Справа № 161/2927/14-а
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2927/14-а
Провадження № 2-а/161/165/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

при секретарі - Селюкові Р.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України у
Волинській області, інспектора взводу
з обслуговування стаціонарного посту
РДПС ДАІ Костриці Руслана
Володимировича про визнання
незаконними дій та скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідачів про визнання незаконними
дій та скасування постанови у справі
про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що 15.02.2014
року близько 14 год. 35 хв., керуючи
автомобілем ЗАЗ «Део», д.н.з. НОМЕР_1, на
128 км дороги Устилуг-Луцьк-Рівне в
напрямку м. Рівне, був зупинений на
стаціонарному посту інспектором
взводу ДПС. Відповідач Костриця Р.В.
повідомив про порушення вимог знаку 3.29
«Обмеження максимальної швидкості 50
км/год», оскільки він рухався зі
швидкістю 86 км/год. Постановою
інспектора взводу з обслуговування
стаціонарного посту РДПС ДАІ Костриці
Р.В. серії ПС1 №015706 від 15.02.2014 року його
було притягнено до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі - 330 грн.
Вважає, що притягнення його до
адміністративної відповідальності є
незаконним та необґрунтованим.
Покликається на те, що дорожні знаки
щодо обмеження швидкості руху не були
розміщені відповідно до вимог ДСТУ. Він
рухався з дозволеною швидкістю близько
90 км/год. Крім того, при під'їзді до
знаку «обмеження максимальної
швидкості 50 км/год», він був
засліплений боковим сонячним світлом,
і побачив знак проїжджаючи повз нього.
Не застосував екстрене гальмування,
щоб не створити аварійну обстановку. На
підставі викладеного просив визнати
дії інспектора щодо складання
оскаржуваної постанови незаконними,
скасувати постанову про притягнення
його до адміністративної
відповідальності, провадження у справі
закрити.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав з підстав в ньому наведених,
просив його задовольнити.

Представник відповідача УДАІ УМВС
України у Волинській області Коваль
І.В. в судове засідання не з'явилася,
клопотала про слухання справи у її
відсутності. Одночасно подала письмові
заперечення на позовну заяву, які
мотивує тим, що порушення позивачем ПДР
15.02.2014 року було зафіксовано
сертифікованим і відповідно повіреним
вимірювальним приладом «Візир» у
патрульному режимі. Позивачу було
продемонстровано відеоряд, з якого
вбачалося, що саме його автомобіль
перевищив встановлену швидкість (фото
додається), після чого складено
протокол (роз'яснено права, ознайомлено
зі змістом протоколу, надано
можливість подати письмові пояснення),
проте він відмовився. Після чого
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення.
Просила в задоволенні позову
відмовити.

Відповідач інспектор взводу з
обслуговування стаціонарного посту
РДПС ДАІ Костриця Р.В. в судове
засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що в позові слід відмовити з
наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж
статті кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що 15.02.2014 року
інспектором взводу з обслуговування
стаціонарного посту РДПС ДАІ Кострицею
Р.В. було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №120299 (а.с.5), відповідно до якого
ОСОБА_1 15.02.2014 року о 14 год. 35 хв., керуючи
автомобілем ЗАЗ «Део», д.н.з. НОМЕР_1, на
128 км дороги Устилуг-Луцьк-Рівне в
напрямку м. Рівне, в зоні дії дорожнього
знаку 3.29 «обмеження максимальної
швидкості 50 км/год» у місці
розташування стаціонарного посту ДАІ
рухався зі швидкістю 86 км/год., що
перевищує встановлену швидкість руху
на 36 км/год. Швидкість вимірювалася
пристроєм «Візир» №0812344. Протокол був
складений в присутності двох свідків. В
судовому засіданні позивач пояснив, що
свідків він бачив.

Жодних пояснень про свою незгоду з
протоколом ОСОБА_1 в протоколі не надав.

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 015706 від 15.02.2014 року, винесеною на
підставі протоколу, ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 330 грн.(а.с.4).

У відповідності до ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Сам факт перевищення швидкості руху в
момент зупинення працівником ДАІ
позивачем не заперечується.

Разом з тим, його покликання на те, що
він не мав об'єктивної можливості
зменшити швидкість руху до дозволеної,
не заслуговують на увагу.

Відповідно до п.п. «в» п.12.10-2 ПДР
обмеження дозволеної швидкості руху
(дорожні знаки 3.29) вводяться постійно
виключно у місцях розташування
стаціонарних постів
Державтоінспекції» (Правила доповнено
пунктом 12.10-2 згідно з Постановою КМ № 668
від 18.07.2012).

Дорожній знак 3.29 «Обмеження
максимальної швидкості» забороняє рух
із швидкістю, що перевищує зазначену на
знакові.

Відповідно до вимог п.10.5.25 ДСТУ 4100-2002,
якщо обмеження максимальної швидкості,
що його вводять на даній ділянці
дороги, більш ніж на 20 км/год змінює її
значення проти дозволеної швидкості
руху на попередній ділянці, то
використовується ступінчате обмеження
швидкості з кроком не більше ніж 20
км/год послідовним встановленням
знаків 3.29, розміщених один від одного
на відстані від 100 до 150 м.

З наданого позивачем запису
відеореєстратора вбачається, що в
ОСОБА_1 знав про наближення до
стаціонарного посту ДАІ, що
підтверджується установленим на
автодорозі знаком сервісу 6.10 «Пост
ДАІ» (46 секунда запису).

Крім того, з запису відеореєстратора
вбачається, що на ділянці руху перед
стаціонарним постом ДАІ мало місце
ступінчате обмеження швидкості, що
підтверджується дорожнім знаком
«Обмеження максимальної швидкості 70
км/год» (1 хв.15 сек. запису).

А тому, суд вважає, що позивач мав
можливість завчасно вжити заходів для
зменшення швидкості руху керованого
ним автомобіля.

Крім того, наведені позивачем в
адміністративному позові доводи
незаконності дій відповідачів
об'єктивно спростовуються протоколом
про адміністративне правопорушення та
доданими до заперечення відповідачем
свідоцтвом про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки, свідоцтвом про
визнання (затвердження типу засобів
вимірювальної техніки) та переліком
технічних засобів, що використовуються
в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та
фіксування порушень правил дорожнього
руху, посекундною фотофіксацією з яких
вбачається, що перевищення швидкості
зафіксовано сертифікованим, повіреним
вимірювальним приладом «Візир» №0812344,
тобто у визначеному законом порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
інспектором взводу з обслуговування
стаціонарного посту РДПС ДАІ Кострицею
Р.В. під складення протоколу про
адміністративне правопорушення було
враховано всі визначені ст. 280 КУпАП
обставини та в законному порядку
встановлено винність позивача у
вчиненому правопорушенні, оскаржувана
постанова прийнята у відповідності з
вимогами закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 163, 167, 171-2 КАС
України, на підставі ст.ст. 256, 293 КУпАП,
суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС
України у Волинській області,
інспектора взводу з обслуговування
стаціонарного посту РДПС ДАІ Костриці
Руслана Володимировича про визнання
незаконними дій та скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення -- відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду
І.Б.
Плахтій