Справа № 2а-1311/11/2170
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-1311/11/2170

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Горшков В.М. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко
Л.П.розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року у справі за адміністративним
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України м.Херсоні про захист
порушеного конституційного права,

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Херсона про
захист порушеного конституційного
права шляхом заборони примушувати
позивача брати участь у діяльності
неприбуткової самоврядної організації
Пенсійний фонд та скасування вимоги
від 10.11.2010 р. №Ф-453 щодо сплати внесків.

Ухвалою Херсонського окружного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року замінено первинного відповідача
Управління пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Херсона
належним відповідачем - Управління
Пенсійного фонду України в м.Херсоні.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року відмовлено в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій апелянтом
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року справа призначена до розгляду у
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
постанову суду першої інстанції щодо
правильності застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права, правової оцінки обставин у
справі, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, за наступних встановлених
обставин:

Судом першої інстанції встановлено,що
позивач перебуває на обліку в
управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Херсона, є
страхувальником та роботодавцем,
платником страхових внесків,
застрахованою особою.

У листі 10.11.2010 р. №Ф-453 позивач отримав
вимогу про сплату боргу на суму 1738, 80
грн.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - застрахована особа - це
фізична особа, яка відповідно до цього
Закону підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню і
сплачує (сплачувала) та/або за яку
сплачуються чи сплачувалися у
встановленому Законом порядку
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та до
накопичувальної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші
особи, які сплачують єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та/або є
платниками відповідно до цього Закону
(ст. 1).

Страхувальниками є застраховані особи,
зазначені в пунктах 3 і 4 ст. 11 (тобто,
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок) та ч.1
ст. 12 цього Закону (п.5 ст. 14).

З наведених норм Закону слідує, що
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок)
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та є
одночасно застрахованими особами і
страхувальниками.

Згідно з п.10 ст. 20 цього Закону, якщо
страхувальники несвоєчасно або не в
повному обсязі сплачують страхові
внески, до них застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про сплату
страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із Законом.

Таким чином, Законом передбачено, що у
разі несплати внесків особа несе
відповідальність саме як
страхувальник (застрахована особа), а
не втрачає цей статус зі звільненням
від обов'язку платити внески.

Тобто, визначальним у статусі
страхувальника (застрахованої особи) є
належність до встановленого Законом
кола осіб, а не добросовісність
виконання ним обов'язку щодо сплати
страхових внесків. Відповідно, судова
колегія вважає необгрунтованими
доводи апелянта про те, що він,
залишаючись фізичною осою - суб'єктом
підприємницької діяльності, не
являється застрахованою особою в
розумінні Закону внаслідок несплати
страхових внесків.

Апеляційний суд погоджується з
висновками суду першої інстанції , що
доводи позовної заяви про порушення
конституційних прав позивача
виявились безпідставними, а вимога
органу Пенсійного фонду щодо стягнення
з позивача внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є правомірною.

Апеляційний суд визнає правильними
вказані висновки суду першої інстанції
та такими, що відповідають наявним в
матеріалах справи доказам та не
приймає до уваги доводи апелянта,
виходячи з наступного.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог є
правильними.

Враховуючи все вищевикладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що при розгляді справи судом
першої інстанції правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та дана правова оцінка, а наведені в
апеляційній скарзі доводи не дають
підстав для висновку про незаконність
чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити
без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі , однак, може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:О.О.Кравець /
Суддя:С.Д.Домусчі Суддя:Л.П.Шеметенко