Справа № 826/1271/14
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1271/14
Головуючий у 1-й інстанції: Каракашьян
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Державного реєстратора
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Коломієць
Олени Георгіївни, Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про скасування рішення, визнання
протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Коломієць Олени Георгіївни,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, в якому
просив визнати неправомірними дії
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Коломієць Олени
Георгіївни щодо відмови у державній
реєстрації права власності на
виробничий корпус літ. "А", загальною
площею 3863,5 кв. м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 березня 2014 року в задоволені позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, що прибули в судове засідання,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22
січня 2014 року представником позивача
ОСОБА_5 було подано відповідачу заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності).

Разом з заявою було подано: технічний
паспорт від 11.09.2008, виданий Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, витяг № 27681852,
виданий 18.10.2010р. Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.12.2008р., від 28.08.2013р., ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 12.12.2013,
копію довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера, копію
паспорта громадянина України, копію
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера позивача,
копія довіреності № 574-421 від 30.12.2013,
копію паспорта громадянина Ірландії.

27 січня 2014 року державний реєстратор
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Коломієць Олена Георгіївна,
розглянувши вищезазначену заяву про
державну реєстрацію прав права
власності на виробничий корпус, що
розташований АДРЕСА_1, прийняв рішення
відмовити у державній реєстрації права
власності

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням державного реєстратора
звернувся до суду з зазначеним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що відмова у
державній реєстрації є правомірною,
оскільки нерухоме майно в експлуатацію
не вводилося.

Однак, судова колегія не може
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення державного реєстратора,
підставою для прийняття оспорюваного
рішення зазначено те, що заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна,
оскільки в Державному реєстрі речових
прав наявні записи про реєстрацію
іпотеки та реєстрацію заборони
встановлених щодо попереднього
власника вказаного майна.

Також державний реєстратор послався на
приписи статті 5 пункту 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
згідно з якою якщо законодавством
передбачено прийняття в експлуатацію
об'єкта нерухомого майна, державна
реєстрація прав не такий об'єкт
проводиться після прийняття його в
експлуатацію.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав
проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно частини 1 статті 24 зазначеного
Закону, у державній реєстрації прав та
їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа; подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву
про державну реєстрацію обтяжень
речових прав на нерухоме майно щодо
попереднього правонабувача подано
після державної реєстрації права
власності на таке майно за новим
правонабувачем; заяву про державну
реєстрацію речових прав, похідних від
права власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; під час
подання заяви про державну реєстрацію
права власності на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду (їх окремі
частини), що виникло на підставі
документа, за яким правонабувач
набуває також право власності на
земельну ділянку, не подано заяву про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку; після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем; заявником подано
ті самі документи, на підставі яких
заявлене право та обтяження такого
права вже зареєстровано у Державному
реєстрі прав.

Частиною 4 статті 24 цього Закону
закріплено, що відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Відповідно до ч. 2 статті 5 даного Закону
якщо законодавством передбачено
прийняття в експлуатацію об'єкта
нерухомого майна, державна реєстрація
прав на такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 26.02.2013 р., залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 15.05.2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи:
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
про визнання правочинів недійсними
позов задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів від
тридцятого березня дві тисячі
дванадцятого року, видане приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, яке
посвідчує, що ОСОБА_7 належить на праві
власності майно, що складається з:
Виробничого корпусу (літера А),
загальною площею 3'863,5 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстроване в реєстрі за № 990.

Крім того, рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 28 серпня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 12
грудня 2013 року позов задоволено
частково. Вирішено витребувати від ТОВ
«РКК» на користь ОСОБА_3 майно, що
складається з виробничого корпусу
(літера А) загальною площею 3863,5 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, відповідно до зазначених
судових рішень, що набрали законної
сили, право власності на нежитловий
будинок літ. «А», загальною площею 3863,5
кв. м. по АДРЕСА_1 підлягає державній
реєстрації за ОСОБА_3.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що приміщення виробничого
корпусу (літ. А), загальною площею 3863,5
кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
належить на праві приватної власності
ОСОБА_3 на підставі рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 12 грудня 2008 року, яке набрало
законної сили, та на підставі якого КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
провело державну реєстрацію 18.10.2010
року, що підтверджується витягом про
державну реєстрацію № 27681852 від 18.10.2010
року (а.с. 7).

Дана обставина була також встановлена
та відображена в ухвалі Апеляційного
суду міста Києва від 12 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, про те що приміщення
виробничого корпусу (літ. А), загальною
площею 3863,5 кв.м, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 було раніше прийнято в
експлуатацію, що підтверджується
наявними матеріалами справи, а тому
рішення державного реєстратора щодо
відмови у державній реєстрації права
власності ОСОБА_3 на дане приміщення,
прийнято безпідставно.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку, що судом першої інстанції
було неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи, порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Отже, колегія суддів, у відповідності
до ст. 205 КАС України, приходить до
висновку, що постанову суду першої
інстанції необхідно скасувати та
ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 березня 2014 року -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Коломієць Олени Георгіївни щодо
відмови у державній реєстрації права
власності на виробничий корпус літ.
«А», загальною площею 3863,5 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3.

Зобов'язати реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві провести державну реєстрацію
права власності на виробничий корпус
літ. «А», загальною площею 3863,5 кв. м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Постанова складена у повному обсязі
23.06.2014р.

Головуючий суддя

Гром Л.М.

Судді:

Бєлова Л.В.

Міщук М.С.