Справа № 814/3936/13-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3936/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду, у
складі:

головуючого судді - Запорожана
Д.В.,

судді - Яковлева
Ю.В,

судді - Шеметенко
Л.П.

при секретарі: Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» до управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Черкаській
області про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» звернулося до суду з позовом
до управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Черкаській області про скасування
постанови від 27 червня 2013 року (ВП №
29183962).

Свої позовні вимоги ТОВ СП
«НІБУЛОН» обґрунтувало незаконністю
спірного рішення.

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 23
січня 2014 року у задоволенні
вищенаведеного позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ СП «НІБУЛОН»
просить скасувати вищенаведену
постанову, як таку, що прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і прийняти нову постанову, якою
задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості даного позову та
відсутності підстав для його
задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається,
що постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 6
червня 2011 року було зобов'язано відділ
Держкомзему у Чигиринському районі
Черкаської області скасувати
реєстрацію деяких договорів оренди
земельних ділянок та здійснити
реєстрацію таких же договорів позивача
/а.с. 12-54/.

30 вересня 2011 року було відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню вищенаведеної постанови
суду /а.с. 80-81/.

27 червня 2013 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Черкаській області було прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з неможливістю
виконати рішення суду без участі
боржника (п. 11, ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження») /а.с. 83/.

Відповідно до ч. 5 ст. 124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року N 606-XIV передбачено, що виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу, який його видав,
у випадку, передбаченому частиною
третьою статті 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 вищенаведеного
Закону передбачено, що у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Таким чином, підставою для
закінчення виконавчого провадження за
вищенаведеними нормами Закону є
виключно відсутність можливості
виконати рішення суду без участі
боржника.

Спірне рішення, яким
закінчувалося виконавче провадження
щодо обов'язку відділу Держкомзему
вчинити реєстраційні дії, було
прийнято виконавчою службою 27 червня
2013 року.

Однак, відповідно до ч. 5 ст. 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року N
1952-IV, державна реєстрація прав є
публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.
Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в порядку
черговості надходження заяв.

Частиною 1 ст. 6 вищенаведеного
Закону передбачено, що систему органів
державної реєстрації прав становлять:
Міністерство юстиції України;
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав; органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(далі - органи державної реєстрації
прав).

Зазначені норми були чинними з
початку 2013 року.

Тобто, на час прийняття спірної
постанови боржник вже не мав
повноважень на виконання рішення суду
(рішення суду можливо було виконати без
його участі правонаступником).

З урахуванням того, що
вищенаведене рішення суду не тільки
можливо але і потрібно виконати (ст. 124
Конституції України) без участі
боржника (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» - заміна
боржника правонаступником), колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про
необґрунтованість даного позову та
відсутність підстав для його
задоволення.

Пунктом 4 ст. 202 КАС України передбачено,
що підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
допустив такі порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
даної справи, внаслідок чого його
постанова підлягає скасуванню, з
прийняттям нової постанови про
задоволення даного позову у повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» - задовольнити.

Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Черкаській області від 27 червня 2013 року
(ВП № 29183962).

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Постанова у повному обсязі
виготовлена 23 червня 2014 року

Головуючий
/Д.В. Запорожан/

Судді
/Ю.В. Яковлев/

/Л.П. Шеметенко/