Справа № 2а-7140/09/0570
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 червня 2014 року м. Київ
В/800/2754/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Цуркана М.І. (головуючий); Зайця
В.С.; Розваляєвої Т.С.;
Стрелець Т.Г.; Черпіцької Л.Т.
здійснивши розгляд заяви Комунального
підприємства Донецької обласної ради
«Компанія «Вода Донбасу» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
квітня 2014 року у справі за позовом
Комунального підприємства Донецької
обласної ради «Компанія «Вода Донбасу»
до Державної інспекції з
енергозбереження в особі
Територіального управління по
Донецькій області про скасування
постанов,

у с т а н о в и л а:

Предметом цього спору є правомірність
застосування відповідачем санкцій за
марнотратне використання енергетичних
ресурсів.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 липня 2010
року у задоволенні цього позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 3 квітня 2014 року назване
рішення апеляційного суду залишено без
змін.

Позивач звернувся з заявою про
перегляд рішення касаційного суду.

Як на підставу здійснення перегляду,
заявник посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України Закону України «Про
енергозбереження».

Зокрема, відповідачем додано
копію ухвали Вищого адміністративного
суду України від 16 травня 2013 року у
справі за участю цих же сторін про
визнання недійсною постанови про
застосування економічних санкцій.

У наведеному рішенні, на думку
заявника, касаційний суд по-іншому, ніж
у оскаржуваній ухвалі, застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів вважає доводи заявника
щодо наявності підстав для допуску
справи до перегляду Верховним Судом
України необґрунтованими.

Згідно зі статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
1711 цього Кодексу.

З аналізу рішення, про перегляд якого
йдеться, та доданої заявником ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 16 травня 2013 року вбачається, що у
цих справах відсутня подібність
правовідносин. Це виключає можливість
стверджувати про неоднакове
застосування норм матеріального права.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У справі, про перегляд рішення у якій
йдеться, касаційний суд встановив, що
економічні санкції застосовані
внаслідок незадовільного стану мереж
водопостачання, що потягло значні
втрати води при її транспортуванні.
Оскільки наслідком таких втрат є
перевищення споживання
електроенергії, суд дійшов висновку
про нераціональне використання
енергетичних ресурсів.

Таким чином, касаційний суд зазначив
про правильність застосування санкцій
за порушення технологічної дисципліни.

Натомість в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
16 травня 2013 року, касаційний суд
дійшов протилежного висновку про
відсутність перевитрат
електроенергії. При цьому встановив, що
підставою для застосування санкцій
стали такі порушення: невідповідність
норм питомих втрат енергетичних
ресурсів вимогам прогресивності;
відсутність норми питомих втрат
енергетичних ресурсів на виробництво
похідних енергоносіїв; в розрахунках
питомих втрат енергетичних ресурсів не
враховані заходи з економії таких
ресурсів; не виконуються вимоги щодо
класифікації питомих витрат
енергетичних ресурсів; розрахунки норм
питомих втрат енергетичних ресурсів
виконані на «перекачування води», а
затверджена норма втрат на «реалізацію
води».

Таким чином, погодившись з висновками
судів про задоволення позову,
касаційний суд послався на
незаконність санкцій, застосованих за
порушення правил розрахунку питомих
витрат енергетичних ресурсів.

Наведене свідчить, що у рішенні, про
перегляд якого йдеться, та ухвалі,
наданій заявником на підтвердження
неоднакового застосування касаційним
судом норм матеріального права,
відсутня подібність правовідносин, що
виключає можливість перегляду справи
Верховним Судом України з мотиву,
передбаченого пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

На підставі викладеного,
керуючись статтею 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити в допуску до
провадження у Верховному Суді України
справи за позовом Комунального
підприємства Донецької обласної ради
«Компанія «Вода Донбасу» до Державної
інспекції з енергозбереження в особі
Територіального управління по
Донецькій області про скасування
постанов.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.І.Цуркан

В.С.Заяць

Т.С.Розваляєва

Т.Г.Стрелець

Л.Т.Черпіцька