Справа № 821/714/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/714/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представник позивача - Пасека В.І.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«АГРОБІЗНЕС» до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,

третя особа: Генічеська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«АГРОБІЗНЕС» (надалі - позивач, ТОВ
«АГРОБІЗНЕС») звернулося до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення, прийняті
Каховською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (надалі - відповідач, Каховська
ОДПІ) від 24 лютого 2014 року:

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 2 863 393 грн. за
основним платежем та застосовано
штрафні санкції в сумі 3 579 241, 25 грн.;

- № , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 3 219 155 грн. за
основним платежем та застосовано
штрафні санкції в сумі 11 609 577,50 грн.

В обґрунтування позивач зазначив, що у
податкових органів відсутні підстави
для застосування будь - яких негативних
наслідків до платників фіксованого
сільськогосподарського податку та
осіб, що застосовують спеціальний
режим оподаткування податком на додану
вартість у сільськогосподарської
діяльності, в разі недотримання
останніми норм земельного
законодавства щодо реєстрації
договорів оренди земельних ділянок,
якщо при цьому дотримано вимог
податкового законодавства.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року адміністративний позов -
задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував
податкові повідомлення - рішення
Каховської ОДПІ від 24 лютого 2014 року за
№ та за №

В апеляційній скарзі Каховської ОДПІ
ставиться питання про скасування
судового рішення у зв'язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та про постановлення нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляцію, податковий
орган зазначив, що за відсутності
належним чином зареєстрованого
правовстановлюючого документа
відповідна земельна ділянка не може
вважатися такою, що перебуває у
власності чи на праві оренди в особі,
яка фактично володіє такою ділянкою

Представник апелянта в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явився, повідомлений належним
чином про місце, день та час судового
розгляду.

Представник ТОВ «АГРОБІЗНЕС» в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції проти апеляційної скарги
заперечив та просив рішення суду
залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що ТОВ «АГРОБІЗНЕС» є
юридичною особою, основний вид
діяльності, якої є - вирощування
зернових культур, бобових культур і
насіння олійних культур, вирощування
інших культур.

ТОВ «АГРОБІЗНЕС» є платником
фіксованого сільськогосподарського
податку та особою яка застосовує
спеціальний режим оподаткування
податком на додану вартість у сфері
сільського та лісового господарства, а
також рибальства в 2013 році.

Згідно розрахунку за 2012 рік частка
сільськогосподарського
товаровиробництва ТОВ «АГРОБІЗНЕС»
складає - 77,78 відсотків загальної суми
валового доходу.

Товариство має на балансі
сільськогосподарську техніку,
дощувальні машини «Фрегат»,
сільськогосподарське обладнання,
об'єкти нерухомості.

Згідно довідки управління
Держземагенства у товариства є в
наявності земельні ділянки загальною
площею 3029,1 га.

Каховської ОДПІ на підставі п.п.78.1.1,
п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу
України (надалі - ПК України) була
проведена позапланова виїзна
перевірка дотримання ТОВ «АГРОБІЗНЕС»
вимог податкового законодавства щодо
наявності земельних ділянок та
підсумки збору урожаю за період з 01
жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року, за
наслідками якої складений акт від 07
лютого 2014 року № 49/22/30955280.

Перевіркою було встановлено порушення
п.209.15.2 п.209.15 ст.209 ПК України в
результаті чого:

- занижено податок на додану вартість
(надалі - ПДВ) у сумі - 3 277 813 грн.;

- завищено ПДВ, якій підлягає
нарахуванню та залишається у
розпорядженні сільгоспвиробника і
спрямовується на спеціальний рахунок
у сумі - 2 716 884 грн.,

- занижено перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання звітного
періоду, яке зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду (рядок 24) на суму - 1 534
450 грн.

- завищено суми податкового кредиту над
сумою податкового зобов'язання за
грудень 2012 року у сумі 46 759 грн., серпень
2013 року у сумі 147 162 грн.

Підставою для таких висновків
податкового органу стало те, що
сільськогосподарська продукція ТОВ
«АГРОБІЗНЕС», яка була вирощена за
договором підряду з ДП ДГ «Каховське»
№2 від 11 січня 2012 року на його земельних
ділянках, не може вважатися продукцією
власного виробництва, так як вирощена
на земельних ділянках, щодо яких не
оформлено належним чином договори.

Отже, на думку податкового органу, ТОВ
«АГРОБІЗНЕС» не мав право отримавши
від ДП ДГ «Каховське»
сільськогосподарську продукцію
включати її до Декларації з ПДВ
(скороченої).

За висновками перевірки Каховською
ОДПІ було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 24 лютого 2014
року:

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем - податок на
додану вартість за основним платежем
на суму 3 219 155 грн. та застосування
штрафних санкцій на суму - 11 609 577, 50 грн.;

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем - податок на
додану вартість на суму - 2 863 393 грн. та
застосування штрафу в сумі 3579241, 25 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив із того, що
позивач самостійно (безпосередньо)
здійснював діяльність по вирощуванню
сільгосппродукції, а отже отримана в її
результаті продукція є
сільгосппродукцією власного
виробництва.

Що стосується сільгосппідприємства -
ДП ДГ «Каховське», то воно виробництво
сільгосппродукції за договором
підряду не здійснювало, оскільки в його
діяльності відсутній головний
критерій виробництва - отримання
готової продукції. Вчинені дії
останнім за своєю суттю є наданими
послугами з виконання певних операцій
по вирощуванню сільськогосподарських
культур.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова
позиція суду першої інстанції, яка
викладена у судовому рішенні,
відповідає вимогам ст.159 КАС України,
виходячи з наступного.

Як випливає зі змісту пункту 308.4 статті
308 ПК України, для розрахунку доходів
від реалізації сільськогосподарської
продукції власного виробництва як
таких, що можуть враховуватися при
визначенні частки
сільськогосподарського
товаровиробництва, можуть включатися
доходи від продажу продукції
рослинництва, вирощеної (виробленої) на
сільськогосподарських угіддях, що
знаходяться у користуванні особи на
будь-яких умовах.

Податкове законодавство не вимагає
державної реєстрації договору оренди
земельної ділянки (паю) як обов'язкової
ознаки для кваліфікації відповідної
ділянки як такої, що знаходиться у
користуванні сільськогосподарського
товаровиробника.

Недотримання норм земельного
законодавства щодо реєстрації права
оренди земельних ділянок не може бути
перешкодою для кваліфікації
сільськогосподарських угідь як таких,
що знаходяться у користуванні
товаровиробника для цілей справляння
фіксованого сільськогосподарського
податку.

За таких обставин продукція, вирощена
на земельній ділянці, орендованій
платником фіксованого
сільськогосподарського податку в
юридичної та/або фізичної особи, є
сільськогосподарською продукцією в
розумінні глави 2 розділу XIV
Податкового кодексу України незалежно
від того, чи зареєстровані належним
чином договори оренди такої ділянки.

Відповідно, така продукція повинна
враховуватися при визначенні частки
сільськогосподарського
товаровиробництва у розмірі 75
відсотків, необхідної для набуття та
підтвердження особою статусу платника
сільськогосподарського
товаровиробника.

За таких обставин, відсутні будь - які
підстави для розмежування
сільськогосподарської продукції на ту,
що отримана на належно оформлених
земельних ділянках, право оренди яких
зареєстровано, та на ту, що вирощена на
ділянках, оренда чи інше право
користування якими оформлені з
недоліками.

Умови, за яких сільськогосподарське
підприємство втрачає право
застосування спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість, встановлені пунктом 209.11
статті 209 ПК України.

Відповідно до вказаної норми, якщо
суб'єкт спеціального режиму
оподаткування поставляє протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно
несільськогосподарські
товари/послуги, питома вага яких
перевищує 25 відсотків вартості всіх
поставлених товарів/послуг, то на таке
підприємство не поширюється
спеціальний режим оподаткування,
встановлений цією статтею.

Таке підприємство зобов'язане
визначити податкове зобов'язання з
цього податку за підсумками звітного
податкового періоду, в якому було
допущено таке перевищення, і сплатити
податок до бюджету в загальному
порядку.

Таким чином, визначальним для
встановлення права особи
застосовувати спеціальний режим
оподаткування податком на додану
вартість є дотримання
сільськогосподарським
товаровиробником критерію щодо
питомої ваги сільськогосподарських
товарів, яка має становити не менше 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
послідовних звітних податкових
періодів сукупно.

Єдиними критеріями для віднесення
товарів до сільськогосподарських
цілей застосування спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість є належність цих
товарів до певної товарної групи, а
також створення цих товарів у процесі
діяльності, визначеної пунктом 209.17
статті 209 ПК України (які також
визначаються за відповідними групами
класифікатора видів економічної
діяльності).

Якщо товари відповідають визначеним
товарним групам та отримані в
результаті здійснення діяльності, що
відповідає визначеним видам, вони є
сільськогосподарськими і повинні
враховуватися при визначенні питомої
ваги сільськогосподарських товарів
для цілей застосування спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість.

При цьому, недодержання питомої ваги
щодо реалізації сільськогосподарських
товарів є єдиною підставою для
застосування до
сільськогосподарського
товаровиробника правил загального
режиму оподаткування податком на
додану вартість.

В інших випадках, зокрема, в разі
недодержання вимог щодо оформлення
земельних ділянок, які
використовуються при виробництві
сільськогосподарських товарів,
відсутні підстави для застосування до
особи загальних правил оподаткування
податком на додану вартість.

Тому посилання апелянта на порушення
позивачем п. 209.15.2 ст. 209 ПК України не
відповідають вимогам податкового
законодавства.

Аналізуючи доводи апелянта про те, що
позивач, придбаваючи
сільськогосподарську продукцію у
сільськогосподарського підприємства
ДП ДГ «Каховське» мав право збільшити
податковий кредит на суму сплаченого
податку в загальному порядку, суд
апеляційної інстанції дійшов
наступного.

Досліджуючи питання господарських
взаємовідносин між позивачем та ДП ДГ
«Каховське» суд першої інстанції
встановив, що позивач за договором
підряду з державним підприємством ДГ
«Каховське» надавав останньому паливо,
насіння, міндобрива, засоби захисту,
крім того, самостійно виконував окремі
стадії біологічного процесу
вирощування сільгосппродукції.

Як свідчать технологічні карти
фактично виконаних робіт, позивач
виконував ранньовесняне боронування,
глибоку культивацію, підвезення
насіння, передпосівну культивацію,
протравлювання насіння, посів,
прикочування, підживлення
міндобривами, підвезення води, обкоси
та прокоси, оборювання полів, пряме
комбайнування, відвезення зерна та
інше, використовуючи власну техніку,
комбайни, трактори, автомобілі.

Витрати підрядника на вирощування
складались в основному з витрат на
зрошення, дискування, оранку, часткове
внесення гербіцидів, та вартість
палива, витраченого на ці операції.

Таким чином, ТОВ «АГРОБІЗНЕС» не
придбавав у ДП ДГ «Каховське»
сільськогосподарську продукцію, ним
була здійснена оплата за надані
послуги за договором підряду.

Позивач не заперечує тієї обставини, що
не оформлював право користування
земельними ділянками ДП ДГ
«Каховське», хоча на них виконував
певні роботи по вирощуванню врожаю.

Суд першої інстанції надаючи правову
оцінку доводам Каховської ОДПІ щодо
обов'язку позивача безпосередньо
займатися вирощуванням продукції,
обґрунтовано зазначив наступне.

Так, під «виробництвом» чинне
законодавство України розуміє
економічну діяльність, результатом
якої є продукція.

При цьому передбачено, що це поняття
використовують для позначення всіх
видів економічної діяльності, в тому
числі і сільського господарства
(Розділ 4 «Терміни та визначення
понять» Національного класифікатора
України «Класифікація видів
економічної діяльності ДК 009:2010»,
прийнятого згідно із наказом
Держспоживстандарту України від 11
жовтня 2010 року № 457).

Стаття 1 Закону України від 18 січня 2001
року № 2238-III «Про стимулювання розвитку
сільського господарства на період 2001 -
2004 років» визначає
сільськогосподарське виробництво як
вид господарської діяльності з
виробництва продукції, яка пов'язана з
біологічними процесами її вирощування,
призначеної для споживання в сирому і
переробленому вигляді та для
використання на нехарчові цілі.

Згідно із наказом Держкомстату України
від 14 лютого 2011 року № 33 «Про
затвердження Методики розрахунку
рівня рентабельності
сільськогосподарської діяльності
сільськогосподарських підприємств»,
сільськогосподарським виробництвом є
діяльність, що включає всі стадії
технологічного процесу, пов'язаного з
вирощуванням сільськогосподарських
культур і тварин і отриманням
унаслідок цього продукції сільського
господарства.

Таким чином, оскільки діяльність
позивача була пов'язана з біологічними
процесами вирощування
сільгосппродукції, і така діяльність
призвела до передбаченого
законодавством результату - отримання
врожаю готової сільгосппродукції, то
суд першої інстанції правильно
зазначив, що вказана діяльність цілком
відповідає змісту виробництва ним
сільськогосподарської продукції.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Каховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОБІЗНЕС» до
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
виготовлення повного тексту.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова

Повний текст ухвали складено 24.06.2014
року.