Справа № 806/2554/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Житомир справа № 806/2554/14

час прийняття: 10 год. 59 хв.
категорія 6.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Бондар О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Держземагенства в Житомирській
області про визнання протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського
окружного адміністративного суду з
вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного
управління Держземагенства в
Житомирській області щодо вимагання
документів не передбачених ст.123
Земельного кодексу України для надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою з правом передачі в оренду
земельних ділянок площею 8,0 га для
ведення фермерського господарства на
території Волицької сільської ради
Андрушівського району, площею 28,3587 га
та 19,0680 га для ведення фермерського
господарства на території
Високопічської сільської ради
Житомирського району;

- зобов'язати Головне управління
Держземагенства в Житомирській
області розглянути клопотання від
03.03.2014 року та прийняти рішення щодо
надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою з правом
передачі в оренду земельних ділянок
площею 8,0 га для ведення фермерського
господарства на території Волицької
сільської ради Андрушівського району,
площею 28,3587 га та 19,0680 га для ведення
фермерського господарства на
території Високопічської сільської
ради Житомирського району у
відповідності до законодавства.

В обґрунтування позову зазначив, що
03.03.2014 року він звернувся до Головного
управління Держземагенства в
Житомирській області з клопотанням про
надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою з правом
передачі в оренду земельних ділянок
площею 8,0 га для ведення фермерського
господарства на території Волицької
сільської ради Андрушівського району,
площею 28,3587 га та 19,0680 га для ведення
фермерського господарства на
території Високопічської сільської
ради Житомирського району. Листом від
17.03.2014 року № 19-6-0.21-1543/2-14 відповідач
повідомив, що до клопотання не додані
документи, що підтверджують досвід
роботи в сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі. Позивач вважає, що
такі дії відповідача суперечать статті
123 Земельного кодексу України. Позивач
також зазначає, що у вказаному листі
відповідач посилається на п.6 ст.118
Земельного кодексу України, яким
регулюється питання безоплатного
одержання громадянами земельної
ділянки для ведення фермерського
господарства та інших потреб у
власність, а не в оренду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечив та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог з огляду на слідуюче.

Як свідчать матеріали справи, 03 березня
2014 року ОСОБА_3 звернувся до Головного
управління Держземагенства в
Житомирській області із заявами, у яких
просив надати дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо передачі в
оренду терміном на 25 років земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства площею 8,0 га на території
Волицької сільської ради
Андрушівського району, площею 28,3587 га
та 19,0680 га на території Високопічської
сільської ради Житомирського району.
До вказаних заяв позивачем також були
додані графічні матеріали.

Відповідач листом від 17.03.2014 року №
19-6-0.21-1543/2-14 повідомив, що до заяв не
додано документи, що підтверджують
досвід роботи в сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі. При цьому відповідач у свої
відповіді посилався на пункт 6 статті
118 Закону України "Про фермерське
господарство".

Суд вважає, що дії відповідача
суперечать приписам частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, з огляду на наступне.

Повноваження органів виконавчої влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування визначено
статтею 122 Земельного кодексу України.

Зокрема, частиною 4 цієї статті
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин
та його територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Відповідно до частини 2 статті 123
Земельного кодексу України, особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Аналіз зазначених норм Кодексу дає
підстави для висновку, що для одержання
у користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності особі достатньо подати
відповідне клопотання із зазначенням
орієнтовного розміру земельної
ділянки та її цільового призначення, а
також графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки. Перелік
даних документів є виключним та
розширеному тлумаченню не підлягає.
Крім того, дана норма містить пряму
заборону вимагати додаткові документи.

Як вищезазначено, відповідач в листі
від 17.03.2014 року №19-6-0.21-1543/2-14 посилався
на пункт 6 статті 118 Земельного кодексу
України.

Слід відзначити, що даною нормою
врегульовано відносини, які виникають
лише з питань одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації

Тобто, пункт 6 статті 118 Земельного
кодексу України не поширює свою дію на
відносини з питань надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування, які
регулюються статтею 123 Земельного
кодексу України.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, не розглянувши належним
чином вищезазначені заяви ОСОБА_3 та не
прийнявши рішення відповідно до
законодавства, відповідач порушив
право позивача на отримання земельної
ділянки в оренду.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
повторно розглянути заяви ОСОБА_3 та
прийняти рішення відповідно до
законодавства.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного
управління Держземагентства у
Житомирській області щодо вимагання у
ОСОБА_3 документів, які не передбачені
ст.123 Земельного кодексу України за
його клопотаннями від 3 березня 2014
року.

Зобов'язати Головне управління
Держземагентства у Житомирській
області розглянути клопотання ОСОБА_3
від 3 березня 2014 року про надання
дозволу на розробку проектів
землеустрою земельних ділянок для
ведення фермерського господарства.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 24
червня 2014 р.