Справа № К/9991/89947/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/89947/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Винокуров К.С., Штульман
І.В.,

секретар судового засідання -
Василенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів на постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 05.04.2011р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011р. у
справі за позовом Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Приватного підприємства
"Сінтек-Про" про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року Київське міське
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до суду з позовом
про стягнення з ПП "Сінтек-Про"
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання у 2008 році нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів в розмірі 59060 грн з
врахуванням пені.

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
05.04.2011р., яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011р., в
задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» для
підприємств, установ, організацій, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік.

Відповідно до частини першої статті 20
цього Закону підприємства, установи,
організації, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Судами встановлено, що ПП "Сінтек-Про" є
юридичною особою і використовує
найману працю.

Відповідно до поданого відповідачем
звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2008 рік
середньооблікова кількість штатних
працівників становила 112, з яких 1 особа,
якій відповідно до чинного
законодавства встановлена
інвалідність, а кількість таких осіб,
які повинні працювати на робочих
місцях, створених відповідно до статті
19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» становить 4 особи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив з того, що у 2008
році відповідачем виконано вимоги
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» в
частині нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів, також
відповідач інформував центр
зайнятості про наявні вакантні місця,
не відмовляв у прийнятті інвалідів на
роботу, а тому передбачені законом
підстави стягнення
адміністративно-господарських санкцій
відсутні.

Поряд з тим, в порушення вимог статті 159
КАС України щодо законності та
обгрунтованості судового рішення,
судами належним чином не досліджено та
не надано правової оцінки обставинам
справи щодо правильності заповнення
відповідачем звітів форми №3-ПН,
зокрема колонки « 15» у відповідності до
Інструкції щодо заповнення форми
звітності №3-ПН «Звіт про наявність
вакансій» (постанова ВС України від
28.05.2013р.).

Крім того, всупереч вимог частин 4-5
статті 11 КАС України, судами не вжито
передбачених законом заходів для
з'ясування питання дотримання
позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд
відповідно до частини 2 статті 227 КАС
України є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судові
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.04.2011р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011р.
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
К.С. Винокуров

І.В. Штульман