Справа № 805/5201/14
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 р.
Справа № 805/5201/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий суддя: Крилова М.М.

судді: Смагар С.В.

Дмитрієв В.С.

розглянувши в порядку письмового
првадження позовну заяву ОСОБА_2 до
Міністерства юстиції України, треті
особи Державна казначейська служба
України, Державна виконавча служба
України про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Міністерства юстиції
України (надалі - відповідач), треті
особи - Державна казначейська служба
України, Державна виконавча служба
України, про визнання неправомірною
бездіяльності Міністерства юстиції
України в частині невиконання своїх
обов'язків із підготовки платіжних
документів та їх направлення до
Державної казначейської служби
України для списання коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України на
банківський рахунок позивача;
зобов'язання Міністерство юстиції
України до підготовки платіжних
документів, необхідних для виконання
рішення Європейського суду з прав
людини у справі "Case of Makаra and others v.Ukraine
(Application no. 40934/06 and 249 other applications)" за
результатом розгляду заяви ОСОБА_2
№68597/11, та до їх направлення до
Державної казначейської служби
України для списання коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України на
банківський рахунок позивача,
реквізити якого було надано позивачем
Державній виконавчій службі України у
виконавчому провадженні №41658325.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач не
підготовив платіжні документи щодо
виплати на користь позивача
відшкодування за рішенням
Європейського суду з прав людини у
справі "Макара та інші проти України"
("Case of Makаra and others v. Ukraine" Application no. 40934/06 and
249 other applications) заява ОСОБА_2 №68597/11 та не
направив їх до Державної казначейської
служби України. При цьому, строк
бездіяльності становить більш ніж три
місяці.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, через
канцелярію суду надійшло клопотання
представника позивача, в якому позовні
вимоги підтримав та просив розглянути
справу без його присутності.

Відповідач та представник Державної
виконавчої служби України в судове
засідання не з'явилися, про дату, час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, через канцелярію суду
надійшло клопотання від них про
розгляд справи в порядку письмового
провадження. Відповідач проти позову
заперечував, до клопотання додав
службову записку Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності №
9.1-48/488/17 від 30.04.2014 року стосовно справи
Європейського суду з прав людини у
справі "Макара та інші проти України" в
якій зазначено, що виплату коштів за
рішенням Європейського суду з прав
людини у справі "Макара та інші проти
України" буде здійснено після
виділення відповідних кошторисних
призначень у серпні 2014р. Також
зазначив, що у зв'язку із не покриттям
виплат коштами виділеними у 2013 році, в
даний час проводиться робота щодо
підготовки платіжних документів за
рішеннями Європейського суду з прав
людини, що надійшли у 2013 році.

Представник Державної казначейської
служби України до судового засідання
не з'явився, про дату, місце й час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, не повідомив суд про
причини неявки.

З урахуванням положень частин 4,6 ст. 128
КАС України суд визнав за можливе
розглянути справу за відсутністю
сторін, на підставі наявних у справі
доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_2, якому видане
посвідчення серія НОМЕР_1 від 26.05.2009р.
інваліда ІІ групи.

Відповідно до остаточного рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Макара та інші проти України"
від 12.12.2013р. ("Case of Makаra and others v. Ukraine"
Application no. 40934/06 and 249 other applications): -
об'єднано заяви, наведені у Додатку 1: -
оголошено прийнятними скарги
заявників, наведені у Додатку 1, за
пунктом 1 статті 6, статтею 13 Конвенції
та за статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції щодо тривалого невиконання
рішень, ухвалених на їхню користь, та
щодо відсутності ефективних
національних засобів юридичного
захисту щодо цих скарг, а решту скарг у
заявах оголошує неприйнятними; -
Європейський суд з прав людини
постановив, що було порушення п. 1
статті 6 Конвенції та статті 1 Першого
протоколу до Конвенції; - Європейський
суд з прав людини постановив, що було
порушення статті 13 Конвенції; -
Європейський суд з прав людини
постановив що: (а) протягом трьох
місяців держава-відповідач має
виконати рішення національних судів,
ухвалені на користь заявників, які
залишаються невиконаними, та сплатити
2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику
або його/її спадкоємцю, за заявами,
наведеними у Додатку 1, в якості
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, а також компенсації
судових витрат, і мають бути сплачені
разом з будь-якими податками, що можуть
нараховуватись, та конвертовані в
національну валюту за курсом на день
здійснення платежу, (б) зі спливом
зазначеного тримісячного строку і до
остаточного розрахунку на ці суми
нараховуватиметься простий відсоток
(simple interest) у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано три відсоткові пункти.

У додатку 1 до рішення Європейського
суду з прав людини у справі "Макара та
інші проти України" наведено заяву
ОСОБА_2 №68597/11 від 24.10.2011р.

23 січня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження №41658325 щодо
виконання наведеного рішення
Європейського суду з прав людини,
стягувач - ОСОБА_2 В цій постанові
зазначено, що документ вступив в силу
12.12.2013р., а заява про примусове
виконання подана 20.01.2014р.

На офіційному веб-сайті Міністерства
юстиції України (http://www.minjust.gov.ua/47539,
станом на 17.06.2014р.) наведено Графік
підготовки платіжних документів за
рішеннями Європейського суду з прав
людини у 2014 році, за яким підготовка
платіжних документів за рішенням
"Макара та інші проти України"
призначено на серпень 2014р.

Позивачем надано до суду вимогу
державного виконавця від 04.03.2014р. №1208/11,
за якою Департамент планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України в строк до 12.03.2014р. відповідно
до "Порядку використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, прийнятих за
наслідками розгляду справ проти
України", затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 07
березня 2007р. № 408, повинен провести дії,
спрямовані на виконання рішення № 40934/06
видане 12.12.2013 р. Європейським судом з
прав людини у справі "Макара та інші
проти України".

Відповідно до копії службової записки
Директора департаменту - Головного
бухгалтера О.О. Бірюкової від 30.04.2014р.
№9.1-48/488/17, Департамент судової роботи
було повідомлено, що держава повинна
виплатити за рішенням "Макара та інші
проти України" заявникам відшкодування
протягом тримісячного строку до
12.03.2014р. Виплата коштів за рішенням
Європейського суду з прав людини у
справі "Макара та інші проти України"
буде здійснено після виділення
відповідних кошторисних призначень у
серпні 2014р. Також наведено, що у зв'язку
із не покриттям виплат коштами
виділеними у 2013 році, в даний час
проводиться робота щодо підготовки
платіжних документів за рішеннями
Європейського суду з прав людини, що
надійшли у 2013 році.

Відповідно до п.3 Положення "Про
Міністерство юстиції України",
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року №395/2011, до
основних завдань Мін'юсту України
належить забезпечення представництва
інтересів держави у судах України,
здійснення захисту інтересів України у
Європейському суді з прав людини, під
час урегулювання спорів і розгляду в
закордонних юрисдикційних органах
справ за участю іноземних суб'єктів та
України.

Пунктом першим Постанови Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2006 р. №784
"Про заходи щодо реалізації Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини"" на Міністерство
юстиції України покладено функції
органу, відповідального за
забезпечення представництва України в
Європейському суді з прав людини та
виконання його рішень.

Згідно частини першої статті 1 Закону
України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" визначено, що у цьому Законі
терміни вживаються в такому значенні,
рішення - а) остаточне рішення
Європейського суду з прав людини у
справі проти України, яким визнано
порушення Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод; б)
остаточне рішення Європейського суду з
прав людини щодо справедливої
сатисфакції у справі проти України; в)
рішення Європейського суду з прав
людини щодо дружнього врегулювання у
справі проти України; г) рішення
Європейського суду з прав людини про
схвалення умов односторонньої
декларації у справі проти України.

Орган представництва - це орган,
відповідальний за забезпечення
представництва України в
Європейському суді з прав людини та
координацію виконання його рішень.

Відповідно до ч.1 ст.2 вказаного Закону,
рішення є обов'язковим для виконання
Україною відповідно до статті 46
Конвенції.

Статтею 3 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
передбачено, що виконання Рішення
здійснюється за рахунок Державного
бюджету України.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.7
вказаного Закону, протягом десяти днів
від дня отримання повідомлення Суду
про набуття Рішенням статусу
остаточного Орган представництва:
надсилає до державної виконавчої
служби оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду у справі проти України,
яким визнано порушення Конвенції,
оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду щодо справедливої
сатисфакції у справі проти України,
оригінальний текст і переклад рішення
Суду щодо дружнього врегулювання у
справі проти України, оригінальний
текст і переклад рішення Суду про
схвалення умов односторонньої
декларації у справі проти України.
Автентичність перекладу засвідчується
Органом представництва.

Частиною першою статті 8 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" передбачено, що виплата
стягувачеві відшкодування має бути
здійснена у тримісячний строк з
моменту набуття Рішенням статусу
остаточного або у строк, передбачений у
Рішенні.

Відповідно до ч.3 ст.8 зазначеного
Закону встановлено, що протягом одного
місяця від дня відкриття виконавчого
провадження за Рішенням Орган
представництва надсилає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, постанову про
відкриття виконавчого провадження та
документи, передбачені у пункті "б"
частини першої статті 7 цього Закону.

Також, згідно ч.4 статті 8 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом 10 днів від
дня надходження зазначених у частині
третій цієї статті документів здійснює
списання на вказаний Стягувачем
банківський рахунок, а в разі його
відсутності - на депозитний рахунок
державної виконавчої служби коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України. Порядок
збереження коштів на депозитному
рахунку державної виконавчої служби
визначається Законом України "Про
виконавче провадження".

За приписами п.1 "Порядку використання
коштів, передбачених у державному
бюджеті для здійснення платежів,
пов'язаних з виконанням рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідками розгляду справ
проти України", затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07 березня 2007 р. № 408, цей Порядок
визначає механізм використання коштів,
передбачених Мін'юсту (далі - головний
розпорядник) у державному бюджеті за
програмою "Платежі на виконання рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідками розгляду справ
проти України" (далі - бюджетні кошти).

Відповідальним виконавцем зазначеної
програми є Міністерство юстиції.

Згідно пп.1, 2 та 4 п.2 вказаного Порядку,
бюджетні кошти спрямовуються на: -
виплату грошових сум за рішеннями
закордонних юрисдикційних органів -
міжнародного судового, в тому числі
Європейського суду з прав людини,
міжнародного арбітражного органу,
згода на здійснення юрисдикції яким
щодо України надана відповідно до
укладеного належним чином
міжнародного договору України або в
інший спосіб згідно із законами
України, а також судового, арбітражного
органу іноземної держави, - прийнятими
проти держави Україна; - сплату штрафів,
пені, виконавчого збору відповідно до
Законів України "Про виконавче
провадження" та "Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини"; інші
витрати, передбачені рішеннями
закордонних юрисдикційних органів, у
тому числі витрати, пов'язані із
забезпеченням виконання зазначених
рішень (щодо надання банківських
гарантій, акредитивів, депозитів тощо);

Пунктом 3 Вказаного Порядку
передбачено, що підставою для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, є: рішення
закордонного юрисдикційного органу;
повідомлення про проведення засідання
Комітету міністрів Ради Європи, на яке
виноситься питання щодо виконання
Україною рішень Європейського суду з
прав людини; повідомлення про
проведення засідання органу Ради
Європи для вжиття заходів до виконання
рішень Європейського суду з прав
людини; постанова державного виконавця
про стягнення виконавчого збору у разі
порушення строку, установленого
державним виконавцем відповідно до
Закону України "Про виконавче
провадження", для добровільного
виконання рішення закордонного
юрисдикційного органу; вимога
державного виконавця у разі стягнення
пені, неустойки та штрафу або
додаткової сплати інших коштів,
передбачених рішенням юрисдикційного
органу.

За приписами п.5 "Порядку використання
коштів, передбачених у державному
бюджеті для здійснення платежів,
пов'язаних з виконанням рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідками розгляду справ
проти України" встановлено, що для
здійснення платежів, зазначених у
підпунктах 1, 2 і 4 пункту 2 головний
розпорядник подає до Казначейства,
уповноваженого банку платіжний
документ, який повинен містити такі
відомості: найменування справи, за якою
закордонним юрисдикційним органом
прийнято рішення проти України;
найменування стягувача (стягувачів);
банківський реквізит стягувача
(стягувачів) (за наявності).

До платіжного документа для здійснення
платежів, зазначених у підпунктах 1 і 2
пункту 2, додаються: постанова про
відкриття виконавчого провадження;
рішення закордонного юрисдикційного
органу в офіційному перекладі;
повідомлення стягувача (стягувачів)
про банківський реквізит, на який
необхідно зарахувати стягнуті кошти
(за наявності); постанова державного
виконавця - у разі стягнення
виконавчого збору; вимога державного
виконавця - у разі стягнення пені,
неустойки та штрафу або у разі
додаткової сплати інших коштів,
передбачених рішенням юрисдикційного
органу.

До платіжного документа для здійснення
платежів, зазначених у підпункті 4
пункту 2, додаються: рішення
закордонного юрисдикційного органу в
офіційному перекладі; повідомлення про
реквізити банківського рахунка, на
який необхідно зарахувати кошти (за
наявності).

Таким чином, відповідачем порушено ч.3
статті 8 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" та
наведені приписи "Порядку використання
коштів, передбачених у державному
бюджеті для здійснення платежів,
пов'язаних з виконанням рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідками розгляду справ
проти України" щодо направлення до
Державної казначейської служби
України платіжного документу (з
додатками) для здійснення платежу для
відшкодування позивачеві за рішення
Європейського суду з прав людини
"Макара та інші проти України" в частині
заяви ОСОБА_2 №68597/11 від 24.10.2011р.

Крім не покриття виплат коштами
відповідачем не наведено жодних інших
підстав для нездійснення заходів щодо
підготовки та направлення платіжних
документів до Державної казначейської
служби України.

У постанові Верховного суду України
від 15 травня 2012 року № 3-28гс12 зазначено,
що касаційний суд обґрунтовано
відхилив заперечення МНС щодо неоплати
продукції за відсутності бюджетних
коштів на реєстраційному рахунку
відповідача, оскільки на підставі
частини другої статті 617 ЦК, частини
другої статті 218 ГК та рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18 жовтня 2005 року
відсутність бюджетних коштів
передбачених у видатках Державного
бюджету України на 2009 рік не
виправдовує бездіяльність МНС і не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

За змістом рішень Європейського суду з
прав людини у справі "Шмалько проти
України" (Заява N 60750/00) та справі "Бурдов
проти Росії" (Заява N 59498/00) вбачається,
що держава не може виправдовувати
нестачею коштів невиконання судових
рішень, винесених проти неї.

Внаслідок невиконання відповідачем
своїх обов'язків щодо підготовки та
направлення платіжних документів до
Державної виконавчої служби України
порушено право позивача на отримання
відшкодування за рішення
Європейського суду з прав людини
"Макара та інші проти України" у
встановлений цим рішенням та ч.1 ст.8
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" тримісячний строк.

Пунктом першим ч.2 ст.162 Кодексу
адміністративного судочинства
передбачено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

При цьому суд зазначає, що визнання дій
та бездіяльності владного органу
незаконними або неправомірними є
різними словесними формами вираження
одного й того самого способу захисту
порушеного права позивача, а саме
визнання дій або бездіяльності
протиправною.

На підставі наведеного суд вбачає
наявність достатніх підстав для
визнання протиправною бездіяльності
Міністерства юстиції України щодо не
підготовки та не направлення до
Державної казначейської служби
України платіжних документів з
додатками для списання коштів на
користь ОСОБА_2 при виконанні рішення
Європейського суду з прав людини
"Макара та інші проти України" ("Case of Makаra
and others v. Ukraine" Application no. 40934/06 and 249 other
applications) за результатом розгляду заяви
ОСОБА_2 №68597/11.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.105 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії.

За приписами п.2 ч.2 ст.162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Також, частиною другою зазначеної
статті передбачено, що суд може
прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Як було встановлено судом, внаслідок
бездіяльності відповідача щодо не
підготовки та не направлення до
Державної казначейської служби
України платіжних документів
порушується право позивача на
отримання відшкодування за рішення
Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 13 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, встановлено, що кожен, чиї права
та свободи, визнані в цій Конвенції,
було порушено, має право на ефективний
засіб юридичного захисту в
національному органі, навіть якщо таке
порушення було вчинене особами, які
здійснювали свої офіційні
повноваження

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 29 червня 2006 року у справі
"Пантелеєнко проти України" (Заява №
11901/02) зазначив, що стаття 13 Конвенції
гарантує наявність на національному
рівні засобу правового захисту для
реалізації прав і свобод, у якій би
формі вони не забезпечувалися у
національному правовому полі. Сфера
зобов'язань Договірних держав за
статтею 13 коливається в залежності від
природи скарги заявника; проте засіб
юридичного захисту, якого вимагає
стаття 13, має бути "ефективним" як на
практиці, так і за законом. Існування
такого засобу повинно бути достатнім
не тільки в теорії, але й на практиці,
без чого йому бракуватиме необхідної
доступності та ефективності.

На підставі наведеного, з метою
ефективного захисту прав та інтересів
позивача, суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги про
зобов'язання вчинити певні дії шляхом
зобов'язання Міністерство юстиції
України підготувати та подати до
Державної казначейської служби
України платіжні документи з
додатками, які необхідні для виконання
рішення Європейського суду з прав
людини "Макара та інші проти України"
("Case of Makаra and others v. Ukraine" Application no. 40934/06 and
249 other applications) за результатом розгляду
заяви ОСОБА_2 №68597/11 для списання коштів
на користь ОСОБА_2.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір позивачем не сплачувався.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 128, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Міністерства юстиції України, треті
особи Державна казначейська служба
України, Державна виконавча служба
України, про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність
Міністерства юстиції України щодо не
підготовки та не направлення до
Державної казначейської служби
України платіжних документів з
додатками для списання коштів на
користь ОСОБА_2 при виконанні рішення
Європейського суду з прав людини
"Макара та інші проти України" ("Case of Makаra
and others v. Ukraine" Application no. 40934/06 and 249 other
applications) за результатом розгляду заяви
ОСОБА_2 №68597/11.

Зобов'язати Міністерство юстиції
України підготувати та подати до
Державної казначейської служби
України платіжні документи з
додатками, які необхідні для виконання
рішення Європейського суду з прав
людини "Макара та інші проти України"
("Case of Makаra and others v. Ukraine" Application no. 40934/06 and
249 other applications) за результатом розгляду
заяви ОСОБА_2 №68597/11 для списання коштів
на користь ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий суддя
Крилова М.М.

Судді
Смагар С.В.

Дмитрієв В.С.