Справа № 807/1275/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1275/14
Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі - Кречко О.В.

за участю:

позивача: Орендного підприємства
"Ужгородський коньячний завод"-
представник Шерегі В.М. ,

відповідача: Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області -
представник Мазуренко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Орендного підприємства
Ужгородський коньячний завод до
Державної екологічної інспекції у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування частини
припису, -

П О С Т А Н О В И В:

Орендне підприємство
"Ужгородський коньячний завод"
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування в частині пунктів 1,2,3,5
припису від 31.03.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
зазначені пункти припису від 31.03.2014
року прийняті на підставі
необґрунтованого висновку акту
перевірки суб'єкта господарювання б/н
від 28.03.2014 року щодо зобов'язання
орендного підприємства Ужгородський
коньячний завод отримати дозвіл на
користування надрами, розробки та
реєстрації паспорту пилогазочисного
устаткування та укладення договору про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності. Позивач
покликається на те, що згідно дозволу
на спеціальне водокористування УКР №
3609-А/ЗАК від 19.10.2011 р. здійснюється
водозабір підземних вод, що не
перевищує 300 куб.м води за добу, як того
вимагає закон для того, щоб мало місце
правомірне видобування (користування)
водою без спеціальних дозволів та
гірничого відводу. Як зазначено в Акті
перевірки, позивач використовує
підземну прісну воду для видобування
води з метою її використання для
власних господарсько-побутових,
виробничих потреб та допоміжних
потреб. Документально підтвердженим є
факт, що позивач є власником земельної
ділянки, на якій розташована власна
свердловина, що і є однією із правових
підстав позивача на водокористування
підземними водами без спеціального
дозволу на користування надрами.
Також, вважає необгрунтованим пункт
припису щодо зазначення порушення
підприємством вимог наказу Мінприроди
України № 52 від 07.07.2008 року та ст.. 10
Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" оскільки не
розроблено та не зареєстровано в
Державній екологічній інспекції у
Закарпатській області паспорт
пилогазоочисного устаткування, хоча
наказу Мінприроди України № 52 від
07.07.2008 року не існує, а відповідно до п.6.1
наказу Мінприроди України №52 від 06.02.2009
року реєстрація (перереєстрація" ГОУ
здійснюється в органах Мінприроди.
Пунктом 5 припису від 31.03.2014 року
вказується на відсутність договору про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки
включаючи пожежонебезпечні об'єкти
(ст..49 Закону України "про охорону
навколишнього природного середовища".
Відповідно до даної норми, в Україні
здійснюється добровільне і обов'язкове
державне та інші види страхування
громадян та їх майна, майна і доходів
підприємств, установ і організацій на
випадок шкоди, заподіяної внаслідок
забруднення навколишнього природного
середовища та погіршення якості
природних ресурсів. Не зрозумілою є
суть виявленого порушення
екологічного законодавства, оскільки
даною нормою законодавства не
визначено підстави для укладення
договору про обов'язкове страхування
цивільної відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки. Крім
того контролюючим органом не вказано
на які нібито пожежовибухонебезпечні
об'єкти ОП Ужгородський коньячний
завод необхідно було укласти договір
страхування.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві та
додаткових поясненнях по справі,
просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, зазначених у
запереченнях, а саме вказує, що
відповідно до ст.. 16, 21 Кодексу України
про надра, для видобування підземних
вод із наявних свердловин необхідно
мати спеціальний дозвіл на
користування надрами та посилається на
ГОСТ 17.1.1.03-86 "Охрана природы".
Гидросфера. Класификация
водопользований" та ГОСТ 17.1.1.04-80 "Охрана
природы. Гидросфера. Класификация
подземных вод по целям
водопользования", стверджуючи, що діюче
законодавство передбачає використання
вод для промислових потреб з чітким
розмежуванням на види використання,
просить в задоволенні позову відмовити
повністю.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 19.03.2014
р. по 28.03.2014 p., Державною екологічною
інспекцією в Закарпатській області
згідно Наказу про проведення планового
заходу державного нагляду (конторолю)
від 17.03.2014 року (а.с. 50) та направлення на
проведення планової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 17.03.2014 року № 792/13 (а.с.
49) було проведено перевірку орендного
підприємства Ужгородський коньячний
завод з приводу дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами.

За наслідками проведеної перевірки,
було складено акт б/н від 28.03.2014 p., в
якому було встановлено наявність
наступних порушень у сфері
екологічного законодавства:

1) відсутність спеціального
дозволу на користування надрами в
частині видобування підземних прісних
вод (ст.. 19, 21 Кодексу України про надра);

2) не розроблено та не
зареєстровано в Державні екологічній
інспекції у Закарпатській області
паспорт пилогазоочисного устаткування
(ст. 10 ЗУ "Про охорону атмосферного
повітря", наказ Мінприроди №52 від 07.07.2009
року);

3) відсутній облік відходів по
формі 1 - ВТ «Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари» (ст.. 17
Закону України «Про відходи»);

4) відсутня декларація про
утворення відходів на підприємстві (ст.
17 Закону України «Про відходи»
постанова № 12 від 03.08.1998 року «Про
затвердження порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення і розміщення відходів» із
змінами від 07.08.2013 року);

5) відсутній договір про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки
включаючи пожежонебезпечні об'єкти (ст.
49 ЗУ "Про охорону навколишнього
природного середовища").

За результатами проведеної перевірки
та складеного акту Державною
екологічною інспекцією в
Закарпатській області прийнято припис
б/н від 31.03.2014 ( а.с.18), за яким
встановлено порушення та надано строки
для їх усунення, а саме:

1) на підставі приписів належить
розробити план організаційно -
технічних заходів з усунення виявлених
недоліків. Копію наказу та плану
організаційно - технічних заходів
надати Державній екологічній
інспекції у Закарпатській області.
Термін виконання 10 днів після
отримання акту (ст.. 20 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища»);

2) оформити спеціальний дозвіл на
користування надрами в частині
видобування підземних прісних вод із
артсвердловини підземних вод № 142/78 та
представити до Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області.
Термін виконання до 28.10.2014 року (ст..19, 21
Кодексу України про надра»;

3) розробити та зареєструвати
паспорт пилогазоочисного устаткування
(паспорт ГОУ) на циклон від бондарного
цеху в Державній екологічній інспекції
у Закарпатській області. Термін
виконання до 28.04.2014 року ( ст.. 10 Закону
України Про охорону атмосферного
повітря», наказ мін природи №52 від
06.02.2009 року;

4) представити декларацію про
утворення відходів на підприємстві у
2014 році до Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області.
Термін виконання до 28.04.2014 року (ст.. 17
Закону України «Про відходи» постанова
№1218 від 03.08.1998 року «Про затвердження
порядку розроблення, затвердження і
перегляду лімітів та утворення і
розміщення відходів» із змінами від
07.08.2013 року;

5) укласти договір про обов'язкове
страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки (ОПН)
включаючи пожежовибухонебезпечні
об'єкти та представити до державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області. Термін виконання до 28.04.2014 року
(ст.. 49 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища».

Предметом оскарження у даній справі є
вимоги по пункту 1, 2, 3, 5 Припису
Державної екологічної інспекції в
Закарпатській області.

Судом встановлено, що п.1 Акту перевірки
від 28.03.2014 року відповідачем зазначено,
що у орендного підприємства
Ужгородський коньячний завод
відсутній спеціальний дозвіл на
користування надрами в частині
видобування підземних прісних вод, що є
порушенням ст.ст. 19, 21 Кодексу України
про надра та п. 2 Припису від 31.03.2014 року
приписано: оформити спеціальний дозвіл
на користування надрами в частині
видобування підземних прісних вод із
артсвердловини підземних вод № 142/78 та
представити до Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області в
термін до 28.10.2014 року.

В Акті перевірки зазначено, що позивач
здійснює видобування води із власної
свердловини підземні води, які
належать до корисних копалин
загальнодержавного значення,
відповідно до "Переліку корисних
копалин загальнодержавного значення",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.12.1994р. №827 (у
редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 р. №1370).

Відповідно до витягу з Єдиного
Державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців Серії АГ №
939965 11.12.1991 року орендне підприємство
Ужгородський коньячний завод
зареєстроване як юридична особа за
місцезнаходженням: 88014, Закарпатська
область, м. Ужгород, вул.. Тімірязєва,
буд. 19, та основним видом діяльності є
дистиляція, ректифікація та змішування
спиртних напоїв (а.с. 27-28).

Матеріалами справи встановлено, що в
орендного підприємства "Ужгородський
коньячний завод" наявний дозвіл на
спеціальне водокористування УКР №
3609-А/ЗАК від 19.10.2011 р., виданий Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в Закарпатській
області Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України, що дійсний до 19.10.2014 року (а.с.
19-20), відповідно до якого:

1. загальний ліміт забору води з
підземного джерела становить 44, 96 тис.
м. куб./рік або 171, 248 м. куб./добу.

2. із загального об'єму забору води
водокористання:

- на господарсько-побутові та
санітарно-гігієнічні потреби 2, 404 тис.
м. куб/рік або 7. 57 м. куб/добу;

- на виробничі потреби 42, 476 тис. м.
куб./рік або 163, 37 м. куб./добу;

- на допоміжні потреби 0, 08 тис.м.куб/рік
або 0,308 м.куб./добу

Згідно із журналом обліку використання
води позивач використовує воду із
власної свердловини у кількості, що не
перевищує 300 куб.м води за добу.

Згідно з Актом перевірки та журналом по
формі ПОД - 11 позивачем із свердловини
№ 142/7 за період з 30.11.2011 року по 20.03.2014
року забрано 71 346 м.куб. води.

Надра надаються у користування
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам лише за наявності у них
спеціального дозволу на користування
ділянкою надр. Право на користування
надрами засвідчується актом про
надання гірничого відводу. При
укладенні угод про розподіл продукції
надра надаються в користування на
підставі угоди про розподіл продукції
з оформленням спеціального дозволу на
користування надрами та акта про
надання гірничого відводу (ст. 19
Кодексу України про надра).
Користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 21 Кодексу України про надра
передбачено, що надра у користування
для видобування прісних підземних вод
і розробки родовищ торфу надаються без
надання гірничого відводу на підставі
спеціальних дозволів, що видаються
після попереднього погодження з
органами Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України, Державного комітету України
по нагляду за охороною праці та
Міністерства охорони здоров'я України
на місцях.

Згідно наявного в матеріалах справи
державного акту на право власності на
земельну ділянку, від 14 грудня 2005 року
серії ЗК № 011240, Орендне підприємство
«Ужгородський коньячний завод» є
власником земельної ділянки 4, 5108 га за
адресою м. Ужгород, вул.. Тімірязєва № 19
на території Оноківської сільської
ради, Ужгородського району, з цільовим
призначенням земельної ділянки - для
виробничих потреб.

Згідно із статтею 23 Кодексу України про
надра (у редакції станом на 01.01.2011 року)
землевласники і землекористувачі в
межах наданих їм земельних ділянок
мають право без спеціальних дозволів
та гірничого відводу видобувати для
своїх господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови, що продуктивність
водозаборів підземних вод не перевищує
300 кубічних метрів на добу, та
використовувати надра для
господарських і побутових потреб.

Отже, вказана стаття передбачає
можливість для суб'єктів
господарювання, що мають у власності
або у користуванні земельні ділянки,
добувати та використовувати підземні
води без спеціального дозволу. При
цьому реалізація права землевласника
та землекористувача видобувати
підземні води можлива лише при
сукупності усіх умов, передбачених
статтею 23 Кодексу України про надра.

Відповідач в запереченнях та в
судовому засіданні доводив, що
відповідно до ст. 16 та 21 Кодексу України
про надра, для видобування підземних
вод із наявних свердловин необхідно
мати спеціальний дозвіл на
користування надрами.

Однак, суд не може погодитись із таким
висновком, оскільки відповідно до ст. 23
Кодексу України про надра, чітко
зазначено, що землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення .

Стосовно доводів суб'єкта владних
повноважень на ГОСТ 17.1.1.03-86 "Охрана
природы".Гидросфера. Класификация
водопользований" та ГОСТ 17.1.1.04-80 "Охрана
природы. Гидросфера.Класификация
подземных вод по целям
водопользования", то норми ст. 23 Кодексу
України про надра містять поняття
"господарсько-побутові потреби",
визначення і тлумачення яких не
міститься у законодавстві України, а
вказані державні стандарти лише
розмежовують використання вод на
відповідні види, залежно від мети
водокористування: для
господарсько-питних потреб населення,
для лікувальних потреб, для потреб
промисловості тощо.

Однак, при складанні оскаржуваного
пункту припису державний інспектор на
вказані норми закону уваги не звернув
та склав його в порушення статті 23
Кодексу України про надра.

Крім того, за приписами статті 3
Господарського кодексу України під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва підприємцями. Сферу
господарських відносин становлять
господарсько-виробничі,
організаційно-господарські та
внутрішньогосподарські відносини.
Господарсько-виробничими є майнові та
інші відносини, що виникають між
суб'єктами господарювання при
безпосередньому здійсненні
господарської діяльності.

Господарсько-виробничі відносини - це
відносини, що виникають безпосередньо
у процесі здійснення суспільного
виробництва, спрямованого на
виготовлення та реалізацію продукції,
на виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність, та на реалізацію
дієздатності суб'єкта господарювання.
Ці відносини виникають навколо
створення певних благ, що складають
предмет господарської діяльності.

Обов'язковість отримання спеціального
дозволу на користування надрами
законодавець пов'язує з продуктивністю
водозаборів підземних вод, яка не
повинна перевищувати 300 кубічних
метрів на добу.

Перевищень об'ємів водоспоживання,
визначених статтею 23 Кодексу України
про надра, перевіркою не зафіксовано.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відсутність у позивача
обов'язку на отримання спеціального
дозволу на користування в частині
видобування підземних прісних вод.

Пунктом 2 Акту перевірки від
28.03.2014 року відповідачем зазначено (
а.с.9), що орендним підприємством
Ужгородський коньячний завод не
розроблено та не зареєстровано в
Державній екологічній інспекції у
Закарпатській області паспорт
пилогазоочисного устаткування чим
порушено ст. 10 ЗУ "Про охорону
атмосферного повітря", наказ
Мінприроди № 52 від 07.07.2009 року та
пунктом 3 Припису контролюючим органом
приписано: розробити та зареєструвати
паспорт пилогазоочисного устаткування
(паспорт ГОУ) на циклон від бондарного
цеху в Державній екологічній інспекції
у Закарпатській області в термін до
28.04.2014 року.

Відповідно до п. 6.1. наказу Мінприроди
України № 52 від 06.02.2009 p., реєстрація
(перереєстрація) ГОУ здійснюється в
органах Мінприроди. Установка очистки
газу (далі - ГОУ) - комплекс споруд,
призначений для відведення,
транспортування та вловлювання з
газопилового потоку, що відводиться
від технологічного обладнання, наявних
у ньому забруднюючих речовин. ГОУ
складається з газоочисних апаратів,
допоміжного обладнання, контролюючих
приладів і комунікацій.

ГОУ вважається зареєстрованою після
присвоєння реєстраційного номера в
органах Мінприроди з внесенням
відповідного запису в книзі
реєстрації, за наявності підпису
представника органу Мінприроди та
печатки у паспорті ГОУ.

При цьому, держаним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища в Акті вказано, що установка
очистки газу підприємством не
експлуатується.

За приписами статті 10 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»,
визначено перелік обов'язків
підприємств, установ, організацій, що
здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та
діяльність яких пов'язана з впливом
фізичних та біологічних факторів на
його стан.

Суб'єкт владних повноважень своїм
приписом зобов'язує позивача
розробити та зареєструвати паспорт
пилогазоочисного устаткування
(паспорт ГОУ) на циклон від бондарного
цеху в Державній екологічній інспекції
у Закарпатській області в термін до
28.04.2014 року, при цьому не зазначаючи, яке
конкретно порушення статті 10 вказаного
Закону допущено Орендним
підприємством. Крім того, реєстрація
паспорту чи реєстрація устаткування не
визначена у переліку обов'язків за ст..
10 Закону України «Про охорону
атмосферного повітря».

З аналізу вищевказаних обставин, суд
приходить до висновку, що державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища зазначення
даного порушення пунктом 2 в Акті
перевірки та пунктом 3 Припису є
безпідставним та таким, що прийняте з
порушенням норм чинного законодавства,
а відповідно припис в цій частині
підлягає до скасування.

Судом встановлено, що пунктом 5 Акту
перевірки від 28.03.2014 року відповідачем
ставиться в порушення орендним
підприємством Ужгородський коньячний
завод відсутність договору про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки
включаючи пожежонебезпечні об'єкти чим
порушено ст. 49 ЗУ "Про охорону
навколишнього природного середовища"
та пунктом 5 Припису контролюючим
органом приписано: укласти договір про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки (ОПН)
включаючи пожежовибухонебезпечні
об'єкти та представити до державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області в термін до 28.04.2014 року.

Відповідно до даної норми, в Україні
здійснюється добровільне і обов'язкове
державне та інші види страхування
громадян та їх майна, майна і доходів
підприємств, установ і організацій на
випадок шкоди, заподіяної внаслідок
забруднення навколишнього природного
середовища та погіршення якості
природних ресурсів. З метою врахування
екологічних вимог у процесі
приватизації чи корпоратизації
об'єктів права державної власності,
іншої зміни форми власності чи зміни
суб'єктів права власності на об'єкти, а
також для потреб екологічного
страхування, оренди майна, набуття
права власності на майно та земельні
ділянки, створення, функціонування і
сертифікації систем екологічного
управління, при здійсненні іншої
діяльності в Україні проводиться
добровільний чи обов'язковий
екологічний аудит. Порядок
екологічного страхування та
екологічного аудиту визначається
законодавством України.

Дана норма Закону за способом
викладення є банкетною, закріплює лише
загальні ознаки правил поведінки та не
визначає прав та обов'язків учасників
правовідносин, не деталізує ознаки
порушення.

З аналізу статті 49 Закону, за якою
суб'єкт владних повноважень встановив
порушення та приписав ОП
«Ужгородський коньячний завод»
укласти договір про обов'язкове
страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки (ОПН)
включаючи пожежовибухонебезпечні
об'єкти та представити до державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області в термін до 28.04.2014 року - не
визначено, що який вид страхування слід
провести позивачу та відносно яких
об'єктів підвищеної небезпеки, їх
категорій, як таких, що належать
позивачу на праві власності,
відповідно до Постанови від 16.11.2002 року
№ 1788, якою затверджено Порядок і
правила проведення обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки ,
включаючи пожежовибухонебезпечні
об'єкти та об'єкти господарська
діяльність на яких може призвести до
аварій екологічного і
санітарно-епідеміологічного
характеру.

Отже, в цій частині припис не можна
вважати таким, що прийнятий на
підставі, в межах та у спосіб
передбачений Конституцією та Законами
України.

Згідно з частиною 7 статті 4 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 5 квітня
2007 року, у разі якщо норма закону чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого відповідно до закону
припускає неоднозначне тлумачення
прав і обов'язків суб'єкта
господарювання або органу державного
нагляду (контролю) та його посадових
осіб, рішення приймається на користь
суб'єкта господарювання.

За оскаржуваним пунктом першим
припису позивачу приписано розробити
план організаційно- технічних заходів
з усунення виявлених перевіркою
недоліків, та подати наказ та план до
Державної екологічної інспекції у
Закарпатській області протягом 10 днів
після отримання акту та зважаючи що
порушення встановлені за пунктами 2, 3, 5
припису визнанні судом протиправними
та скасовані з вищевказаних підстав, а
відповідно пункт 1 Припису підлягає
скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно правових відносин
від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів
при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Згідно пункту 3 цієї ж статті Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що у справах
щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням
права особи на участь у процесі
прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто
протягом розумного строку.

У відповідності до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. А згідно зі
статтею 86 цього Кодексу суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами, відповідачем не спростовані,
та підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати відповідно до ч. 1 ст.
94 КАС України слід стягнути з
Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 17, 71, 86, 160, 163, 165, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Орендного підприємства
"Ужгородський коньячний завод" до
Державної екологічної інспекції у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування частини
припису - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати
пункт 1 припису Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області від
31.03.2014 року в частині зобов'язання
розробити план
організаційно-технічних заходів з
усунення в виявлених недоліків
протягом 10 днів після отримання акту.

3. Визнати протиправними та скасувати
пункт 2 припису Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області від
31.03.2014 року в частині зобов'язання
оформити спеціального дозволу на
користування надрами в частині
видобування підземних прісних вод із
артсвердловини підземних вод № 142/78. до
28.10.2014 року

4. Визнати протиправними та скасувати
пункт 3 припису Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області від
31.03.2014 року в частині зобов'язання
розробити та зареєструвати паспорт
пилогазоочисного устаткування
(паспорт ГОУ) на циклон від бондарного
цеху в Державні екологічній інспекції
в Закарпатській області до 28.04.2014 року.

5. Визнати протиправними та скасувати
пункт 5 припису Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області від
31.03.2014 року в частині зобов'язання
укласти договір про обов'язкове
страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду яка може бути
заподіяна пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки до 28.04.2014
року.

6. Стягнути з Державної екологічної
інспекції ( 88018, м. Ужгород, вул. Швабська
№ 14) на користь Орендного підприємства
Ужгородський коньячний завод (88000, м.
Ужгород, вул. Тімірязєва № 19, код
ЄДРПОУ - 00412122, ) сплачені судові витрати
в розмірі 74,00 (сімдесят чотири грн., 00
коп.)

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Відповідно до статті 160 частини 3
КАС України 06 червня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 10
червня 2014 року.

СуддяТ.В. Скраль