Справа № К/9991/24412/12-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/24412/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівЛогвиненка А.О.
Мороз Л.Л. провівши у порядку
письмового провадження касаційний
розгляд адміністративної справи за
позовом Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в Лугинському
районі Житомирської області до
Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи (далі - СПД
ФО) ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
далі СПД ФО ОСОБА_4 на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року УПФ України в
Лугинському районі Житомирської
області у Житомирському окружному
адміністративному суді пред'явило
позов до СПД ФО ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості.

Просило стягнути з відповідача на
користь УПФ України в Лугинському
районі Житомирської області
заборгованість по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період липень-грудень 2010 року в сумі
1732,80 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2011
року, залишеною без зміни ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2012 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з СПД ФО ОСОБА_4 на користь УПФ
України в Лугинському районі
Житомирської області заборгованість
по сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період липень-грудень
2010 року в сумі 1732,80 грн.

СПД ФО ОСОБА_4, не погоджуючись з
рішеннями судів попередніх інстанцій,
подала касаційну скаргу. Просить їх
скасувати та закрити провадження у
справі.

Вважає, що рішення судами першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скар га СПД ФО ОСОБА_4 задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що СПД ФО ОСОБА_4
зареєстрована в УПФ України в
Лугинському районі Житомирської
області та є платником страхових
внесків на обов'язкове державне
пенсійне страхування.

Протягом липня-грудня 2010 року СПД ФО
ОСОБА_4 здійснювала підприємницьку
діяльність, про що свідчить проведення
нею сплати єдиного податку по 10,00 грн.
щомісяця, однак сплата страхових
внесків, у розмірах, передбачених
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідачем не
здійснювалася.

У СПД ФО ОСОБА_4 виникла заборгованість
зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з липня по
грудень 2010 року на загальну суму 1732,80
грн.

На адресу відповідача направлялася
вимога про сплату боргу від 02 лютого 2011
року № Ф-27, яка відповідачем не була
оскаржена. Разом з тим, кошти СПД ФО
ОСОБА_4 сплачені не були.

Задовольняючи позовні вимоги суди
виходили з того, що Законом України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", яким встановлені ставки,
механізм справляння та пільги щодо
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, а також самим
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не передбачена така
пільга, як звільнення від сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування суб'єктів підприємницької
діяльності, які перейшли на спрощену
систему оподаткування.

Така правова позиція судів, на думку
колегії суддів, є правильною й такою, що
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Закон України від 09 липня 2003 року №
1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (далі - Закон
України № 1058-ІV) набрав чинності з 01
січня 2004 року. Статтею 15 цього Закону
визначено, що платниками внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зокрема фізичні особи-суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент).

Згідно зі статтею 5 Закону України №
1058-ІV цим Законом регулюються
відносини, які виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів на ці
правовідносини може поширюватись лише
у випадках, передбачених цим Законом,
або в частині, що йому не суперечать.
Виключно цим Законом визначаються:
принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню,
перелік платників страхових внесків,
їхні права та обов'язки, порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно пункту 6 частини другої
статті 17 Закону України № 1058-ІV
страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески. Статтею 18 цього
Закону передбачено, що страхові внески
є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом; вони не
включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, що складають
систему оподаткування, на ці внески не
поширюється податкове законодавство, а
іншим законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати.

Разом з тим, він не містить у собі норму
про надання такої пільги, як звільнення
від сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування для
суб'єктів підприємницької діяльності,
які перейшли на спрощену систему
оподаткування.

Ставки, механізм справляння та пільги
щодо сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
встановлені Законом України № 400/97-ВР
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування".

Страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування не
входять до системи оподаткування та на
них не поширюється податкове
законодавство, іншим законодавством не
можуть встановлюватись пільги із
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати, а
обов'язок сплачувати страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування не зумовлюється
статусом платника податку як суб'єкта
підприємницької діяльності.

Згідно з підпунктом 4 пункту 8
Прикінцевих положень Закону України
№ 1058-ІV фізичні особи-суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
придбання спеціального торгового
патенту) та члени сімей зазначених
фізичних осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом у фіксованому розмірі.

Законом України від 08 липня 2010 року №
2461-VI "Про внесення змін до законів
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (набрав
чинності з 17 липня 2010 року), внесені
зміни внаслідок чого фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування, зокрема
фіксований податок на період дії
законодавчих актів з питань особливого
способу оподаткування сплачують
страхові внески в порядку, визначеному
цим Законом. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого податку, що перерахована
до Пенсійного фонду України, повинна
становити не менше мінімального
розміру страхового внеску на кожну
особу. Впродовж липня-вересня 2010 року
мінімальний страховий внесок складав
294,82 грн., у жовтні-листопаді 2010 року -
301,12 грн., у грудні 2010 року -306,10 грн.,
виходячи з яких та частки сплачених
внесків у складі фіксованого податку
відповідачем здійснено донарахування
боргу.

Відповідно до статті 106 Закону України
№ 1058-ІV суми страхових внесків, які
своєчасно не сплачені, вважаються
простроченою заборгованістю.
Територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Строк
давності щодо стягнення недоїмки, пені
та штрафів не застосовується.

Отже, вимога позивача про сплату СПД ФО
ОСОБА_4 заборгованості зі сплати
страхових внесків до пенсійного фонду
є законною та обґрунтованою.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими, підстав для їх
скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Відповідно частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4 залишити без задоволення,
а оскаржувані постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 12
квітня 2011 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 березня 2012 року у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області до Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Логвиненко А.О.

Мороз Л.Л.