Справа № 809/1311/14
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.
Справа №
809/1311/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Біньковської Н.В.

при секретарі судового засідання Хоми
О.В.

за участю:

представника позивача - Борсука Д.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до товариства з обмеженою
відповідальністю "Маріні" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в сумі 17621,75 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з адміністративним
позовом до ТОВ "Маріні" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в розмірі 17621,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, в порушення статей 19, 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні", не
сплатив адміністративно-господарські
санкції за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда та не
зайняте ним в 2013 році в розмірі 17553,24
грн. та пеню, нараховану за несвоєчасну
сплату адміністративно-господарських
санкцій в розмірі 68,51 грн. Загальна сума
несплачених
адміністративно-господарських санкцій
та пені становить 17621,75 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві,
позов просив задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився без
поважних причин та без повідомлення
ним про причини неприбуття, хоча
відповідач був повідомлений належним
чином про дату, час та місце судового
розгляду.

За таких обставин, враховуючи
положення частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу за
відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши письмові докази, суд
прийшов до переконання, що позовна
заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ТОВ "Маріні" є юридичною особою, яке
здійснює господарську діяльність та
використовує найману працю.

25.02.2014 року відповідачем подано
позивачу звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
форми № 10-ПІ, згідно якого
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу за рік
становила 68 осіб, з них 2 осіб, яким
встановлена інвалідність та працювали
на підприємстві, кількість
інвалідів-штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
відповідачем визначено в 3 одиниці
(осіб), а також зазначено розмір
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 17553 грн. (а.с.7). Таким чином, ТОВ
"Маріні" не забезпечено
працевлаштування 1 інваліда.

Як слідує з розрахунку заборгованості
по сплаті
адміністративного-господарських
санкцій та пені, фонд оплати праці
штатних працівників становив 1193620,00
грн. в рік, середня річна заробітна
плата штатного працівника відповідача
становила 17553,24 грн., відповідно сума
адміністративно-господарських санкцій
за 2013 рік за 1 непрацевлаштованого
інваліда становить 17553,24 грн., а пеня,
нарахована за несвоєчасну сплату
адміністративного-господарських
санкцій складає 68,51 грн. (а.с.8).

Згідно листа Івано-Франківського
центру зайнятості від 15.05.2014 року за №
1610-05/10-14, ТОВ "Маріні" у 2013 році
інформацію про наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів до
Івано-Франківського центру зайнятості
не подавало (а.с.21).

Сума адміністративно-господарських
санкцій та нарахованої пені в розмірі
17621,75 грн. на момент розгляду справи
судом ТОВ "Маріні" не сплачена.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" з
метою реалізації творчих і виробничих
здібностей інвалідів та з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, яка не заборонена законом.

Згідно частини 3 статті 18 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" встановлено, що
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно частини 2 статті 19 коментованого
Закону підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною 1 цієї статті, і
забезпечують працевлаштування
інвалідів. При розрахунках кількість
робочих місць округлюється до цілого
значення.

Відповідно до частини 3 статті 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у
кількості, визначеній згідно з
частиною першою цієї статті,
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним (частина 5
статті 19 Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України
за № 70 від 31.01.2007 року "Про реалізацію
статей 19 і 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" затверджено Порядок подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування.
Абзац 3 пункту 2 вказаного Порядку,
передбачає обов'язок роботодавців
подання центру зайнятості за місцем їх
реєстрації як платників страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів.

Судом встановлено, що норматив робочих
місць для працевлаштування інвалідів
відповідача складав 3 штатних
працівників за 2013 рік, 1 з яких зайняте
інвалідом не було. Оскільки, відповідач
не подавав до Івано-Франківського
центру зайнятості інформацію про
наявність вакантних робочих місць для
працевлаштування інвалідів протягом
2013 року, суд приходить до висновку, що
ТОВ "Маріні" не вжито всіх залежних від
нього заходів щодо працевлаштування
інвалідів.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" передбачено, що
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Згідно частини 4 статті 20 коментованого
Закону адміністративно-господарські
санкції розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач, в порушення статтей 19, 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні", не
виконав нормативу по працевлаштуванню
1 інваліда та в строк до 15.04.2014 року не
сплатив адміністративно-господарські
санкції за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом в розмірі середньої річної
заробітної плати на робочому місці на
загальну суму 17553,24 грн. За порушення
ТОВ "Маріні" термінів сплати
адміністративно-господарських
санкцій, у відповідності до частини 2
статті 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", Івано-Франківське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів нарахувало відповідачу пеню
в розмірі 68,51 грн. Загальна сума
несплачених
адміністративно-господарських санкцій
та пені становить 17621,75 грн.

Доказів, які б свідчили про погашення
заборгованості відповідачем суду не
надано.

Враховуючи, що відповідачем не були
вжиті усі залежні від нього заходи на
виконання нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів в 2013 році,
суд приходить до переконання про
правомірність стягнення з ТОВ "Маріні"
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 17553,24 грн. та нарахованої пені
за несвоєчасну сплату
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 68,51 грн., а всього разом 17621,75 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, а позов таким
що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Маріні"
(ідентифікаційний код 36996689) на користь
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції
та нараховану пеню в сумі 17621
(сімнадцять тисяч шістсот двадцять
одна) гривня 75 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя

Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі
17.06.2014 року.