Справа № 813/9485/13-а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.

Справа № 876/2446/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

з участю представників: позивача
Косачевич Л.М., відповідача Задорожного
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року у адміністративній справі
№813/9485/13-а за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альфа-Бета» до Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового повідомлення -
рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфа-Бета»
звернулось в суд із позовом до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкових повідомлень від 12.11.2013 року
№ та від 12.11.2013 року №.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 р.
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області від
12.11.2013 року № та від 12.11.2013 року
№. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альфа-Бета» судовий збір у розмірі 240,87
грн.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права та неповним
дослідженням доказів у справі, вважає,
що наявність укладеного між позивачем
та контрагентом ПП «Екоенергобуд»
договору про надання послуг не
свідчить про реальне вчинення
відповідної господарської операції та
крім того, посилається на акт ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова ДПС від
11.06.2012р. «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП «Екоенергобуд»»,
яким встановлено відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій, зокрема, за жовтень 2010р.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи, представник апелянта
апеляційну скаргу підтримав з підстав
вказаних у скарзі, просив постанову
суду першої інстанції скасувати та
відмовити позивачу у задоволенні
позову повністю.

Представник позивача проти
апеляційної скарги заперечив, вважає
постанову суду першої інстанції
законною, прийнятою з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що валові витрати та витрати на
податковий кредит підтвердженні
належними доказами, тому висновок ДПІ у
Личаківському районі м. Львова щодо
заниження податку на прибуток в сумі
25146,00 грн. та податку на додану вартість
в сумі 20117,00 грн. по господарських
операціях з контрагентом є
безпідставним. Просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне. ДПІ у
Личаківському районі на підставі
направлення від 16.10.2013р. №342, у
відповідності до п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК
України, проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Альфа-Бета» (код ЄДРПОУ -
33533126) з питань взаємовідносин та
взаєморозрахунків із ПП
«Екоенергобуд» (код ЄДРПОУ - 35009599) за
період з 01.10.2010р. по 31.10.2010р. за
результатами якої складено акт
№133/22-40/33533126 від 29.10.2013р., яким
встановлено порушення: п. 7.4.1 п.7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР (із
змінами та доповненнями), ТзОВ
«Альфа-Бета» завищено податковий
кредит на загальну суму 20117 грн., в т.ч.
за жовтень 2010р. в сумі 20117 грн.; п.5.2.1 п.5.2,
пп..5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
податок на прибуток» від 22.05.1997р.
№283/97-ВР із змінами та доповненнями
ТзОВ «Альфа-Бета» завищено валові
витрати на загальну суму 100583 грн., в т.ч.
за IV кв. 2010р. на суму 100583 грн., що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 25146 грн., в т.ч.
за IV кв. 2010р. на суму 100583 грн.

На підставі акта перевірки, ДПІ у
Личаківському районі м. Львова
винесені податкові
повідомлення-рішення: від 12.11.2013 року
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість на загальну
суму 25146 грн., в т.ч. 20117 грн. основного
платежу, 5029 грн. - штрафних (фінансових)
санкцій; від 12.11.2013 року №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств на
загальну суму 31432,50 грн., в т.ч. 25146 грн.
основного платежу, 6286,50 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що акт про неможливість
проведення зустрічної звірки не може
бути покладений в основу висновку акту
документальної позапланової виїзної
перевірки, не може свідчити про те, що
господарські операції не відбувались,
а реальність господарських операцій
підтверджується відповідними
первинним документами.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх вірними, таким,
що відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансові
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 року № 88 (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 року
за № 168/704), первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі)
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до пунктів 2.15, п. 2.16
вищевказаного Положення,
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
нормативним актам.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Між позивачем та ПП «Екоенергобуд» був
укладений договір про надання послуг
№2010-21/09 від 21.09.2010р. Згідно п. 1.1
договору, в порядку та на умовах,
визначених цим договором, Виконавець
(ПП «Екоенергобуд») за завданням
замовника (позивач) протягом
визначеного в Договорі строку надавати
за плату послуги по організації та
розвитку ресторанного бізнесу, а саме:
розробляти нові фірмові страви,
акційні пропозиції, кулінарні та
борошняні кондитерські вироби для
ресторану «Хмільний дім Роберта
Домса»; розробляти технологічну
документацію на фірмові страви акційні
пропозиції, кулінарні та борошняні
кондитерські вироби; навчати
працівників кухні технології
приготування нових, затверджених
шеф-кухарем страв, а Замовник
зобов'язується оплачувати надані
послуги.

За надання передбачених договором
послуг, Замовник виплачує Виконавцю
узгоджену обома сторонами суму у
розмірі 120700,00 грн., в т.ч. ПДВ 20116,67 грн.
шляхом перерахування коштів на
банківський розрахунковий рахунок
Виконавця (п.3.1 договору).

Відповідно до розділу 6 договору, цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання та скріплення
печатками та закінчується після
повного виконання Сторонами своїх
зобов'язань.

Згідно додатків до договору №2010-21/09 від
21.09.2010р., а саме: додатку №1, сторони
визначили осіб, що пройшли навчання по
технології приготування нових страв,
згідно додатку №2, сторонами визначено
технологічну карту (перелік нових
страв в асортименті).

Після виконання зобов'язань по
договору №2010-21/09 від 21.09.2010р., сторони
уклали акт здачі-прийняття послуг
№2010-31/10 згідно якого, роботи виконані в
повному обсязі, сторони претензій одна
до одної не мають.

В підтвердження факту реальності
вчинення господарської операції
позивача та ПП «Альфа-Бета» свідчать
наявні в матеріалах справи договір про
надання послуг, акт здачі-прийняття
послуг, податкова накладна, копії
наказів працівників ТОВ «Альфа-Бета»,
які працювали в ТОВ «Альфа-Бета» на
період дії договору 2010-21/09 від 21.09.2010р.
про надання послуг, копії трудових
книжок працівників, дозвіл на
розміщення об'єкту торгівлі - ресторану
«Роберт Домс», технологічні карти
(страви).

Суми податку на додану вартість згідно
податкової накладної від 31.10.2010р.
включено до складу податкового кредиту
ТОВ «Альфа-Бета» за жовтень 2010р. в сумі
20116,67 грн. та відповідають даним додатку
№5 до податкової декларації по ПДВ за
жовтень 2010р.

Таким чином, наявні в матеріалах справи
договір, акт здачі-прийняття послуг,
податкова накладна свідчить про те, що
вказані документи, на підставі яких
позивач включив до податкового кредиту
відповідні суми ПДВ, відповідають
критеріям первинного документу, що не
заперечується податковим органом,
через що зазначені дії позивача щодо
формування податкового кредиту є
правомірними.

Так само позивачем на підставі
первинних документів, долучених до
матеріалів справи, правомірно були
віднесені до валових витрат суми по
придбанню товарів (робіт, послуг) у
контрагента ПП «Екоенергобуд».

Що стосується посилань апелянта на акт
ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова
ДПС від 11.06.2012р. «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Екоенергобуд»», яким встановлено
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій, зокрема, за
жовтень 2010р., то такий акт перевірки
контрагента позивача не створює
будь-яких правових наслідків у вигляді
виникнення, зміни чи припинення прав чи
обов'язків позивача, оскільки
обставини зазначені у вказаних акті
перевірки контрагента позивача мають
бути встановлені за результатами
перевірки саме позивача, а в акті мають
бути викладені всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
позивача, як платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Таким чином, із врахуванням
вищенаведеного, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про те, що
зібрані докази в повній мірі
підтверджують факт здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом, а відповідні
первинні документи містять всі
обов'язкові реквізити та відображають
в повній мірі зміст господарської
операції та є тими документами, на
підставі яких ведеться податковий та
бухгалтерський облік згідно ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні».

Крім того, на думку суду, платник
податку не повинен нести
відповідальність за невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті чого
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. Такі вимоги стають
надмірним тягарем для платника
податку, що порушує справедливий
баланс, який повинен підтримуватися
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту права власності. Ця
позиція суду узгоджується із
постановою Верховного Суду України від
31.01.2011р. та рішенням Європейського суду
з прав людини у справі «Булвес» АД
проти Болгарії» від 22.01.2009р. (заява
№3991/03).

З урахуванням наведеного, судом першої
інстанції вірно зазначено, що в ході
судового розгляду справи не
встановлено порушення позивачем вимог
податкового законодавства, тому
оскаржені податкові повідомлення -
рішення є протиправними та підлягають
скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року у адміністративній справі
№813/9485/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції, а у разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.М. Каралюс

В.С. Затолочний

Повний текст ухвали складено 17.06.2014 р.