Справа № 2а-8159/10/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Справа №
876/11767/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання
Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року у справі за заявою ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Львівського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Старосамбірської районної
державної адміністрації Львівської
області про скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до Старосамбірської районної
державної адміністрації Львівської
області в якому просив визнати
протиправним та скасувати п.1
розпорядження відповідача №65-к від 06
липня 2010 року «Про застосування
дисциплінарного стягнення до С
ОСОБА_1».

Постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся в суд першої
інстанції з заявою про перегляд
вказаної постанови Львівського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2011 року за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року заяву про перегляд постанови суду
за нововиявленими обставинами
залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив
його в апеляційному порядку, вважає
ухвалу незаконною.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції зазначаючи в ухвалі,
що «істотні для справи обставини це ті
які становлять сутність справи та
мають юридичне значення для
взаємовідносин сторін, які можуть
вплинути на рішення суду, яке набрало
законної сили, які існували під час
розгляду адміністративної справи, але
не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи. Маються на увазі нові
обставини, а не нові докази,
встановлені раніше або не враховані
судом».

Із тексту ухвали, на думку скаржника,
суд погодився з твердженням
представника відповідача, що істотним
«був сам факт невиконання доручення»,
тоді як законодавець у ст. 148 КЗпІІ
України встановив, що дисциплінарне
стягнення «застосовується власником
або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням
проступку» і очевидно його складовими
і в тому числі наявністю вини.

Суд у своєму рішення не подає
вмотивованих доказів, які б
заперечували факт, встановлений
прокуратурою Старосамбірського
району, лист якої долучений до заяви, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень вчинив дії, які віднесенні
до повноважень вищестоящого місцевого
державного виконавчого органу -
Львівської обласної державної
адміністрації. Факт визнання
компетенції оформлення протоколу
наради голови облдержадміністрації
визнає сам відповідач у листі на ім'я
позивача № 10/05-14 від 15.04. 2013 р., який теж
долучений до заяви.

Суд першої інстанції в ухвалі
посилався на положення постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах,
що набрали законної сили» від 27.02. 1981 р.
№ 1, згідно якої «не можуть бути
визнанні нововиявленими нові, тобто
такі, що виникли чи змінилися після
встановлення рішення обставини, а
також обставини, на які посилалась
особа, яка брала участь у справі, у
своїх поясненнях, касаційній скарзі
або які могли бути встановлені при
виконанні судом вимог процесуального
закону» .

В ухвалі відсутні докази, що обставини
на які посилався скаржник виникли чи
змінилися після встановлення рішення
та відсутні докази, що неправомірні дії
щодо створення і подання доказу витягу
протоколу № 2 від 05.07. 2010 р. селекторної
наради голови ЛОДА з головами
райдержадміністрацій, будь коли, чи то
на стадії апеляційного чи касаційного
розгляду, оскаржувалися.

Крім того апелянт зазначає, що істотним
порушенням суду при прийняті ухвали є
порушення вимог ст. 163 КАС щодо змісту
ухвали, зокрема її вмотивованість. Усі
зазначені в заяві доводи мають бути
ретельно дослідженні , проаналізовані
з урахуванням наявних у справі й
додатково поданих матеріалів для того
щоб сформувати обґрунтовані
міркування, які повинні спростувати
або підтвердити викладені у заяві та
запереченні доводи і послатися на
відповідні докази.

Натомість, ухвала Львівського
окружного адміністративного суду
прийнята з посиланням на загальні
теоретичні засади права, як то «не
можуть бути новоявленими нові
обставини, тобто такі, що виникли або
змінилися після винесення ухвали або
постановлення рішення, а також
обставини, на які посилалася особа, яка
брала участь у справі, у своїх
поясненнях, апеляційній або касаційній
скарзі, або які могли бути встановлені
при виконанні судом процесуального
закону щодо всебічного і повного
дослідження обставин справи ». У
контексті зазначеного вище, вже, в
наступному абзаці вказано «суд
зазначає, що обставина на яку
посилається заявник у поданій заяві не
є нововиявленою, а є новим доказом у
справі, що не може бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами ».

Така логіка суду суперечить, найперше
нормі ст. 69 КАС України, де зазначено, що
суд встановлює наявність або
відсутність обставин, і в тому числі
нововиявлених, на підставі
матеріально-правових фактів, як це і
вбачається за змістом п.1 ч.2 ст. 245
Кодексу, на чому наголошує і суд.

Матеріально-правові факти в контексті
ст. 69 КАС України іменуються доказами.
Крім того Верховний Суд України у листі
від 01.01. 2009 р. «Узагальнення практики
перегляду судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами в порядку
цивільного судочинства» відмітив, що
нововиявлена обставина практично
завжди є новим,невідомим раніше
доказом щодо обставин справи.

Виходячи із вище викладеного просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 звернувся у суд першої
інстанції з заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року у адміністративній справі №
2а-8159/10/1370 за позовом ОСОБА_1 до
Старосамбірської районної державної
адміністрації про скасування п.1
розпорядження голови Старосамбірської
РДА № 65-к «Про застосування
дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1»
від 06.07.2010 року. Підставою для перегляду
вказаної постанови заявник зазначив
те, що при прийнятті постанови, на
підставі витягу з протоколу
селекторної наради голови Львівської
обласної державної адміністрації з
головами райдержадміністрацій № 2 від
05.07.2010 року, наданого відповідачем,
судом встановлено, що державною
адміністрацією Старосамбірського
району не була подана інформація про
здійснення якісного щотижневого
моніторингу стану погашення боргів із
виплати заробітної плати на
підприємствах району, тобто не
виконано пункт 8 доручення голови
Львівської обласної державної
адміністрації № 56/0/6-10 від 23.06.2010 року.
На підставі наданого суду відповідачем
витягу з протоколу встановлено факт
невиконання ОСОБА_1 пункту 8 доручення
та зроблено висновок про правомірність
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення. Проте, у
повному тексті протоколу № 5 наради
голови ЛОДА від 05.07.2010 року, який видано
Львівською облдержадміністрацією,
зазначено невиконання
Старосамбірським районом пункту 4, а не
пункту 8 доручення голови ЛОДА. Окрім
того, лист прокурора Старосамбірського
району № 78/1-52/13 від 09.07.2013 року, який
заявник вважав також нововиявленою
обставиною, у відповідь на звернення
ОСОБА_1, засвідчує факт, що
Старосамбірською РДА подано до суду як
письмовий доказ виданий нею витяг з
протоколу селекторної наради, який не є
в її компетенції. Тому такий доказ є
неналежним, а клопотання позивача про
витребування повного тексту протоколу,
судом було залишено без задоволення.
Тому судове рішення було постановлено
з врахуванням неналежного письмового
доказу виданого відповідачем.

Постановляючи ухвалу суду першої
інстанції вірно зазначив, що частиною
другою статті 245 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначені підстави для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами: істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи;
встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необгрунтованого
рішення; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необгрунтоване
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано. Вище вказаний перелік
підстав для перегляду судового рішення
за нововиявленими обставинами є
вичерпний.

Нововиявленими обставинами є будь які
фактичні дані, які мають значення для
правильного вирішення спору та які
можуть вплинути на рішення суду, яке
набрало законної сили. Необхідними
ознаками нововиявлених обставин є їх
наявність на час розгляду справи, а
також те, що ці обставини не були і не
могли бути відомі на час розгляду
справи ні особам, які беруть участь у
справі, ні суду, який розглядав її та
вирішував спір по суті.

Судом першої інстанції, розглядаючи
заяву, з'ясовано, що 06.07.2010 року
розпорядженням голови
Старосамбірської районної державної
адміністрації №65-к «Про застосування
дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1»
позивачу оголошено догану за порушення
термінів виконання доручення голови
Львівської обласної державної
адміністрації від 23.06.2010 року №56/0/6-10.
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Суд першої інстанції вважав, що вказані
заявником обставини не є
нововиявленими обставинами, бо
відповідно до пункту 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах,
що набрали законної сили» від 27 лютого
1981 року №1 не можуть бути визнані
нововиявленими нові, тобто такі, що
виникли чи змінилися після
встановлення рішення обставини, а
також обставини, на які посилалася
особа, яка брала участь у справі, у
своїх поясненнях, касаційній скарзі
або які могли бути встановлені при
виконанні судом вимог процесуального
закону. Крім того істотні для справи
обставини це ті, які становлять
сутність справи та мають юридичне
значення для взаємовідносин сторін,
які можуть вплинути на рішення суду,
яке набрало законної сили, які існували
під час розгляду адміністративної
справи, але не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи. Маються
на увазі нові обставини, а не нові
докази, встановлені раніше або не
враховані судом. Тому не можуть бути
визнані нововиявленими нові обставини,
тобто такі, що виникли або змінилися
після винесення ухвали або
постановлення рішення, а також
обставини, на які посилалася особа, яка
брала участь у справі, у своїх
поясненнях, апеляційній або касаційній
скарзі, або які могли бути встановлені
при виконанні судом вимог
процесуального закону щодо всебічного
і повного дослідження обставин справи.
З огляду на це суд першої інстанції
вважав, що обставина на яку посилається
заявник у поданій заяві не є
нововиявленою, а є новим доказом у
справі, що не може бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Однак колегія суддів зазначає, що суду
першої інстанції слід було звернути
увагу на та обставину, що розпорядження
голови Старосамбірської районної
державної адміністрації №65-к від 06.07.2010
року «Про застосування
дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1»
яким позивачу оголошено догану за
порушення термінів виконання
доручення голови Львівської обласної
державної адміністрації від 23.06.2010 року
№56/0/6-10 прийнято на підставі його
пояснень від 05.07.2010 року та пояснень
начальника відділу економіки
райдержадміністрації Масляка М.С. від
05.07.2010 року, а не на підставі
селекторної наради голови Львівської
обласної державної адміністрації з
головами райдержадміністрацій 05.07.2010
року зафіксованої протоколом такої
наради.

Розглядаючи спір та приймаючи
постанову від 11 лютого 2011 року
Львівський окружний адміністративний
суд встановив, що самим позивачем у
поясненні було визнано ту обставину, що
05.07.2010 року інформація щодо виконання
пункту 8 доручення голови Львівської
обласної державної адміністрації
№56/0/6-10 в письмовому вигляді до
Львівської обласної державної
адміністрації не поступала, тобто
пункт 8 доручення виконано не було, а
крім того зібраними доказами
беззаперечно встановлено факт
невиконання станом на 01 липня 2010 року
згаданого вище пункту 8 доручення
голови Львівської обласної державної
адміністрації № 56/0/6-10.

З огляду на це суд апеляційної
інстанції вважає, що як протокол
селекторної наради так і лист
прокурора Старосамбірського району №
78/1-52/13 від 09.07.2013 року, який засвідчує
факт, що Старосамбірською РДА подано до
суду, як письмовий доказ, виданий нею
витяг з протоколу селекторної наради,
який не є в її компетенції не є
істотними обставинами, які б давали
підстави для скасування постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року по справі № 2а- 8159/10/1370 у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для скасування ухвали суду першої
інстанції, якою залишено без
задоволення заяву про перегляд
постанови суду за нововиявленими
обставинами.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
199, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 14
серпня 2013 року по справі № 2а-8159/10/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
О.М. Довгополов

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 20.06.2014
року