Справа № 826/7008/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2014 року № 826/7008/14
О 14 годині 30 хвилин в приміщенні
Окружного адміністративного суду
міста Києва за адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а,
Окружний адміністративний суд міста
головуючого Бояринцевої М.А., суддів:
Головань О.В., Соколової О.А.
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу
до Міністерства внутрішніх справ
про зобов'язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
зобов'язання Міністерство внутрішніх
справ України видалити із системи
автоматизованого обліку Департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України наявної в ній інформації
про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності та обрання йому
В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на Закон України
"Про захист персональних даних" та
зазначає, що інформація про
притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності та обрання йому
запобіжного заходу підлягає вилученню
із системи автоматизованого обліку
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України, оскільки кримінальна
справа № 64-2021, порушена відносно нього
у 2001 році повернута у 2002 році
постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 грудня 2002 року на
додаткове розслідування до
прокуратури Шевченківського району м.
Києва, вже не існує.
Представник відповідача заперечив по
суті заявлених позовних вимог з огляду
на положення Кримінального кодексу
України, Кримінально-процесуального
кодексу України, Інструкції про
порядок формування, ведення та
використання оперативно-довідкового і
дактилоскопічного обліку в органах
внутрішніх справ та органах (установах)
кримінально-виконавчої системи
України, затвердженої спільним наказом
Міністерства внутрішніх справ України
та Державного Департаменту України з
питань виконання покарань від 23 серпня
2002 року № 823/188, та зазначив, що
вилучення з бази обліку інформації
стосовно ОСОБА_1 можливе лише на
підставі постанови слідчого того
органу, який проводив досудове
розслідування кримінальної справи, а
саме: слідчого прокуратури
Шевченківського району м. Києва. Разом
з тим, представник відповідача заявив
клопотання про залучення до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
прокуратуру Шевченківського району м.
За результатами розгляду клопотання
представника відповідача судом
відмовлено у його задоволенні з тих
підстав, що рішення у даній справі не
вплине на права та обов'язки
прокуратури Шевченківського району м.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
30 квітня 2014 року представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 звернувся до начальника
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України із заявою № 30-04-14/МВС, в
якій просив вжити заходів щодо
видалення з системи автоматизованого
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України, наявної в ній інформації
про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
кримінальної відповідальності та
обрання йому запобіжного заходу.
У своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що у 2001
році слідчим прокуратури
Шевченківського району м. Києва було
порушено кримінальну справу № 64-2021
відносно ОСОБА_1 за частиною другою
статті 368 Кримінального кодексу
України. На початку 2002 року досудове
слідство у кримінальній справі було
завершено та справа з обвинувальним
висновком була направлена для розгляду
до Шевченківського районного суду м.
Києва. Постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 грудня 2002
року кримінальна справа була повернута
на додаткове розслідування до
прокуратури Шевченківського району м.
Києва. У заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 2002
року його жодного разу ніхто не
викликав у цій кримінальній справі та
про прийняті рішення не повідомляв. На
початку березня 2014 року він звернувся
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України з метою отримання
довідки про відсутність судимості, яка
необхідна йому для отримання
закордонного паспорту, проте 6 березня
2014 року він отримав витяг з реєстру №
стосовно якої в 2001 році порушено
кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого частиною другою
статті 368 Кримінального кодексу
України, постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 12 серпня 2002
року, на підставі статей 273, 274, 150, 151
Кримінально-процесуального кодексу
України, запобіжний захід тримання під
вартою змінено на підписку про невиїзд.
Листом від 7 травня 2014 року за № 16/4-Я-60
Департамент інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України повідомив представника
ОСОБА_1, що інформація стосовно ОСОБА_1,
яка перебуває на обліку може бути
видалена у разі надходження до
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України обґрунтованого
повідомлення про доцільність її зняття
від органу, який проводив досудове
слідство у справі, у даному випадку
прокуратури Шевченківського району м.
Києва. Разом з тим в листі зазначено, що
відповідно до пункту 3 частини другої
статті 15 Закону України "Про захист
персональних даних", персональні дані
ОСОБА_1 можуть бути видалені з баз
персональних даних за рішенням суду.
8 травня 2014 року представник позивача
звернувся до прокуратури
Шевченківського району м. Києва із
заявою № 08-05-14/ПШР, в якій просив
надіслати до Департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України відповідне повідомлення
про доцільність зняття з системи
оперативно-довідкового обліку, наявної
в ній інформації про притягнення
ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності та обраного йому
За результатами розгляду звернення
представника позивача прокуратура
Шевченківського району м. Києва листом
від 14 травня 2014 року за № 64-2021
повідомила про те, що вказане питання
необхідно вирішувати в судовому
Порядок формування, ведення та
використання оперативно-довідкового і
дактилоскопічного обліку в органах
внутрішніх справ та органах (установах)
кримінально-виконавчої системи
України визначає Інструкція про
порядок формування, ведення та
використання оперативно-довідкового і
дактилоскопічного обліку в органах
внутрішніх справ та органах (установах)
кримінально-виконавчої системи
України, затверджена спільним наказом
Міністерства внутрішніх справ України
та Державного департаменту України з
питань виконання покарань від 23 серпня
2002 року № 823/188 (далі - Інструкція).
Пунктом 2.1 Інструкції встановлено, що
об'єктами оперативно-довідкового і
дактилоскопічного обліку є особи, які
на території України обвинувачуються у
вчиненні злочинів або засуджені,
розшукуються, затримані за підозрою в
занятті бродяжництвом, а також
громадяни України, що вчинили злочини
за її межами і відомості про яких
надійшли офіційними каналами згідно з
міжнародними договорами у сфері обміну
інформацією, які набрали чинності в
установленому порядку.
Облік здійснюється шляхом
оперативно-довідкових картотек (далі -
ОДК) і дактилоскопічних картотек (далі -
ДК), у тому числі з використанням
автоматизованих банків даних та
автоматизованих дактилоскопічних
інформаційних систем.
Відповідно до підпункту "а" пункту
3.1 Інструкції підставою для
поставлення на облік осіб, які
засуджені або притягаються до
кримінальної відповідальності,
оголошені в розшук, затримані за
підозрою в занятті бродяжництвом є
постанова про притягнення як
обвинувачуваного.

З оперативно-довідкових картотек
ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ
вилучаються раніше складені облікові
документи у разі їх переоформлення на
підставі постанов органів слідства
(дізнання) або ухвал судів про
уточнення (зміну) анкетних даних осіб,
що стоять на обліку (підпункт "а" пункту
11.1).

Проте суд зазначає, що при вирішенні
даної справи слід керуватися нормами
Закону України "Про захист
персональних даних", виходячи з
наступного.

Правові відносини, пов'язані із
захистом і обробкою персональних
даних, і спрямований на захист
основоположних прав і свобод людини і
громадянина, зокрема права на
невтручання в особисте життя, у зв'язку
з обробкою персональних даних регулює
Закон України "Про захист персональних
даних".

Цей Закон поширюється на діяльність з
обробки персональних даних, яка
здійснюється повністю або частково із
застосуванням автоматизованих
засобів, а також на обробку
персональних даних, що містяться у
картотеці чи призначені до внесення до
картотеки, із застосуванням
неавтоматизованих засобів.

Відповідно до статті 6 Закону України
від 01.06.2010 № 2297-VІ "Про захист
персональних даних" (із змінами та
доповненнями, далі - Закон № 2297-VІ) мета
обробки персональних даних має бути
сформульована в законах, інших
нормативно-правових актах, положеннях,
установчих чи інших документах, які
регулюють діяльність володільця
персональних даних, та відповідати
законодавству про захист персональних
даних.

Обробка персональних даних
здійснюється відкрито і прозоро із
застосуванням засобів та у спосіб, що
відповідають визначеним цілям такої
обробки.

У разі зміни визначеної мети обробки
персональних даних на нову мету, яка є
несумісною з попередньою, для
подальшої обробки даних володілець
персональних даних повинен отримати
згоду суб'єкта персональних даних на
обробку його даних відповідно до
зміненої мети, якщо інше не передбачено
законом.

Персональні дані мають бути точними,
достовірними та оновлюватися в міру
потреби, визначеної метою їх обробки.

Обробка персональних даних
здійснюється для конкретних і законних
цілей, визначених за згодою суб'єкта
персональних даних, або у випадках,
передбачених законами України, у
порядку, встановленому законодавством.

Персональні дані обробляються у формі,
що допускає ідентифікацію фізичної
особи, якої вони стосуються, не довше,
ніж це необхідно для законних цілей, у
яких вони збиралися або надалі
оброблялися.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону № 2297-VІ персональні дані
видаляються або знищуються в порядку,
встановленому відповідно до вимог
закону.

Згідно пункту 4 частини другої статті 15
Закону № 2297-VІ персональні дані
підлягають видаленню або знищенню у
разі набрання законної сили рішенням
суду щодо видалення або знищення
персональних даних.

Персональні дані, зібрані під час
виконання завдань
оперативно-розшукової чи
контррозвідувальної діяльності,
боротьби з тероризмом, видаляються або
знищуються відповідно до вимог закону
(частина четверта статті 15 Закону №
2297-VІ).

Як встановлено під час розгляду справи,
до автоматизованого обліку
Департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України внесено інформацію про
те, що ОСОБА_1 є особою, стосовно якої в
2001 році порушено кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого
частиною другою статті 368
Кримінального кодексу України.

Згідно листа Шевченківського
районного суду міста Києва від 31
березня 2014 року № 12899/01-17/14-вих/К-54, 1
лютого 2002 року до Шевченківського
районного суду міста Києва з
прокуратури Шевченківського районного
суду м. Києва надійшла кримінальна
справа відносно громадянина України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, порушена за
частиною третьою статті 368
Кримінального кодексу України для
розгляду по суті пред'явленого йому
обвинувачення. Постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 грудня 2002 року кримінальна
справа була повернута на додаткове
розслідування до прокуратури
Шевченківського району м. Києва. В
листі зазначено, що з моменту
направлення справи по теперішній час з
прокуратури Шевченківського району м.
Києва до Шевченківського районного
суду м. Києва кримінальна справа
відносно громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не надходила.

Як вбачається з листа від 9 квітня 2014
року № 64-2021, прокуратурою
Шевченківського району м. Києва за
результатами розгляду запиту щодо
надання інформації про надходження до
прокуратури району у 2002 році
кримінальної справи № 64-2021 за
обвинуваченням ОСОБА_1 повідомила, що в
результаті пожежі адмінбудівлі
прокуратури Шевченківського району м.
Києва у 2009 році, журнали реєстрації, а
також більша частина кримінальних
справ була втрачена, в зв'язку з чим, а
також фактичною відсутністю
матеріалів кримінальної справи № 64-2021
в архіві прокуратури району, надати
інформацію про її надходження у 2002 році
до прокуратури не вбачається за
можливе. В листі також вказано про те,
що перевіркою наявних даних
встановлено, що підозра у скоєнні
будь-яких злочинів прокуратурою району
ОСОБА_1 не пред'являлась.

Листом від 30 квітня 2014 року № 59/98аз
Шевченківське РУ ГУ МВС України в
м. Києві повідомило представника
позивача, що відповідно до відомостей
статистичного обліку відділу
інформаційних технологій
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві кримінальна справа № 64-2021
відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину,
передбаченого частиною третьою статті
368 Кримінального кодексу України
значиться як направлена до суду 25 січня
2002 року слідчим прокуратури.
Відомостей у відділі інформаційних
технологій щодо надходження даної
кримінальної справи до
Шевченківського РУГУ МВС України в м.
Києві для проведення додаткового
розслідування відсутні. Додатково в
листі зазначено, що відповідно до
частини першої статті 112
Кримінально-процесуального кодексу
України від 28 грудня 1960 року у справах
про злочини, передбачені статтями 368,
368-2, 368-3 Кримінального кодексу України,
а також у всіх справах про злочини,
вчинені службовими особами, які
займають особливо відповідальне
становище відповідно до частини першої
статті 9 Закону України "Про державну
службу", та особами, посади яких
віднесено до першої-третьої категорії
посад, працівниками правоохоронних
органів, досудове слідство проводиться
слідчими прокуратури.

Отже, як встановлено під час розгляду
справи, остання інформація в органах
досудового слідства та в суді відносно
кримінальної справи № 64-2021 по
обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого частиною
третьою статті 368 Кримінального
кодексу України міститься за 2002 року.
При цьому, як встановлено під час
розгляду справи, з 2009 року інформація
щодо обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні
злочину відсутня.

З огляду на встановлені у суді
обставини та враховуючи, що інформація,
яка міститься в системі
автоматизованого обліку Департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України про притягнення ОСОБА_1
до кримінальної відповідальності та
обрання йому запобіжного заходу не є
точною, достовірною та такою, що не
відповідає фактичним обставинам
справи, суд приходить до висновку про
наявність правових підстав для
зобов'язання Міністерство внутрішніх
справ України видалити із системи
автоматизованого обліку Департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України наявної в ній інформації
про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності та обрання йому
запобіжного заходу.

За таких обставин суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Міністерство внутрішніх
справ України видалити із системи
автоматизованого обліку Департаменту
інформаційно-аналітичного
забезпечення Міністерства внутрішніх
справ України наявної в ній інформації
про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
кримінальної відповідальності та
обрання йому запобіжного заходу.

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Міністерства внутрішніх справ України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий
М.А.Бояринцева

Судді
О.В. Головань

О.А. Соколова

Повний текст постанови складений 27
червня 2014 року.