Справа № 826/5844/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2014 року № 826/5844/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. при секретарі судового
засідання Віруцькій О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Головного управління
Міндоходів у м. Києві Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про скасування
розпорядження № 830/к/26-15-21-02-11 від 23.04.2014,
рішення від 20.05.2014 №000002/2100

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, Державної податкової інспекції
у Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
розпорядження від 23.04.2014 №830/К/26-15-21-02-11
про анулювання ліцензії на право
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та рішення про
застосування фінансових санкцій від
20.05.2014 №000002/2100.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржене розпорядження
прийнято не у спосіб встановлений
законом, оскільки фактично перевірка
не проводилась, акт перевірки
уповноваженими особами не складався,
розпорядження прийнято на підстав
протоколу про адміністративне
правопорушення.

Відповідач - Головне управління
Міндоходів у м. Києві - заперечував
проти задоволення позовних вимог з
підстав викладених у письмових
запереченнях, які долучено до
матеріалів справи та зазначив, що
оскаржене розпорядження прийнято у
зв'язку з порушенням позивачем вимог
ст. 15-3 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів», а саме продажу алкогольних
виробів особам, які не досягли 18 років.

Відповідач - Державна податкова
інспекція у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві - заперечував проти задоволення
позовних вимог з підстав викладених у
письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 має
ліцензію серії НОМЕР_1 на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, за адресою: АДРЕСА_1 (магазин).

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядженням від 23.04.2014 №830/К/26-15-21-02-11
анульовано вказану вище ліцензію на
підставі порушення ст. 15-3 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів», а саме
продажу алкогольних виробів особам,
які не досягли 18 років, згідно з
поданими матеріалами перевірки
Солом'янського РУГУ МВС України в м.
Києві (подання №50/0091977 від 08.04.2014).

Також, рішення Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про застосування фінансових
санкцій від 20.05.2014 №000002/2100 відповідно
до ст. 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів» до позивача застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі 6 800 грн.

Статтею 16 Закону України "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" контроль за
дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

Працівниками відділу КМСД
Солом'янського РУГУ МВС України в місті
Києві при перевірці магазину
«Продукти», що належить ФОП «ОСОБА_1»
був виявлений та задокументований факт
продажу продавцем-касмиромвказаного
магазину ОСОБА_2, неповнолітній особі
вина «Портвейн 777 червоне» ємкістю 1
літр - вміст спирту складає 17,5 об. Та
складено адміністративний протокол за
ч. 2 ст. 156 КУпАП, який направлено для
розгляду до адміністративної комісії
Києво-Святошинськох районної
державної адміністрації.

Також, начальником Солом'янського РУГУ
МВС України в місті Києві направлено
подання від 08.04.2014 для прийняття
податковим органом заходів реагування,
а саме: скасування ліцензії та
застосування штрафних санкцій.

Як зазначено вище, на підставі подання
від 08.04.2014 відповідачами прийнято
оскаржувані рішення та розпорядження.

Згідно з вимогами пункту 2 частини
першої статті 15 3 Закону N 481/95-ВР
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18-ти років.

Відповідно до частини четвертої статті
15 3 зазначеного Закону продавець пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво
(крім безалкогольного), алкогольні
напої, слабоалкогольні напої, вина
столові або тютюнові вироби, паспорт
або інші документи, які підтверджують
вік такого покупця, якщо у продавця
виникли сумніви щодо досягнення
покупцем 18-річного віку.

У частині другій статті 17 Закону N
481/95-ВР за порушення вимог статті 15 3
цього ж Закону законодавець передбачив
застосування до суб'єкта
господарювання фінансових санкцій у
вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Системний аналіз зазначених вище
правових норм дає колегії суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України
підстави для висновку щодо
запровадження в імперативній формі
заборони на продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18-ти років.

Частиною четвертою статті 15-3
зазначеного Закону продавця наділено
правом отримати у покупця, який купує
пиво (крім безалкогольного),
алкогольні, слабоалкогольні напої,
вина столові або тютюнові вироби,
документи, які підтверджують вік
такого покупця, а отже, ця вимога має
спонукати суб'єкта господарювання
дотримуватися відповідного рівня
обачності, який би унеможливлював
порушення чітко визначеної заборони
продавати неповнолітній особі
зазначену продукцію.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 пояснила, що вона працює
касиром у магазині, що належить
позивачу. 21.03.2014 до неї підійшли
чоловіки показали документи, що вони з
міліції та сказали, що вона продала
алкогольні напої неповнолітній. Також,
свідок пояснила, що особі, яку показали
міліціонери вона нічого не продавала.
Крім того, свідок пояснила, що було
багато людей, вона не пам'ятає, чи
продавала вона взагалі алкогольні
напої в той день. Особи, які б виглядали
неповнолітніми в той день у магазині не
були. Свідок наполягала, що особі, яку
показували їй міліціонери вона взагалі
нічого не продавала.

Судом було викликано в судове
засідання для допиту в якості свідка
ОСОБА_3 з законними представниками,
проте вказані особи в судове засідання
не прибули.

На підтвердження факту продажу
алкогольного напою неповнолітній
особі, відповідачем надано суду
ксерокопії фіскального чеку від 21.03.2014
та розписку позивача про повернення
товару (вина) та повернення грошей в
сумі 19,20 грн.

Проте на думку суду вказані документи
засвідчують факт продажу магазином
алкогольного напою (вина) проте не
вказують на особу, якій такий товар
було продано.

Крім того, з пояснень ОСОБА_3 від 21.03.2014,
копія яких долучена до матеріалів
справи, вбачається, що на час
затримання його працівниками міліції
він купив лише пакет вина.

Отже, фіскальний чек від 21.03.2014 про
покупку вина та шоколадного батончику
снікерс супер не є доказом покупки
ОСОБА_3 вина, з яким останнього було
затримано, у магазині, що належить
позивачу, оскільки вказана особа у
поясненнях вказує на покупку лише саме
вина.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що відповідачами не надано
належних доказів факту продажу
позивачем неповнолітній особі
алкогольних напоїв, а відтак суд вбачає
наявними підстави для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку позивачем доведено
обставини, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та наявність підстав для їх
задоволення.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 181, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Головного управління
Мін доходів у м. Києві від 23.04.2014
№830/К/26-15-21-02-11 про анулювання ліцензії.

3. Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування фінансових
санкцій від 20.05.2014 №000002/2100, прийняте
Державною податковою інспекцією у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в
строк і в порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими ст.ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Келеберда

Повний текст постанови виготовлено
25.06.2014