Справа № 815/3002/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3002/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Чернобай А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Док-сервіс» до
Ізмаїльської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про часткове скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням зменшення розміру
позовних вимог, просить скасувати
податкові повідомлення-рішення від 10
квітня 2014 року № 000033/2200 - в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток в розмірі 114598
грн.; № 000034/2200 - в частині зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 50285 грн.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач (далі - Підприємство)
зазначив, що висновки в акті перевірки
від 28.03.2014 року № 0483/15-02-22-00/35855592, на
підставі якого прийняті оскаржувані
податкові повідомлення-рішення,
містять відомості щодо виявлених
порушень, факт існування яких не
підтверджений належними засобами
доказування та допустими доказами, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення винесені
частково всупереч законодавству, що
регулює спірні правовідносини.
Зокрема, перевіряючим встановлено
формування валових витрат без
підтвердження відповідними
розрахунками, платіжними та іншими
документами. Разом із тим, позивач
зазначає, що формування валових витрат
здійснювалося за наявності усіх
визначальних факторів, що є підставою
для зменшення об'єкту оподаткування.
Висновки про неправомірність
віднесення сум до валових витрат
коштів, сплачених за взаємовідносинами
із контрагентом не підтверджені жодним
документом бухгалтерського та
податкового обліку, або іншими
доказами, які є допустимими у розумінні
чинного податкового законодавства та,
відповідно, є незаконними. Отже
покладені в основу спірних податкових
повідомлень-рішень висновки за актом
перевірки є необґрунтованими, у зв'язку
із чим зазначені податкові
повідомлення-рішення частково
неправомірні та підлягають частковому
скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги із викладених
вище підстав підтримав у повному
обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала у
повному обсязі, в задоволенні позову
просила відмовити з підстав,
викладених в акті перевірки від 28.03.2014
року № 0483/15-02-22-00/35855592, зважаючи на
обґрунтованість оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень та
наявність порушень позивачем
податкового законодавства.

Вислухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість адміністративного
позову та наявність підстав для його
задоволення.

Судом встановлено, що на підставі
направлень від 28.02.2014 року №№ 183, 184, 185,
186, 188, виданих Ізмаїльською ОДПІ, згідно
з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77 ПК України,
наказу начальника Ізмаїльської ОДПІ
від 18.02.2014 року № 216, відповідно до
плану-графіку проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання на І квартал 2014 року,
співробітниками податкової інспекції
проведена виїзна планова перевірка ПП
«Док-Сервіс» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2011 року по 31.12.2012 року, валютного та
іншого законодавства, за результатами
якої складений акт від 28.03.2014 року №
0483/15-02-22-00/35855592.

Перевіркою, серед іншого, встановлено
порушення ПП «Док-Сервіс» п.44.1 ст.44,
пп.135.5.4 п.135.4 ст.135, п.138.4, п.138.8 ст.138 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток на загальну суму
254260 гривень та занижено від'ємне
значення об'єкту оподаткування за 4
квартал 2011 року та 2012 рік на 84731 гривень.

На підставі вищевказаного акту
перевірки Ізмаїльською ОДПІ прийняті
податкові повідомлення-рішення від
10.04.2014 року № 000033/2200, яким Підприємству
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток в сумі 254260
гривень та застосовано штрафну санкцію
в сумі 34916 гривень; від 10.04.2014 року №
000034/2200, яким Підприємству зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 84731 гривень.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає податкове повідомлення-рішення
від 10 квітня 2014 року № 000033/2200
необґрунтованим в частині збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на прибуток в розмірі 114598 грн. та
податкове повідомлення-рішення від 10
квітня 2014 року № 000034/2200 - в частині
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток в розмірі 50285 грн., а позовні
вимоги підлягаючими задоволенню, у
зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП
«Док-Сервіс» у перевіреному періоді
мало господарські відносини із ТОВ «СП
Дунайсудносервіс» на підставі
укладеного договору № 164/01 від 19.11.2011
року (а.с.54-56), з урахуванням додаткової
угоди № 1 (а.с.57), та із ПАТ
«Дунайсудноремонт» на підставі
договору № 46 від 09.11.2011 року (а.с.61-63), з
урахуванням додаткової угоди № 1 (а.с.64),
якими виконувались судноремонтні
роботи.

Орієнтована вартість робіт визначена в
п.2.1 Договору № 46 від 09.11.2011 року і
кінцева вартість визначається в акті
виконаних робіт на підставі п.2.2
Договору. Згідно з п.3.1 підставою для
оплати є акт виконаних робі. Датою
закінчення робіт є дата підписання
сторонами акту виконаних робіт (п.5.2.).

Попередня вартість робіт за Договором
№ 164/01 від 19.11.2011 року визначена в п.2.1, а
кінцева згідно з п.2.2 визначається в
акті виконаних робіт на підставі
виконавчої ремонтної відомості.
Відповідно до п.3.1 Договору виконавча
ремонтна відомість є підставою для
оплати. Датою закінчення робіт є дата
підписання сторонами акту виконаних
робі (п.5.2).

На виконання зазначених договорів ТОВ
«СП Дунайсудносервіс» та ПАТ
«Дунайсудноремонт» у грудні 2011 року
надали комплекс судноремонтних робіт
та виписали на користь ПП «Док-сервіс»
акти виконаних робіт б/н від 08.12.2011 року
на суму 66113,71 гривень, у т.ч. ПДВ 11018,95
гривень, вартість без ПДВ - 55094,76
гривень; б/н від 09.12.2011 року на суму 592128,16
гривень, у т.ч. ПДВ - 98688 гривень,
вартість без ПДВ - 493440 гривень.
Загальна вартість виконаних робіт за
актами приймання виконанх робіт склала
658241,87 гривень, у т.ч. ПДВ - 115192,33 гривень.
Розрахунки між підприємствами
проведені у повному обсязі.

Понесені позивачем витрати по
вищерозглянутим операціям віднесені
ПП «Док-Сервіс» до валових витрат та
відображено в бухгалтерському (Дт90 Кт23
- 548535 грн., у т.ч. 55095 грн. та 493440 грн.) та
податковому (рядок 05.1 СВ декларації з
податку на прибуток підприємства;
рядок 05.1.7 Додатку СВ до декларації з
податку на прибуток підприємства за 2-4
квартали 2011 року) обліках грудня 2011
року, що на думку перевіряючого
здійснено безпідставно, оскільки
підприємством не підтверджено
понесення витрат в зазначеному
розмірі. В основу зазначеного висновку
покладено ненадання ПП «Док-Сервіс» до
перевірки виконавчих ремонтних
відомостей, на які є посилання в актах
виконаних робіт та в яких відображений
зміст господарських операцій.

Поряд із тим, згідно Додатку 2
«Узагальнений перелік документів, які
було використано при проведення
перевірки ПП «Док-Сервіс» (а.с. 40-42) в
ході перевірки, серед іншого, були
опрацьовані виконавчі ремонтні
відомості на проведення ремонтних
робіт (досліджені головним державним
ревізором-інспектором Сайтарли Д.С.)

В судовому засіданні представник
відповідача не зміг пояснити наявність
в переліку досліджених в ході
перевірки документів - виконавчих
ремонтних відомостей, - відсутність
яких й покладена в основу висновків за
актом перевірки від 28.03.2014 року №
0483/15-02-22-00/35855592 та частково - спірних
податкових повідомлень рішень. В
судовому засіданні судом досліджені
копії зазначених відомостей, які
залучені до матеріалів справи.
Будь-яких зауважень чи заперечень щодо
прийнятності цих доказів з боку
представника відповідача не надійшло.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено необґрунтованість
висновку за актом перевірки щодо
безпідставного формування позивачем
валових витрат та відображення у
складі собівартості придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг) в 4 кварталі 2011 року по
операціям із контрагентами на суму
548534,89 гривень.

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності, на
підставі даних, не підтверджених
документами.

Проведення будь-якої господарської
операції підприємства фіксується та
підтверджується первинними
документами, на підставі яких ведеться
бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2
ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» на даних
бухгалтерського обліку базуються
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Отже, первинні
документи по відображенню
господарської операції є підставою й
для податкового обліку.

Суд враховує, що всі складені між
позивачем та його контрагентами
документи на виконання договорів за
своїми формою та змістом відповідають
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні». Зобов'язання
сторонами виконані з дотриманням вимог
цивільного законодавства. При цьому
правильність оформлення первинної
документації не заперечувалась
сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до п.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

За змістом пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України
витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

З урахуванням викладеного та беручи до
уваги неправомірність висновку
податкового органу про заниження
податку на прибуток в 4 кварталі 2011 року
на суму 114598 гривень, суд дійшов
висновку про неправомірність
податкового повідомлення-рішення від 10
квітня 2014 року № 000033/2200 в цій частині, у
зв'язку із чим останнє підлягає
частковому скасуванню.

Крім того, згідно Декларації з податку
на прибуток підприємства за 2-3 квартали
2011 року в рядку 07 відображено від'ємне
значення об'єкту оподаткування для
всіх видів діяльності у розмірі 721956
гривень. За 4 квартал 2011 року отримано
доходу в розмірі 5115562 гривень та
понесено витрат у розмірі 4443891 гривень.
Таким чином, по рядку 07 Декларації з
податку на прибуток підприємства за 2-4
квартал 2011 року підлягає відображенню
від'ємне значення об'єкту
оподаткування від усіх видів
діяльності в розмірі 50285 гривень. У
зв'язку із цим суд дійшов висновку про
неправомірність податкового
повідомлення-рішення № 000034/2200 - в
частині зменшення суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в розмірі 50285 грн.

Перевіряючи обґрунтованість та
законність дій та рішень суб'єкта
владних повноважень, суд враховує
наведене нормативне регулювання та
вимоги частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3
Конституції України, ст.7 КАС України
принцип верховенства права, який в
адміністративному судочинстві
зобов'язує суд надавати законам та
іншим нормативно-правовим актам
тлумачення у спосіб, який забезпечує
пріоритет прав людини при вирішенні
справи. Тлумачення законів та
нормативно-правових актів не може
спричиняти несправедливих обмежень
прав людини.

Системний аналіз наведених правових
норм при застосуванні до
правовідносин, що є предметом судового
дослідження, вказує на те, що
відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень при прийнятті
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень діяв без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), та без дотримання
принципу верховенства права.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС
України, згідно якої усі учасники
адміністративного процесу є рівними та
ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і
вирішення справ у адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними доказів, з'ясувавши
обставини у справі; перевіривши всі
доводи і заперечення сторін та надавши
правову оцінку наданим доказам, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог, у зв'язку із чим позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Приватного підприємства «Док-сервіс»
задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Ізмаїльської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області від 10
квітня 2014 року № 000033/2200 - в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на прибуток в розмірі 114598
грн. та від 10 квітня 2014 року № 000034/2200 - в
частині зменшення суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в розмірі 50285 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 20
червня 2014 року.

Суддя
_______________ І.В. Завальнюк