/5721/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2014 року № 826/5721/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС
України на Південно-Західній залізниці
про визнання незаконним та скасування
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці (далі по
тексту - відповідач) в якому просить
суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 10
червня 2013 року № 130 та наказ Управління
МВС України на Південно-Західній
залізниці від 01 червня 2013 року № 118 о/с в
частині звільнення позивача з органів
внутрішніх справ у запас за пунктом "є"
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за порушення
- поновити позивача на роботі в органах
внутрішніх справ на посаді начальника
лінійного пункту міліції на станції
Клавдієво лінійного відділу на станції
Київ - Пасажирський Управління МВС
України на Південно-Західній
- стягнути з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 11 червня
2013 року по 11 квітня 2013 року, що
становить 28 748,00 грн.;
- постанову суду в частині стягнення
середнього заробітку за один місяць в
розмірі 2874,80 грн. та в частині
поновлення позивача на посаді
допустити до негайного виконання.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 травня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/5721/14,
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 14 травня 2014 року, яке
відклалось на 26 травня 2014 року та на 05
червня 2014 року у зв'язку з необхідністю
отримання доказів по справі.
Слід зазначити, що у судовому засіданні
26 травня 2014 року вирішено питання про
поновлення строку звернення, судом
встановлено, що ухвалою Святошинського
районного суду м. Києва від 31 травня 2013
року у справі № 759/8157/13-к щодо позивача
обрано запобіжний захід у вигляді
домашнього арешту, який полягав у
забороні залишати житло у період часу з
22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., з 08 год. 00 хв.
до 12 год. 00 хв., з 14 год. 00 хв. до 22 год. 00
хв. Даний запобіжний захід в подальшому
продовжувався та вироком
Святошинського районного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 року у справі
№759/8583/13-к даний запобіжний захід був
замінений на тримання під вартою в
Київському СІЗО з взяттям позивача під
варту в залі судового засідання.
Звільнений позивач був з-під варти
тільки ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 03 квітня 2014 року у справі
№ 11-кп/796/189/2014.
Враховуючи, що відповідно до відмітки
служби діловодства суду, позивач
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва 29
квітня 2014 року, тобто в межах місячного
строку з моменту звільнення з під
варти, судом визнано поважними причини
пропуску строку звершення до суду та
Разом з тим, у задоволенні заявленого у
судовому засіданні 26 травня 2014 року
клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду відмовлено.
Обґрунтовуючи позовні вимоги
позивачем зазначено, що спірні накази
прийняті із грубим порушенням правової
процедури звільнення, а тому
підлягають скасуванню, а позивач -
поновленню на посаді.
Представник відповідача зазначив, що
оскаржувані накази вважає
правомірними з огляду на те, що саме за
вчинення дисциплінарного проступку,
позивача було звільнено.
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши позивачу у повній мірі
реалізувати свої процесуальні права,
та враховуючи відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Розглянувши адміністративний позов та
додані до нього матеріали, заслухавши
пояснення позивача та представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва зазначає наступне.
Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень,
порядок проходження служби в органах
внутрішніх справ визначаються Законом
України від 20 грудня 1990 року №
565-XII "Про міліцію"; Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 № 114, Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ" та Інструкцією про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, затвердженою наказ
Міністерства внутрішніх справ України
12 березня 2013 року № 230.
Відтак, предметом судового розгляду в
даній адміністративній справі, є,
зокрема, визнання незаконними рішень
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці щодо
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та
звільнення його із органів внутрішніх
справ.
Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); 9) з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
Зазначені критерії є вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.
З матеріалів справи вбачається, що
позивач, ОСОБА_1, перебував на службі в
органах внутрішніх справ України на
посаді начальника лінійного пункту
міліції на станції Клавдієво лінійного
відділу на станції Київ - Пасажирський
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці.
Наказом Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 01
червня 2013 року № 118 о/с "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
Управління" за вчинення
дисциплінарного проступку, який
виразився у неналежній поведінці поза
службою, що призвело до виникнення
конфліктної ситуації із громадянином
ОСОБА_2, застосування відносно
останнього пристрою для відстрілу
патронів, споряджених гумовими кулями,
Форт-17Р, порушення вимог пп. 1.2, 2.2
розділу IV Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22 лютого 2012
року № 155, пункту 12 Тимчасової
інструкції про порядок придбання,
зберігання, обліку, використання та
застосування пристроїв вітчизняного
виробництва для відстрілу патронів,
споряджених гумовими чи аналогічними
за своїми властивостями метальними
снарядами несмертельної дії, та
зазначених патронів працівниками суду,
правоохоронних органів та їх близькими
родичами, а також особами, які беруть
участь у кримінальному судочинстві,
затвердженої наказом МВС України від 13
червня 2003 року № 379 дск, та пунктів 1, 11
частини 1 статті 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом України
від 22.02.2006, начальника лінійного пункту
міліції на станції Клавдієво лінійного
відділу на станції Київ-Пасажирський
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці майора
міліції ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ за порушення
Наказом Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 10
червня 2013 року № 130о/с "По особовому
складу" відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ звільнено з органів
внутрішніх справ у запас за п. 64 "є" (за
порушення дисципліни) майора міліції
ОСОБА_1 начальника лінійного пункту
міліції на станції Клавдієво лінійного
відділу на станції Київ-Пасажирський
Управління ІВС України на
Південно-західний залізниці, з 11 червня
Підставою для винесення
вищезазначених наказів стали Висновки
службового розслідування за фактом
порушення службової дисципліни
окремими працівниками ЛВ на ст.
Київ-Пасажирський Управління від 01
Згідно вищезазначеного висновку, в
ході проведення службового
розслідування встановлено, що 06 квітня
2013 року о 22.00 год. у дворі будинку,
розташованого за адресою: м. Києві, пр.
Палладіна, 18/30 майор міліції ОСОБА_1,
рухаючись заднім ходом на власному
автомобілі Hyndai Tucson, номерний знак
НОМЕР_1, нібито здійснив наїзд на гр.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із цього приводу
між ними виник словесний конфлікт, що
переріс у бійку, під час якої майор
міліції ОСОБА_1 застосував відносно
ОСОБА_2 пристрій для відстрілу
патронів, споряджених гумовими кілями,
Форт-17Р (дозвіл НОМЕР_2, виданий 24
листопада 2010 року ГУМВС України в місті
Києві, термін дії - до 24.11.2013). А саме
здійснено 6 пострілів у бік ОСОБА_2
Після чого ОСОБА_1 не повідомив про
вказаний факт в правоохоронні органи,
не забезпечив надання необхідної
медичної допомоги та залишив місце
події. В свою чергу, гр. ОСОБА_2 відразу
звернувся за телефоном спецлінії " 102"
до Святошинського РУ ГУМВС України в
місті Києві та повідомив про подію, що
сталася. Останній зазначив номерний
знак автомобіля, на якому зник з місця
події громадянин, котрий заподіяв йому
тілесні ушкодження. Вказану інформацію
зареєстровано до ЖЄО Святошинського РУ
направлено слідчо-оперативну групу.
Каретою швидкої медичної допомоги
ОСОБА_2 доставлено до КМКЛШМД, де після
огляду встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс
головного мозку, забійна рана лобової
ділянки зліва, вогнепальне поранення
лівого передпліччя, вогнепальне
поранення правого стегна, алкогольне
Цього ж дня працівниками
Святошинського встановлено, що
автомобіль Hyndai Tucson, номерний знак
НОМЕР_1, належить ОСОБА_1, який під час
опитування підтвердив факт
застосування пристрою юрт-17Р при
виникненні конфлікту з невідомим
громадянином на пр. Палладіна в м.
07 квітня 2013 року СВ Святошинського РУ
ГУМВС України в м. Києві матеріали
вказаної події внесено до ЄРДР за №
провадження за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 296 Кримінального
Опитаний у ході проведення службового
розслідування начальник ЛПМ на ст.
Клавдієво ЛВ на ст. Київ-Пасажирський
Управління майор міліції ОСОБА_1
пояснив, що не повідомив правоохоронні
органи про застосування пристрою
Форт-17Р та залишив місце події,
оскільки необхідно було доставити до
лікарні свою дружину та сина, які
перебували у схвильованому стані.
Таким чином, під час службового
розслідування встановлено, що 06 квітня
2013 року начальник ЛПМ на ст. Клавдієво
ЛВ на ст. Київ-Пасажирський Управління
майор міліції ОСОБА_1 не зміг уникнути
конфліктної ситуації з гр. ОСОБА_2,
застосував відносно останнього
спеціальний засіб, споряджений
гумовими кулями, Форт-17Р, не повідомив
про цей факт правоохоронні органи, не
забезпечив надання необхідної
Як висновок службового розслідування,
на підставі вищезазначених обставин,
запропоновано звільнити ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни.
Матеріали справи свідчать, що ухвалою
Святошинського районного суду м. Києва
від 31 травня 2013 року у справі №
759/8157/13-к щодо позивача обрано
запобіжний захід у вигляді домашнього
арешту, який полягав у забороні
залишати житло у період часу з 22 год. 00
хв. до 08 год. 00 хв., з 08 год. 00 хв. до 12 год.
00 хв., з 14 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. Даний
запобіжний захід в подальшому
продовжувався та вироком
Святошинського районного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 року у
справі №759/8583/13-к даний запобіжний
захід був замінений на тримання під
вартою в Київському СІЗО з взяттям
позивача під варту в залі судового
засідання. Звільнений позивач був з-під
варти тільки ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 03 квітня 2014 року у справі
№ 11-кп/796/189/2014.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного
статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.
Такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з органів внутрішніх справ,
звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні на один ступінь,
накладаються начальниками, яким надано
право прийняття на службу до органів
внутрішніх справ, призначення на
посаду, присвоєння спеціального звання
(стаття 13 Дисциплінарного статуту).
Статтею 14 Дисциплінарного статуту
встановлено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Службове розслідування має бути
завершене протягом одного місяця з дня
його призначення начальником. У разі
необхідності цей термін може бути
продовжено начальником, який призначив
службове розслідування, або старшим
прямим начальником, але не більш як на
Забороняється проводити службове
розслідування особам, які є підлеглими
порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника.
Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 12 березня 2013 року № 230
затверджено Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України, який
визначає порядок проведення
службового розслідування стосовно
особи (осіб) рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ у разі
надходження до органів та підрозділів
внутрішніх справ України, навчальних
закладів та науково-дослідних установ
системи Міністерства внутрішніх справ
України відомостей про вчинення нею
(ними) дій, які порушують права і
свободи громадян, службову дисципліну,
оформлення результатів службового
розслідування та прийняття за ними
рішення, а також компетенцію
структурних підрозділів та посадових
осіб органів внутрішніх справ України
(далі - ОВС) при його проведенні.

Матеріали справи свідчать, що на адресу
відповідача направлено подання ВВБ на
південно-Західній залізниці
Департаменту внутрішньої безпеки
Міністерства внутрішніх справ України
від 18 квітня 2013 року № 18/32-292 про
проведення службового розслідування
для встановлення причин та умов
вчинення ОСОБА_1 надзвичайної події, не
доповіді про неї керівництву, а також
встановлення на підставі наказу МВС
України від 26 березня 2010 року № 90,
ступеню провини його безпосередніх та
прямих керівників дієвого контролю за
підлеглими та притягнення винних до
відповідальності.

Відтак, на підставі вищезазначеного
подання та спецповідомлення про
відкриття кримінального провадження
за частиною 1 статті 296 Кримінального
кодексу України від 18 квітня 2013 року
призначено відповідне службове
розслідування.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного
статуту перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.

Матеріали справи містять письмові
пояснення позивача, надані останнім 18
квітня 2013 року, у яких позивачем не
спростовано застосування спеціального
засобу, спорядженого гумовими кулями,
Форт-17Р, не повідомлення про цей факт
правоохоронні органи, не забезпечення
надання необхідної медичної допомоги.

Пунктом 5.4. Інструкції встановлено, що
якщо вину особи РНС повністю доведено,
начальник приймає рішення про її
притягнення до дисциплінарної
відповідальності та визначає вид
дисциплінарного стягнення.

Як свідчить висновок службового
розслідування, позивачем порушено
пункт 12 Тимчасової інструкції про
порядок придбання, зберігання, обліку,
використання та застосування
пристроїв вітчизняного виробництва
для відстрілу патронів, споряджених
гумовими чи аналогічними за своїми
властивостями метальними снарядами
несмертельної дії, та зазначених
патронів працівниками суду,
правоохоронних органів та їх близькими
родичами, а також особами, які беруть
участь у кримінальному судочинстві,
затвердженої наказом МВС України від 13
червня 2003 року № 379 дск, яким визначено,
що після ураження людини особа, яка
стріляла, зобов'язана забезпечити
надання їй медичної допомоги, у разі
потреби.

Крім цього, відповідно до пункту 12
постанови Ради Міністрів Української
РСР від 27 лютого 1991 року № 49 «Про
затвердження Правил застосування
спеціальних засобів при охороні
громадського порядку» спеціальними
засобами, що застосовуються при
охороні громадського порядку, серед
іншого, є: патрони і пристрої для їх
вітчизняного виробництва, споряджені
гумовими чи аналогічними за своїми
властивостями метальними снарядами
несмертельної дії.

Пунктом 7 зазначеної постанови
встановлено, що у кожному випадку
застосування спеціальних засобів
працівники міліції зобов'язані в
найкоротші строки забезпечити подання
потерпілим необхідної допомоги,
повідомляючи лікарям і медичним
закладам, який засіб застосовано в
кожному конкретному випадку.

Аналіз вищезазначених приписів
свідчить про обов'язок працівника
міліції, в разі застосування
спеціального засобу невідкладно
забезпечити надання їй медичної
допомоги, у разі потреби.

Службовим розслідуванням встановлено,
що 06 квітня 2013 року начальник ЛПМ на ст.
Клавдієво ЛВ на ст. Київ-Пасажирський
Управління майор міліції ОСОБА_1 не
зміг уникнути конфліктної ситуації з
гр. ОСОБА_2, застосував відносно
останнього спеціальний засіб,
споряджений гумовими кулями, Форт-17Р,
не повідомив про цей факт
правоохоронні органи, не забезпечив
надання необхідної медичної допомоги.

При цьому, вищезазначений висновок
службового розслідування не
спростований позивачем у поясненнях
наданих 18 квітня 2013 року та наданих під
час розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що вину позивача у порушенні пункту 12
Тимчасової інструкції про порядок
придбання, зберігання, обліку,
використання та застосування
пристроїв вітчизняного виробництва
для відстрілу патронів, споряджених
гумовими чи аналогічними за своїми
властивостями метальними снарядами
несмертельної дії, та зазначених
патронів працівниками суду,
правоохоронних органів та їх близькими
родичами, а також особами, які беруть
участь у кримінальному судочинстві,
затвердженої наказом МВС України від 13
червня 2003 року № 379 дск повністю
доведено під час проведення службового
розслідування, а тому правомірно
прийнято рішення про його притягнення
до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 5.4. Інструкції встановлено, що
про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ.

Наказом Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 01
червня 2013 року № 118 о/с "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності окремих працівників
Управління" начальника лінійного
пункту міліції на станції Клавдієво
лінійного відділу на станції
Київ-Пасажирський Управління МВС
України на Південно-Західній залізниці
майора міліції ОСОБА_1 звільнено з
органів внутрішніх справ за порушення
дисципліни.

Наказом Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 10
червня 2013 року № 130о/с "По особовому
складу" відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ звільнено з органів
внутрішніх справ у запас за п. 64 "є" (за
порушення дисципліни) майора міліції
ОСОБА_1 начальника лінійного пункту
міліції на станції Клавдієво лінійного
відділу на станції Київ-Пасажирський
Управління ІВС України на
Південно-західний залізниці, з 11 червня
2013 року.

Суд звертає увагу, що існування двох
наказів про звільнення, в даному
випадку, не є підставою для їх
скасування та поновлення позивача на
посаді, оскільки враховуючи порушення
позивачем пункту 12 Тимчасової
інструкції, незначні недоліки у
процедурі звільнення не звільняють
позивача від дисциплінарної
відповідальності.

Позовна вимога щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу також не підлягає задоволенню.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначаються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 р. № 114
(далі - Положення).

Відповідно до пункту 24 Положення у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Крім того, за змістом пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24 грудня 1999 року № 13 "Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці"
передбачені законодавством про працю
норми її оплати і порядок вирішення
спорів про останню не поширюються на
військовослужбовців та прирівняних до
них осіб (рядовий і начальницький склад
органів внутрішніх справ тощо).

Відповідно до пункту 3.5.2 Інструкції про
порядок виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
МВС України від 31 грудня 2007 року № 499,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 12 березня 2008 року за № 205/14896
(далі - Інструкція), особам рядового і
начальницького складу, звільненим з
органів внутрішніх справ, а потім
поновленим на службі у зв'язку з
визнанням звільнення незаконним,
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу з дня звільнення виплачується
за посадою, з якої вони були звільнені,
але не більше як за один рік.

З вищенаведеного вбачається, що
лише в разі прийняття рішення про
поновлення на посаді та скасування
оскаржуваного наказу, суд стягує з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем по справі доведено
правомірність оскаржуваних наказів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва вважає, що позивачем не доведено
протиправність наказу відповідача та
не підтверджено позовні вимоги, а тому,
з урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити в повному
обсязі.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник