Справа № 814/5259/13-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/5259/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Вербицької
Н.В.при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Миколаївської митниці Міндоходів на
постанову Миколаївський окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Миколаївський
глиноземний завод» до Миколаївської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішення та
визнання нечинною і скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Миколаївський
глиноземний завод» (надалі - Позивач,
Товариство) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Миколаївської митниці Міндоходів
(надалі - Відповідач, Митниця), в якому
просило:

- визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 05.11.2013 року за
№504000003/2013/000154/2;

- визнати протиправною та скасувати
картку відмови від 05.11.2013 року
№504010000/2013/00015 в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
митному пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що рішення та картку відмови
вважає незаконними та такими, що
підлягають скасуванню, а дії
відповідача по коригуванню митної
вартості товару такими, що порушують
його права та законні інтереси.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою Митниця подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою відмовити у задоволені
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
15.07.2013 року між позивачем та Компанією
Tricon Energy UK, LTD, Лондон, Об'єднане
Королівство (надалі - Продавець) було
укладено зовнішньоекономічний договір
поставки (надалі - Контракт), в межах
якого, остання здійснювала поставку
продукції - рідка каустична сода
(надалі - продукція, товар).

Відповідно до п.3.1 Контракту, продавець
зобов'язаний поставити продукцію на
умовах CFR ДБМП (Україна) згідно з
ІНКОТЕРМС-2010.

Термін CFR «Вартість і Фрахт»
застосовується при поставках товару
морським транспортом та означає, що
продавець виконав поставку, коли товар
перейшов через поручні судна в порту
відгрузки. При цьому, продавець
зобов'язаний оплатити всі витрати,
необхідні для доставки товару в
названий порт призначення.

Пунктом 5.1 Контракту сторони визначили,
що ціна на продукцію за одну тонну в
перерахунку на 100% основної речовини
розраховується наступним чином: CFR=FOB MED
середнє плюс 69,50 доларів США, де FOB MED -
середнє значення останніх двох
котировок FOB MED середнє, що публікується
агентством ICIS; (Reed Business Information Ltd) в
щонедільному ціновому обзорі «Caustic Soda
(Europe)» за період, що передує даті
відгрузки.

Періоду відгрузки (03.11.2013 року)
передували котировки агентства ICIS від
25.10.2013 року та 01.11.2013 року, відповідно
ціна на продукцію склала 419,50 доларів
США (350,005-середнє значення котировок +
69,50 доларів США) за одну тонну.

Виконуючи умови Контракту, з метою
ввезення товару на територію України,
позивачем 05.11.2013 року була надана
Митниці для митного оформлення
електронна митна декларація
№504010000/2013/002424.

Митна вартість продукції у
вищезазначеній митній декларації (в
графі №43) була заявлена за основним
методом оцінки - за ціною контракту
щодо товарів, які імпортуються.

В якості основних документів, які були
надані для підтвердження митної
вартості даного товару: контракт,
інвойс №40655 від 03.11.2013 року, картка
обліку особи, яка здійснює операції з
товарами №504/2012/0000113 від 29.10.2012 року,
Коносамент №293 від 03.11.2013 року,
вантажний маніфест від 03.11.2013 року,
сертифікат аналізу, лист від 04.11.2013
року, договір страхування від 30.10.2013,
довідка про декларування валютних
цінностей від 24.10.2013 року №43/40.4-24/Н,
підтвердження позитивного проходження
радіологічного та екологічного
контролю (штампи), декларація про
походження товару №3105 від 03.11.2013 року,
митна декларація країни відправлення
від 03.11.2013 року.

На зворотному боці поданої позивачем
ВМД від 05.11.2013 року посадовою особою
Митниці з посиланням на ч.3 ст.53 МК
України було письмово витребувано у
позивача додаткові документи для
підтвердження митної вартості товару,
а саме: договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; висновки про вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та інформація біржових
організацій про вартість товару на
умовах п.5.1 договору поставки від 15.07.2013
року; бухгалтерську документацію щодо
вартості фрахту.

Така вимога Митниці обґрунтована тим,
що подані документи містили
розбіжності між відправником,
зазначеним у митній декларації країни
відправлення ЕХ/А/8632/29449 від 03.11.2013 року
та у коносаменті №293 від 03.11.2013 року;
умовах поставки, зазначених у митній
декларації країни відправлення
ЕХ/А/8632/29449 від 03.11.2013 року та договорі
поставки від 15.07.2013 року і інвойсі №40655
від 03.11.2013 року; розбіжності в
документах, зазначених у митній
декларації країни відправлення
ЕХ/А/8632/29449 від 03.11.2013 року та документах,
наданих при митному оформленні, а також
не подання повних відомостей щодо ціни
товару відповідно до п.5.1 договору
поставки від 15.07.2013 року.

На виконання зазначеної вимоги та для
підтвердження заявленої митної
вартості товару та обраного методу її
визначення позивачем надано
відповідачу згідно з листом від 05.11.2013
року №176/101-10-153 запитувані документи:

- біржові котирування Caustic Soda (Europe)
міжнародної біржової організації ICIS
pricing за останні 2 тижня, що формували
цінову політику на каустичну соду
згідно умов Контракту, датовані 25.10.2013
року та 01.11.2013 року;

- щодо вартості фрахту - лист Продавця
б/н від 04.11.2013 року, згідно з яким
уточнювалась вартість фрахту - 109932,32
доларів США;

- з метою усунення розбіжностей між
назвами відправника, зазначеного у
митній декларації країни відправлення
та у коносаменті - лист від виробника
CHIMCOMPLEX S.A. Borzesti б/н від 04.11.2013 року, згідно
з яким повідомлялось, що експортна
декларація випущена відправником -
CHIMCOMPLEX S.A. Borzesti за дорученням продавця.

Позивач також повідомив Митницю про те,
що договори (угоди, контракти) із
третіми особами, пов'язані з Контрактом
про поставку товару, не укладались, та
відповідно не можуть бути надані, а
бухгалтерська документація щодо
вартості фрахту не може бути надана в
зв'язку з тим, що за умовами контракту
платіж за поставлений товар
здійснюється з відстрочкою платежу, а
саме до 03.12.2013 року.

За результатами розгляду поданих
позивачем документів, Відповідач
відмовив позивачу в митному оформленні
та пропуску товарів, склавши картку
відмови в митному оформленні
№504010000/2013/00015 від 05.11.2013 року, а також
прийняв рішення про коригування митної
вартості товарів №504000003/2013/000154/2 від
05.11.2013 року, яким визначив митну
вартість задекларованого позивачем
товару (соди каустичної), вагою 1581,760 тон
за ціною 529,60 доларів США за тонну на
загальну суму 837700,09 доларів США.

Митну вартість товару скоригована
Митницею із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів. Вказане
рішення відповідача ґрунтується на
раніше визнаній митній вартості
товару, який постачався позивачу
згідно з митною декларацією позивача
від 21.05.2013 року №504010000/2013/001085.

Позивач не погодився з рішенням
відповідача, однак враховуючи потребу
у використанні товару в господарській
діяльності, та керуючись ч.7 ст.55 МК
України, звернувся з проханням випуску
товару, що декларується, у вільний обіг
з наданням гарантій відповідно до роз.X
МК України.

З метою здійснення митного оформлення
цього товару, декларантом 05.11.2013 року
була подана до відповідача нова митна
декларація №504010000/2013/002431, у якій ціна
ввезеного товару була визначена
відповідно до прийнятого відповідачем
рішення про визначення митної вартості
№504000003/2013/000154/2, та було сплачено усі
обов'язкові платежі, здійснено митне
оформлення товару та товар випущено у
вільний обіг.

Але, не погоджуючись з рішенні про
коригування заявленої позивачем
митної вартості товарів та карткою
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи митному пропуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив, зокрема, з
того, що відповідач не навів
обґрунтованих доводів на
підтвердження висновку про те, що
позивачем по справі були заявлені
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товару, а також не
обґрунтував в чому саме полягала
неможливість визначити митну вартість
товару за наявними документами. Крім
того, відповідач не обґрунтував своє
рішення щодо неможливості
застосування основного методу
(визначення митної вартості за ціною
договору), а також вказано, що
відповідач не зазначив жодних доказів
наявності у поданих позивачем
документах розбіжностей, ознак
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару чи відомостей щодо ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за цей товар.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено,
що заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний
орган з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган
доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

В рішенні про коригування заявленої
позивачем митної вартості товарів від
05.11.2013 року №504000003/2013/000154/2, зазначено:
«Метод за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операцій) не застосовується
згідно ч.2 ст.58 МК України у зв'язку з
тим, що подані документи містять
розбіжності між відправником,
зазначеним у митній декларації країни
відправлення ЕХ/А/8632/29449 від 03.11.2013 року
та у коносаменті №293 від 03.11.2013 року;
умовах поставки, зазначених у митній
декларації країни відправлення
ЕХ/А/8632/29449 від 03.11.2013 року та договорі
поставки від 15.07.2013 року і інвойсі №40655
від 03.11.2013 року; розбіжності в
документах, зазначених у митній
декларації країни відправлення
ЕХ/А/8632/29449 від 03.11.2013 року та документах,
наданих при митному оформленні;
декларантом не надані в повному обсязі
витребувані митницею документи. У
зв'язку з відсутністю цінової
інформації щодо вартості ідентичних
товарів метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів не застосовується».

Колегія суддів не може погодитися з
обґрунтованістю наведених в рішенні
про коригування митної вартості
підстав для такого коригування.

Як вбачається з матеріалів справи,
постачальником позивачу товару в
кількості 1581,76099 тон вартістю 663548,32 дол.
США є фірма Tricon Energy UK, LTD, а
вантажовідправником є виробник цього
товару - компанія CHIMCOMPLEX S.A. (Румунія).

Згідно митної декларації країни
відправлення ЕХ/А/8632/29449 від 03.11.2013 року
румунська компанія CHIMCOMPLEX S.A.
відвантажила в адрес позивача товар в
тій самій кількості за умовами
поставки FOB порт Констанца із заявленою
вартістю 553616,00 дол. США.

Згідно листа фірми Tricon Energy UK, LTD від
04.11.2013 року (а.с.43) загальна вартість
товару, яка зазначена в інвойсі від
03.11.2013 року №40655, складає 663548,32 грн., з
яких вартість товару за умовами FOB -
553616,00 дол. США, та вартість фрахту судна
109932,32 дол. США. При цьому компанія CHIMCOMPLEX
S.A., як вантажовідправник товару, діяла
за дорученням фірми Tricon Energy UK, LTD .

Таким чином, зазначення компанією
CHIMCOMPLEX S.A. в митній декларації країни
відправлення ЕХ/А/8632/29449 умов поставки
FOB - порт Констанца та вартості товару -
553616,00 дол. США не суперечить Контракту,
інвойсу від 03.11.2013 року №40655 та поданій
позивачем ВМД від 05.11.2013 року, оскільки
виробник товару діяв за дорученням
Продавця, і при вивезенні товару за
межі території Румунії правомірно
зазначив в митній декларації ті умови
поставки, які відповідали суті його
операції з Продавцем. При цьому
вартість товару в митній декларації
країни відправлення ЕХ/А/8632/29449
зазначена без врахування фрахту,
оскільки за умовами поставки FOB після
переходу товару через поручні судна в
порту відправлення всі інші витрати, у
т.ч. транспортні, несе замовник, яким у
даному випадку по відношенню до
виробника товару є фірма Tricon Energy UK, LTD.

Оскільки за умовами поставки CFR витрати
по доставці товару несе Продавець, то
визначена в інвойсі від 03.11.2013 року №40655
вартість товару включає в себе і
вартість фрахту судна.

Таким чином, є помилковими висновки
Митниці про наявність розбіжностей між
митною декларацією країни
відправлення ЕХ/А/8632/29449 та Контрактом,
інвойсом від 03.11.2013 року №40655 та поданою
позивачем ВМД від 05.11.2013 року.

Аналіз наданих позивачем до митного
органу документів на під твердження
митної вартості задекларованого
товару дає підстави для висновку, що ці
документи не містять розбіжностей та
дають можливість визначити митну
вартість товару за ціною договору
шляхом застосування першого методу.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відхилив доводи Митниці стосовно
ненадання позивачем договорів із
третіми особами, які пов'язані
поставкою товару за Контрактом,
зазначивши, що таких договорів
позивачем не укладалось.

Стосовно ненадання позивачем
бухгалтерської документацію щодо
вартості фрахту, суд першої інстанції
вірно зазначив, що оскільки платіж за
товар здійснювався з відстрочкою
платежу, то таких документів не могло
бути у позивача на момент митного
оформлення товару.

Такий висновок суду першої інстанції
цілком узгоджується з положенням до ч.1
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», згідно якої підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Враховуючи, що станом на 05.11.2013 року
митне оформлення товару завершене не
було і позивач цих товарів у вільний
обіг ще не отримав, їх не оприбуткував
та не оплачував, тому підстави для
відображення в бухгалтерському обліку
позивача витрат на придбання цих
товарів були відсутні.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що рішення №504000003/2013/000154/2
від 05.11.2013 року та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України №504010000/2013/00015 від 05.11.2013
року, є протиправними та підлягають
скасуванню, що також вірно було
встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального права при
вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської
митниці Міндоходів - залишити без
задоволення, а постанову Миколаївський
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 19.06.2014 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський Н.В. Вербицька