Справа № 812/3651/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3651/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Каюди А.М.,

Суддів Пляшкової К.О., Солоніченко О.В.,

при секретарі: Опейкіній Є.А.,

за участю:

представника позивача: Журавльова В.М.
дов. №11 від 17.06.2014,

представник відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "ТТМС" до
Державної казначейської служби
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2012 року позивачу ТОВ "ТТМС"
було видано виконавчий лист по справі
№2а-187/09/1270, відповідно до якого
передбачено стягнути з Державного
бюджету України на користь ТОВ "ТТМС"
витрати у сумі 2500 грн. на оплату послуг
за надання правової допомоги.

Після цього судом було видано дублікат
виконавчого листа, прийнято ухвалу про
поновлення строків пред"явлення
виконавчого листа до виконання, та
встановлено спосіб виконання судового
рішення - Стягнути з Державного бюджету
України в особі Державної судової
адміністрації України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТТМС" (адреса: 91047, м.
Луганськ, 1-й Оборонний проїзд, 2, код
33269602) витрати на оплату послуг на
надання правової допомоги у сумі 2500
грн. (а.с. 8-18).

Листом №7 від 16.04.2014 позивач звернувся
до Державної казначейської служби
України з заявою про виконання
судового рішення, в якій просив
виконати рішення суду та стягнути з
Державного бюджету України в особі
Державної судової адміністрації
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТТМС"
(адреса: 91047, м. Луганськ, 1-й Оборонний
проїзд, 2, код 33269602) витрати на оплату
послуг на надання правової допомоги у
сумі 2500 грн. та перерахувати зазначену
суму на відповідні банківські
реквізити (а.с. 24-25). До заяви позивачем
було додано дублікат виконавчого листа
та завірені копії всіх зазначених вище
судових рішень по справі №2а-187/09/1270.

Листом від 29.04.2014 відповідач повернув
позивачу його заяву та додані
документи без виконання, при цьому у
своїй відповіді зазначив, що: "Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" бюджетні призначення на
відшкодування витрат на оплату послуг
за надання правової допомоги не
передбачені, а відтак, рахунки, з яких
би здійснювалось таке відшкодування, у
Державній казначейській службі
України відсутні. ДКС України
відповідно до наданих повноважень
встановлювати або змінювати бюджетні
призначення не має права. Таким чином,
зазначені обставини на даний час
унеможливлюють виконання органами ДКС
України судових рішень у таких
категоріях справ." (а.с. 26-27).

Позивач не погодився з такими діями
відповідача та звернувся до суду з
даним позовом, в якому просить:

Визнати дії Державної казначейської
служби України щодо повернення без
виконання заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТТМС" про виконання
судового рішення №7 від 16.04.2014 -
протиправними;

Зобов"язати Державну казначейську
службу України шляхом безспірного
списання виконати рішення Луганського
окружного адміністративного суду від
28.02.2012 по справі №2а-187/09/1270 та стягнути з
Державного бюджету України в особі
Державної судової адміністрації
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТТМС"
(адреса: 91047, м. Луганськ, 1-й Оборонний
проїзд, 2, код 33269602) витрати на оплату
послуг на надання правової допомоги у
сумі 2500 грн.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, не скористався правом надати
заперечення проти позову та не
забезпечив участі в судове засіданні
повноважного представника.

Представник позивача, присутній у
засіданні повністю підтримав заявлені
позовні вимоги.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позову з огляду на
наступне.

Питання виконання рішень про стягнення
сум з органів державної влади та
Державного бюджету України
врегульовані положеннями Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" №4901-VI від
05.06.2012.

Цей Закон встановлює гарантії держави
щодо виконання судових рішень та
виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 3 цього Закону
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 4 статті 3 цього закону
визначено, що перерахування коштів
стягувачу здійснюється у тримісячний
строк з дня надходження до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, необхідних для цього
документів та відомостей.

Постановою Кабінету Міністрів України
№845 від 03.08.2011 затверджено Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників.

Цей Порядок визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Пунктом 4 передбачено, що органи
Казначейства:

1) забезпечують у випадках,
передбачених цим Порядком, зберігання
виконавчих документів та ведення їх
обліку. Після виконання виконавчого
документа суду в повному обсязі такий
документ повертається до суду з
відміткою про його виконання;

2) вживають заходів до виконання
виконавчих документів протягом
установленого строку;

3) розглядають письмові звернення
(вимоги) осіб, які беруть участь у
справі, щодо виконання виконавчих
документів, а також звернення (вимоги)
прокурорів.

Під час виконання виконавчих
документів органи Казначейства мають
право:

1) повідомляти органу, який видав
виконавчий документ, про наявність
обставин, що ускладнюють чи
унеможливлюють його виконання, у
спосіб і порядку, які визначені таким
документом, крім випадків виконання
рішень про стягнення коштів за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів;

2) звертатися у передбачених законом
випадках до органу, який видав
виконавчий документ, щодо роз'яснення
рішення про стягнення коштів,
порушувати клопотання про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання такого рішення, а
також відстрочку та/або розстрочку
його виконання.

Пунктом 6 Порядку передбачено пакет
документів, які подаються стягувачем
до органу казначейства:

заява про виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у
разі наявності);

оригінал або копію розрахункового
документа (платіжного доручення,
квитанції тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

До заяви можуть додаватися інші
документи, які містять відомості, що
сприятимуть виконанню рішення про
стягнення коштів (довідки та листи
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, або органів
місцевого самоврядування, рішення
органів досудового розслідування та
прокуратури тощо).

Виконавчі документи пред'являються до
виконання протягом одного року з дня,
що настає за днем набрання рішенням про
стягнення коштів законної сили, якщо
інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у строк встановлений Законом
України "Про виконавче провадження"
звернувся до відповідача та надав всі
документи, передбачені статтею 6
Порядку.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що орган
Казначейства повертає:

1) виконавчий документ стягувачеві у
разі, коли:

виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом
Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних
повноважень;

- пред'явлено до виконання з
пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням
установлених вимог;

рішення про стягнення коштів не
набрало законної сили, крім випадків,
коли судове рішення про стягнення
коштів допущено до негайного виконання
в установленому законом порядку;

суми коштів, зазначених у судовому
рішенні про стягнення коштів,
повернуті стягувачеві за поданням
органу, що контролює справляння
надходжень бюджету, або за рахунок
таких коштів виконано грошові
зобов'язання чи погашено податковий
борг стягувача перед державним або
місцевим бюджетом;

відсутній залишок невідшкодованого
податку на додану вартість, узгоджений
із стягувачем;

стягувач відмовився від виконання
виконавчого документа або відкликав
його без виконання;

наявні інші передбачені законом
випадки.

У своїй відповіді від 29.04.2014 відповідач
взагалі не посилається на Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, та не зазначає, жодної з
визначених пунктом 9 Порядку підстав
для повернення стягувачу виконавчого
документа без виконання.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
для виконання на всій території
України.

Виконавчий лист Луганського окружного
адміністративного суду від 11.05.2012 по
справі №2а-187/09/1270 не визнано таким, що
не підлягає виконанню, а відтак він є
обов'язковим для виконання.

Посилання відповідача на Закон України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
не можуть бути підставою для
повернення виконавчого документа,
оскільки, ані процесуальний закон, ані
Закон України "Про виконавче
провадження" чи норми Порядку №845 не
містять положень які б надавали органу
казначейства таке право.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Чинним законодавством не визначено
право органу казначейства повертати
обов'язкові для виконання судові
документи з посиланням на Закон
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік".

За таких обставин суд дійшов висновку
про задоволення вимог позивач в
частині визнання протиправними дій
Державної казначейської служби
України щодо повернення без виконання
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТТМС" про виконання
судового рішення №7 від 16.04.2014.

Щодо вимоги позивача зобов'язати
відповідача здійснити безспірне
списання коштів з бюджету за
виконавчим листом, суд вважає, що такий
обов'язок відповідача прямо
передбачений діючим законодавством та
не потребує додаткового зобов'язання
шляхом прийняття відповідного
судового рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку
про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТТМС" до
Державної казначейської служби
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної
казначейської служби України щодо
повернення без виконання заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТТМС" про виконання
судового рішення №7 від 16.04.2014.

У задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТТМС" (91047, м.Луганськ,
1-й Оборонний проїзд, 2, код 33269602) витрати
зі сплати судового збору в розмірі 36,54
грн. (тридцять шість гривень 54 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засідання
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 23.06.2014.

Головуючий суддя А.М. Каюдасуддя суддя
К.О. Пляшкова О.В. Солоніченко