Справа № 817/638/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"18" червня 2014 р.
Справа № 817/638/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"20" березня 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5
звернувся з позовом до Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 04 лютого 2014 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області № від 04 лютого 2014 року.
Присуджено на користь позивача -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 182 грн. 70 коп.

Не погоджуючись з даною постановою
податкова інспекція звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Рівненського
окружного адміністративного суду та
прийняти нову постанову, якою у позові
відмовити.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 було подано
10.10.2013 року податковий розрахунок сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма № 1 ДФ).

22 листопада 2013 року Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 був поданий
уточнюючий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма № 1 ДФ) за 3 кв. 2013 р. в
якому вилучено рядок попередньо
внесений в декларацію.

Здолбунівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області проведено камеральну
перевірку податкової звітності, про що
складено акт від 20 січня 2014 року за
№8/17-, яким встановлено порушення
позивачем ст.51, ст.70, пп. "б" п.176.2 ст.176
Податкового кодексу України та п.3
Порядку заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, затвердженого наказом ДПА
України від 24.12.2010 року №1020 (із змінами
та доповненнями), зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2011 року за №46/18784, по яких встановлено,
що податковий розрахунок форми №1-ДФ за
3 квартал 2013 року з перекрученими
(недостовірними) відомостями, а саме:
невірно вказано суму нарахованого
доходу та нарахованого податку
платнику.

04 лютого 2014 року, на підставі вказаного
акту, винесено податкове
повідомлення-рішення №.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що подану
уточнюючу декларацію не можна віднести
ні до арифметичних, ні до
методологічних помилок, оскільки
останні не відповідають жодній із
наведених ознак арифметичних і
методологічних помилок, а також
уточнюючі розрахунки позивачем було
подано до дати проведення камеральної
перевірки, а тому податковим органом
безпідставно було зроблено висновок
про порушення позивачем вимог п. 176.2 ст.
176 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до п.46.1. ст.46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи
документ, що свідчить про суми
доходу, нарахованого (виплаченого) на
користь платників податків -
фізичних осіб, суми утриманого та/або
сплаченого податку.

Пунктом 48.1 статті 48 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова декларація складається за
формою, затвердженою в порядку,
визначеному положеннями пункту 46.5
статті 46 цього Кодексу та чинному на
час її подання.

Згідно з п.49.1 ст.49 Податкового кодексу
України податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків.

Неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками
податкової звітності про суми
доходів, нарахованих (сплачених) на
користь платника податків, суми
утриманого з них податку - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень (п.119.2 ст.119 Податкового кодексу
України).

У відповідності до пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює: календарному кварталу
або календарному півріччю (у тому числі
в разі сплати квартальних або
піврічних авансових внесків) -
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) кварталу
(півріччя).

Згідно п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Статтею 76 Податкового кодексу України
передбачено, що камеральній перевірці
підлягає вся податкова звітність
суцільним порядком - тобто автоматично
стосується всіх без винятку поданих
податкових декларацій та податкових
розрахунків. Предметом перевірки є
встановлення відповідності поданих
звітних документів передбаченим
законом вимогам, арифметична
правильність підсумкових сум
податкових зобов'язань, правильність
застосування ставок податку і пільг по
ньому, правильність відображення
показників, необхідних для обчислення
бази оподаткування - з метою виявлення
допущених платником у поданій
звітності арифметичних та/або
методологічних помилок, які призвели
до заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

Відповідно до визначення "арифметичної
помилки", що надано у листі Комітету
Верховної Ради України з питань
фінансів і банківської діяльності від
20.03.2001 р. № 06-10/167, під якою розуміються
помилки чи описки, допущені платником
при заповненні декларації, зокрема при
виконанні арифметичних дій,
передбачених при обчисленні об'єкта
оподаткування з метою визначення
податкових зобов'язань. В свою чергу,
поняття «методологічна помилка»
визначено у листі ДПА України від 06.07.2001
р. № 9018/7/23-3317, відповідно до якого під
визначенням останньої слід розуміти
помилку, допущену платником податків
при складанні ним декларації, яка
полягає у неправильному застосуванні
або незастосуванні ставок
оподаткування чи коефіцієнтів при
визначенні податкового зобов'язання з
того чи іншого податку, збору
(обов'язкового платежу).

Пунктом 4 наказу ДПА України від 17 липня
2006 року № 416 "Про затвердження форми
Акта про результати камеральної
перевірки податкової декларації
(розрахунку) щодо окремих
загальнодержавних і місцевих податків
і зборів" (аналогічна позиція викладена
у листі ДПА України від 21 червня 2011 року
№17197/7/15-0617) визначено, що акт про
результати камеральної перевірки
податкових декларацій (розрахунків) не
складається у випадку:

- відсутності арифметичної або
методологічної помилки в поданій
платником податків податковій
декларації (розрахунку);

- якщо до початку проведення
камеральної перевірки податкової
декларації (розрахунку) платником
податку подано нову звітну або
уточнюючу декларацію (розрахунок) з
виправленими показниками.

Контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках. У зв'язку з цим, в Акті
камеральної перевірки зазначається
сума податкового зобов'язання,
обчислена платником податку
самостійно в податковій декларації, та
сума податкового зобов'язання,
визначена самостійно податковим
органом після виправлення допущених
таким платником податку помилок (п.п.
54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України).

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
по справі докази, обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову судом першої
інстанції винесено відповідно до
позовних вимог з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "20" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

К.С. Франовська

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Фізична особа-підприємець
ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу Здолбунівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул.
Приходька,1а,м. Здолбунів,Рівненська
область,35705

- ,