Справа № 2а-8237/11
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 червня 2014 року м. Київ
В/800/2275/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Олендер І.Я. , Рецебуринський Ю.Й. ,
Ситников О.Ф. , Стародуб О.П. ,
перевіривши заяву Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10.04.2014р. у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Краматорську Донецької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Краматорську Донецької області
звернулося до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України із заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 10.04.2014р., прийнятої у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області про
перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом ст. 239-2 та ст. 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно з положеннями ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана, зокрема, з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як вбачається із заяви відповідача та
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10.04.2014р., про перегляд якої
подана заява, суд касаційної інстанції
залишив без задоволення касаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Краматорську Донецької
області. Залишено без змін постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 06.09.2011р. та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27.03.2012р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області, якими
задоволено позовні вимоги та визнано
дії Управління Пенсійного фонду
України в м. Краматорську Донецької
області протиправними та зобов'язано
відповідача призначити пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
пункту «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Вищий адміністративний суд України
виходив з того, що позивач працював у КП
«РАД» водієм автобусу з 1996 року по 2001
рік. Підприємство укладало договори на
перевезення пасажирів автомобільним
транспортом. Згідно з договорами
КП «РАД» здійснювало перевезення
пасажирів автобусами на міських
маршрутах у звичайному та у режимі
маршрутного таксі. Позивачу заробітна
плата згідно з розрахункових
відомостей нараховувалась помісячно
за період його роботи в КП
«РАД» з 12.06.1996р. по 12.06.2003р. У відомостях
посада позивача вказана як «водій» і
марка автобуса, розмір зарплати та
показники, з яких вона складається.
Внески в Пенсійний фонд нараховувались
щомісячно. На підставі п. «з» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» позивач має право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
незалежно від місця останньої роботи,
як водій міського пасажирського
транспорту.

Відповідно до п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
№ 1788-XII від 05.11.1991р. право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, мають водії
міського пасажирського транспорту
(автобусів, тролейбусів, трамваїв) і
великовагових автомобілів, зайнятих у
технологічному процесі важких і
шкідливих виробництв, чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи 25
років, в тому числі на зазначеній
роботі не менше 12 років 6 місяців.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
10.04.2014р. відповідач порушує питання про
скасування зазначеної ухвали,
посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме п. «з» ч. 1
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

При цьому заявник посилається на
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 29.08.2013р. у справі №K/9991/88926/11,
від 12.09.2013р. у справі №K/9991/51161/12, від
12.12.2013р. у справі №К/9991/19642/12, від 16.01.2014р.
у справі №К/9991/32717/11, від 21.01.2014р. у
справі №К/800/37267/13, від 16.04.2014р. у справі
№К/800/58990/13 та від 10.04.2014р. у справі
№К/9991/27543/12, у яких було залишено без
змін рішення судів попередніх
інстанцій про відмову у задоволенні
позовних вимог про призначення пенсії
за віком на пільгових умовах водіям
міського пасажирського транспорту
через відсутність у позивачів
відповідних записів про пільговий
характер роботи, відсутність даних
уточнюючих довідок, відсутність
підтвердження виконання позивачами
робіт з перевезення пасажирів міським
пасажирським транспортом, або
відсутність укладених договорів на
перевезення пасажирів на міських
автобусних маршрутах.

Неоднакове застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах може
мати місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

У зазначених справах судами
встановлені різні фактичні обставини,
через що колегія суддів приходить до
висновку про відсутність факту
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права (п.
«з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»), що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області про
перерахунок пенсії.

Копію даної ухвали, а також заяву з
доданими до неї матеріалами повернути
Управлінню Пенсійного фонду України в
м. Краматорську Донецької області .

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Олендер І.Я.

Рецебуринський Ю.Й.

Ситников О.Ф.

Стародуб О.П.