Справа № 826/748/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/748/14
інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання протиправними
дій, визнання протиправними та
скасування припису, наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання протиправними
дій, визнання протиправними та
скасування припису, наказу. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що позапланову
перевірку позивача проведено з
порушенням норм діючого законодавства
на підставі недійсного направлення на
проведення перевірки, вимоги
інспектора ІДАБК у м. Києві про
усунення порушень невідповідності п.
3.25* ДБН 360-92** «Планування та забудова
міських і сільських поселень» та
висновки інспектора ІДАБК у м. Києві
щодо порушення ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» є безпідставними з
посиланням на рішення Печерського
районного суду міста Києва від 09 лютого
2010 року та постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2012 року, видача наказу
ІДАБК у м. Києві № С-7/26-1112/1 від 11 грудня
2013 року про скасування сертифікату №
КВ 18 від 01.11.2013 року суперечить
статті 124 Конституції України. Звертає
увагу, що з часу прийняття постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року позивач не змінював конструкції
житлового будинку, відповідність якої
встановлювалась у судовій
будівельно-технічній експертизі та у
рішенні суду, а тому відсутні правові
підстави вважати, що під час
будівництва позивачем не було
витримано норм для технічного
обслуговування будинку, які
передбачені п. 3.25* ДБН 360-92** «Планування
та забудова міських і сільських
поселень».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
квітня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
у місті Києві від 09 грудня 2013, виданий
ОСОБА_2, в частині визнання порушення -
«житловий будинок побудовано з
порушенням державних будівельних норм,
а саме під час будівництва (будинок
збудовано у 2004 році) не було витримано
передбачених норм для технічного
обслуговування будинку, які
передбачені п. 3.25* ДБН 360-92** «Планування
і забудова міських і сільських
поселень», чим порушено ст. 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність».
Визнано протиправним та скасовано
наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
у місті Києві № С-7/26-1112/1 від 11 грудня 2013
року про скасування сертифікату № КВ
18 від 01.11.2013, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта «Житловий будинок
під літерою «К», що розташований по
АДРЕСА_1» проектній документації та
підтверджує його готовність до
експлуатації. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про відмову
у задоволенні даного позову повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що відповідачем
відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та п. 7 Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю, на
підставі звернення Печерської
районної в місті Києві державної
адміністрації від 29.10.2013 року та
відповідно до направлення для
проведення позапланової перевірки від
06.12.2013 року проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності за адресою: АДРЕСА_1

За результатами перевірки встановлено,
що гр. ОСОБА_2 видано сертифікат, яким
засвідчено відповідність закінченого
будівництвом об'єкта на АДРЕСА_1 №
18 серія КВ, зазначений сертифікат
видано на виконання рішення суду.

За результатами перевірки з виїздом на
місце за вказаною адресою встановлено
наступне:

- житловий будинок побудовано з
порушенням державних будівельних норм,
а саме під час будівництва (будинок
збудовано у 2004 році) не було витримано
встановлених норм для технічного
обслуговування будинку, які
передбачені п. 3.25* ДБН 360-92** «Планування
і забудова міських і сільських
поселень», чим порушено ст. 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»;

- на земельній ділянці виконанні
будівельні роботи із будівництва
споруди невизначеного призначення
(залізобетонна конструкція із сходами)
без документа, який надавав би право на
виконання будівельних робіт, що є
порушенням ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»;

- власник земельної ділянки під час
здійснення заходів з державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовився надати документи, що
підтверджують право користування
земельною ділянкою, та технічний
паспорт БТІ, чим фактично вчинено
перешкоджання в проведені перевірки
відповідно до ч. 11 Порядку № 553.

Відповідно до п. 16 Порядку № 553
посадовою особою ІДАБК у м. Києві
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
09.12.2013 року, на підставі висновків якого
видано припис з вимогою усунути
виявлені порушення відповідно до вимог
чинного законодавства до 20.01.2014 року.

Примірник вказаного акту та припису
отримано особисто позивачем.

Також 09.12.2013 року посадовою особою
ІДАБК у м. Києві відносно позивача
складено протокол про адміністративне
правопорушення, в якому викладено
виявлені правопорушення із посиланням
на нормативно-правові акти, та
постанову по справі про
адміністративне правопорушення від
17.12.2013 року № 976.

За результатами зазначеної вище
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності на АДРЕСА_1 та за
результатами розгляду службової
записки начальника Інспекційного
відділу № 3 Управління контролю
будівництва об'єктів Інспекції №
С-7/26-1112/1 від 11.12.2013 Інспекцією видано
Наказ № 69 «д» від 13.12.2013 року, яким
скасовано сертифікат № 18 серія КВ
від 01.11.2013 року, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта «Житловий будинок
під літерою «К», що розташований на
АДРЕСА_1» проектній документації та
підтверджує його готовність до
експлуатації.

Не погоджуючись з такими діями,
приписом та наказом відповідача,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Задовольняючи даний позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача в частині визнання
протиправними та скасування припису та
наказу є правомірними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Частиною першою ст. 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
визначено, що будівництво (нове
будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 10 цього Закону для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи
(далі - інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю).

Згідно з п. 1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553, цей Порядок
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Абзацом першим п. 2 Порядку № 553
передбачено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і
технічного нагляду, ведення загального
та (або) спеціальних журналів обліку
виконання робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень (п. 3
Порядку № 553).

Відповідно до п. 7 Порядку № 553
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

Зі змісту акта перевірки судом першої
інстанції встановлено, що перевірку
проведено на підставі звернення
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації (вх. № 7/26-0411/68
від 04.11.2013 року).

Згідно вимог п. 12. Порядку № 553 посадові
особи інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю зобов'язані: у повному обсязі,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний архітектурно-будівельний
контроль у межах повноважень,
передбачених законодавством;
дотримуватися ділової етики у
взаємовідносинах із суб'єктами
господарювання та фізичними особами;
ознайомлювати суб'єкта містобудування
чи уповноважену ним особу з
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю у
строки, передбачені законодавством; за
письмовим зверненням суб'єкта
містобудування надавати
консультативну допомогу у здійсненні
державного архітектурно-будівельного
контролю.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (п. 17
Порядку № 553).

Припис складається у двох примірниках.
Один примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Припис підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку (п. 19
Порядку № 553).

Згідно з п. 9 Порядку № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва.

Виходячи зі змісту вказаних вище норм
законодавства, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що при проведенні
перевірки та складенні за її
результатами акту, припису та
прийнятті наказу відповідач діяв в
межах наданих йому повноважень, а тому
не підлягають задоволенню позовні
вимоги про визнання дій Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві щодо
проведення позапланової перевірки
додержання містобудівного
законодавства по АДРЕСА_1 та складання
акту позапланової перевірки від 09
грудня 2013 року, припису про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, стандартів і правил та наказу №
С-7/26-1112/1 від 11 грудня 2013 року.

Щодо виявлених під час позапланової
перевірки порушень, колегія суддів
зауважує про наступне.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.25* наказу
Держкоммістобудування від 17.04.1992 року
№ 44 "Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень.
ДБН 360-92**" для догляду за будівлями і
здійснення їх поточного ремонту
відстань до межі сусідньої ділянки від
найбільш виступної конструкції стіни
треба приймати не менше 1,0 м. При цьому
повинно бути забезпечене влаштування
необхідних інженерно-технічних
заходів, що запобігатимуть стіканню
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів будівель на територію
суміжних ділянок.

Судом першої інстанції було
встановлено, що головним державним
інспектором ІДАБК у м. Києві за
результатами перевірки було виявлено,
що закінчений будівництвом об'єкт
«Житловий будинок під літерою «К», що
розташований на АДРЕСА_1» побудовано з
порушенням державних будівельних норм,
а саме: не було витримано передбачених
норм для технічного обслуговування
будинку, передбачених п. 3.25* наказу
Держкоммістобудування від 17.04.1992 року
№ 44 "Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень.
ДБН 360-92**.

Відповідно до норм Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої Наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів 18.05.2010 року № 376 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 червня 2010 року за № 391/17686,
межа земельної ділянки - сукупність
ліній, що утворюють замкнений контур і
розмежовують земельні ділянки.

Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
підставі розробленої та затвердженої
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), технічної документації із
землеустрою щодо поділу та об'єднання
земельних ділянок або проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Комплекс робіт із встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) включає: підготовчі роботи,
топографо-геодезичні, картографічні
роботи та роботи із землеустрою,
камеральні роботи, складання і
оформлення матеріалів технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а також
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх межовими знаками.

Топографо-геодезичні, картографічні
роботи та роботи із землеустрою
виконуються, а результати цих робіт
оформлюються відповідно до Законів
України "Про землеустрій", "Про
топографо-геодезичну і картографічну
діяльність", Інструкції з
топографічного знімання у масштабах
1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98),
затвердженої наказом
Укргеодезкартографії від 09.04.1998 року №
56, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 23.06.1998 року за № 393/2833.

При цьому, судом першої інстанції було
встановлено, що відповідачем як
суб'єктом владних повноважень не
надано суду доказів того, яким чином
перевіряючий встановив межі сусідньої
земельної ділянки.

Відповідно до положень Порядку № 553
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право, зокрема, отримувати в
установленому законодавством порядку
від органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(п.п. 8 п. 11).

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те
що, під час проведення позапланової
перевірки та виявлення порушення
абзацу 3 п. 3.25* наказу
Держкоммістобудування від 17.04.1992 року
№ 44 "Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень.
ДБН 360-92** відповідач діяв
необґрунтовано, тобто без урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), а тому
вимоги позову про визнання
протиправним та скасування припису
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
у місті Києві від 09 грудня 2013, виданого
ОСОБА_2, в частині визнання порушення -
«житловий будинок побудовано з
порушенням державних будівельних норм,
а саме під час будівництва (будинок
збудовано у 2004 році) не було витримано
передбачених норм для технічного
обслуговування будинку, які
передбачені п. 3.25* ДБН 360-92** «Планування
і забудова міських і сільських
поселень», чим порушено ст. 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»;
визнання протиправним та скасування
наказу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
у місті Києві № С-7/26-1112/1 від 11 грудня 2013
року про скасування сертифікату № КВ
18 від 01.11.2013, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта «Житловий будинок
під літерою «К», що розташований по
АДРЕСА_1» проектній документації та
підтверджує його готовність до
експлуатації підлягають задоволенню.

Разом з цим, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що щодо встановлення
відповідачем інших порушень під час
здійснення позапланової перевірки
твердження позивача є
необґрунтованими, а тому припис в цій
частині скасуванню не підлягає.

Так, за змістом припису на земельній
ділянці виконанні будівельні роботи із
будівництва споруди невизначеного
призначення (залізобетонна
конструкція із сходами) без документа,
який надавав би право на виконання
будівельних робіт, що є порушенням ч. 1
ст. 34 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник має право
виконувати будівельні роботи після: 1)
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування; 2)
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів
виконання ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», в той час як твердження
позивача про те, що споруда є підпірною
стіною не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні та спростовуються
наявними матеріалами фотофіксації
перевірки ІДАБК у м. Києві.

Також щодо висновків в приписі, що
власник земельної ділянки під час
здійснення заходів з державного
архітектурно-будівельного контролю
відмовився надати документи, що
підтверджують право користування
земельною ділянкою, та технічний
паспорт БТІ, колегія суддів зауважує
про наступне.

Відповідно до Порядку № 553 суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний: допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю; виконувати вимоги інспекції
щодо усунення виявлених порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності; подавати документи,
пояснення, довідки, відомості,
матеріали з питань, що виникають під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що дії відповідачів
щодо проведення перевірки та
встановлення її результатів в цій
частині припису є правомірними, а
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позов є обґрунтованим частково та
таким, що підлягає задоволенню
частково.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 02
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.