Справа № 05/84/38-2А
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/31553/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції

на постанову Господарського суду
Волинської області від 30.06.2009

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2011

у справі № 05/84/38-2А Господарського суду
Волинської області

за позовом Комунального підприємства
«Луцькводонал»

до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції (ОДПІ)

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду
Волинської області від 30.06.2009,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2011, позов задоволено: скасовані
податкові повідомлення-рішення
Луцької ОДПІ від 09.02.2008 № /0; №
/0 у сумі 11856,84 грн., № /0 у сумі
1345,82 грн.; № /0; № /0; № /0;
№/0; № /0 у сумі 42923,02 грн.;
закрито провадження у справі в частині
скасування податкових
повідомлень-рішень від 09.02.2008 № №
/0, /0, /0, № /0.

У касаційній скарзі Луцька ОДПІ
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення з підстав порушення
судом норм матеріального права та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Позивач не реалізував процесуальне
право надати заперечення проти
касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

У судовому процесі встановлено, що
підставою для застосування штрафних
санкцій, встановлених підпунктом 17.1.7
пункту 17.1 ст. 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (Закон №
2181-ІІІ), згідно з податковими
повідомленнями-рішеннями, з приводу
правомірності яких виник спір, стали
висновки контролюючого органу,
викладені в акті перевірки від 09.02.2008 №
03001, про порушення позивачем норми
підпункту 5.3.1 пункту 5.3 ст.5 Закону №
2181-ІІІ щодо граничних строків сплати
сум самостійно узгоджених податкових
зобов`язань по платі за спеціальне
використання водних ресурсів, збору за
забруднення навколишнього природного
середовища, земельного податку,
комунального податку за звітні періоди
впродовж 2005-2007 років.

За наслідками перевірки ОДПІ прийняті
податкові повідомлення-рішення від
09.02.2008: № /0 - про застосування
штрафних санкцій у розмірі 20 % - 24641,41
грн. за затримку граничного строку
узгодженої суми податкового
зобов`язання за платежем у сумі
123207,05 грн.; № /0 - про застосування
штрафних санкцій у розмірі 10 % - 12728,82
грн. за затримку граничного строку
узгодженої суми податкового
зобов`язання зі збору за забруднення
навколишнього природного середовища у
сумі 127288,20 грн. (оскаржується у сумі
11856,84 грн.), № /0 - про застосування
штрафних санкцій у розмірі 10 % - 1471,60
грн. за затримку граничного строку
узгодженої суми податкового
зобов`язання із комунального податку у
сумі 14716,00 грн. (оскаржується у сумі 1345,82
грн.); № /0 - про застосування
штрафних санкцій у розмірі 50 % - 1479,86
грн. за затримку граничного строку
узгодженої суми податкового
зобов`язання із комунального податку у
сумі 2959,72 грн.; № /0 - про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 10 % - 6560,72 грн. за затримку
граничного строку узгодженої суми
податкового зобов`язання із земельного
податку у сумі 65107,20 грн.; № /0 - про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 10 % - 6607,53 грн. за затримку
граничного строку узгодженої суми
податкового зобов`язання із
відрахувань на геологорозвідувальні
роботи у сумі 66075,30 грн.; № /0 - про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 20 % - 13527,86 грн. за затримку
граничного строку узгодженої суми
податкового зобов`язання із
відрахувань на геологорозвідувальні
роботи у сумі 67639,30 грн.; № /0 - про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 50 % - 55870,02 грн. за затримку
граничного строку узгодженої суми
податкового зобов`язання із
відрахувань на геологорозвідувальні
роботи у сумі 101740,04 грн. (оскаржується у
сумі 42923,02 грн.).

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3
ст.5 Закону № 2181-ІІІ платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом десяти календарних днів,
наступних за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 цього Закону для подання
податкової декларації.

Пунктом 7.7 статті 7 Закону № 2181-III
визначено рівність бюджетних
інтересів. З цією метою визначено, що
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Однак, зазначена норма не позбавляє
платника податків права самостійно
визначити джерела погашення
узгоджених податкових зобов'язань
відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону
№ 2181-III та від обов'язку самостійно
сплатити суму податкового зобов'язання
відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 цього ж Закону. Суми податкових
зобов'язань або податкового боргу з
урахуванням підпункту 16.5.2 пункту 16.5
статті 16 Закону № 2181-III слід вважати
сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків. Законом
№ 2181-III не визначено серед
заходів, які вживаються контролюючим
органом з метою погашення платниками
податків податкового боргу, зміну
призначення платежу, самостійно
визначеного платником податків.

Наведені норми матеріального права
судами попередніх інстанцій
застосовані правильно, а доводи,
викладені в касаційній скарзі, не
спростовують правильність висновків
суду щодо наявності підстав оцінки дій
ОДПІ щодо зміни призначення платежів,
зазначених у платіжних дорученнях
Комунального підприємства
«Луцькводоканал» на сплату сум
податкових зобов'язань за відповідний
звітний податковий період як
протиправних.

Відповідно до підпункту «в» підпункту
18.2.1 пункту 18.2 ст. 18 закону № 2181-ІІІ
підлягає списанню безнадійний
податковий борг, у тому числі пеня,
нарахована на такий податковий борг, а
також штрафні санкції, в тому числі
податковий борг юридичних та фізичних
осіб, стосовно якого минув строк
позовної давності, встановлений цим
Законом.

Таким строком згідно з підпунктом 15.1.1
пункту 15.1 ст. 15 цього ж Закону є 1095
календарних днів.

З огляду на встановлений у судовому
процесі факт виникнення у позивача
податкового боргу з відрахувань за
геологорозвідувальні роботи,
земельного податку, комунального
податку, збору за забруднення
навколишнього природного середовища,
що виник у 2002 році, збору за спеціальне
використання водних ресурсів - 2004 року,
цей податковий борг підпадає під
визначення безнадійного податкового
боргу. Ця обставина обґрунтовано взята
до уваги судами попередніх інстанцій
як підстава для задоволення позову,
оскільки виключала зарахування
сплачених позивачем сум податкових
зобов'язань на погашення податкового
боргу, що підлягав списанню.

Касаційний перегляд справи здійснено в
межах касаційної скарги відповідно до
частини 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 224 цього Кодексу
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду
Волинської області від 30.06.2009 та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош