Справа № 389/2209/14-а
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/73/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді
Савельєвої О.В.

при секретарі Баланюк
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДАІ
Олександрійського МВ ДАІ при УМВС
України в Кіровоградській області
Бондаренка С.В. про визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДАІ Олександрійського МВ
ДАІ при УМВС України в Кіровоградській
області Бондаренка С.В., в якому просить
визнати протиправною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №353496 від 05.05.2014.

Свої позовні вимоги мотивував
тим, що 05.05.2014 інспектор ДПС стосовно
нього виніс постанову серії ПС1 №353496 у
справі про адміністративне
правопорушення, згідно з якою він
перевищив встановлене обмеження
швидкості руху, чим порушив п.12.4 Правил
дорожнього руху, за що передбачена
відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.
Швидкість вимірювалась приладом
«Візир». Даною постановою його визнано
винним у вчиненні правопорушення та
накладено стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 255 грн.

Вважає, що постанова не відповідає
обставинам справи, вимогам закону та
підлягає скасуванню з наступних
підстав. Вказує, що приблизно о 7 годині
40 хвилин 05.05.2014 він керував автомобілем
GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, на
автошляху Олександрія-Знам'янка,
рухаючись зі швидкістю 50-60 км/год. та
біля дорожнього знаку 5.46 його зупинив
інспектор ДАІ, який вказав на порушення
Правил дорожнього руху, а саме,
перевищення швидкості руху та
повідомив, що швидкість вимірювалася
приладом «Візир» в ручному режимі,
проти чого він заперечив. Всупереч
вимогам КУпАП інспектор ДАІ не взяв до
уваги всі обставини справи та не
врахував його пояснень, безпідставно
виніс постанову у справі про
адміністративне правопорушення.
Свідків вчинення ним правопорушення
залучено не було. Крім того, інспектор
ДАІ не надав йому ні копію протоколу
про адміністративне правопорушення, ні
повну копію постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
надавши лише резолютивну частину даної
постанови.

В судове засідання позивач не з'явився,
надавши заяву, в якій підтримав свої
вимоги у повному обсязі, просив суд
розглядати справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
про поважні причини неприбуття суд не
повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
докази, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС
України, місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Рішення відповідача - постанова
про притягнення до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п.3 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 06.03.2008 №2).

Стосовно позивача посадовою
особою - відповідачем на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений КУпАП, 05.05.2014 винесено
постанову серії ПС1 №353496 у справі про
адміністративне правопорушення,
згідно з якою ОСОБА_1 перевищив
встановлене обмеження швидкості руху,
чим порушив п.12.4 Правил дорожнього
руху, за що передбачена
відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.
Швидкість вимірювалась приладом
«Візир». Даною постановою позивача
визнано винним у вчиненні
правопорушення та накладено стягнення
у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Зазначена постанова судом
перевірялася на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме, чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Відповідно до п.12.4 Правил
дорожнього руху, у населених пунктах
рух транспортних засобів дозволяється
зі швидкістю не більше 60 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП
передбачена відповідальність за
порушення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Перед прийняттям рішення про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
суб'єкт владних повноважень мав би,
використовуючи свої повноваження,
зібрати докази, які б підтверджували
наявність складу правопорушення та
спростувати свідчення позивача, але
такі докази відсутні. Протокол про
адміністративне правопорушення в
судове засідання відповідачем не
надано.

Оскільки суду не надано експертного
висновку або сертифіката
відповідності приладу «Візир», яким
проводилося фіксування порушень
Правил дорожнього руху, тому
інформація з цього приладу, як доказ
вини ОСОБА_1, судом не враховується.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню, а постанова у
справі про адміністративне
правопорушення про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності і накладення на нього
адміністративного стягнення
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки суду не було
надано доказів, які б підтвердили факт
вчинення правопорушення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.71, 158-163, 1712 КАС України,
суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, серії ПС1 №353496
від 05.05.2014 визнати протиправною та
скасувати.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Знам'янського міськрайонного
суду

Кіровоградської області

О.В.Савельєва