Справа № 2а-2950/11
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа № 9104/23332/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Горохівської районної
державної адміністрації на постанову
Горохівського районного суду
Волинської області від 29 червня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Горохівської районної
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними та стягнення
разової щорічної грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати дії управління
праці, соціальних питань та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної
(УПСЗН) неправомірними та зобов'язати
відповідача зробити перерахунок та
виплатити позивачці щорічну допомогу
до 5 травня за 2011 рік в розмірі 2172 грн.

Постановою Горохівського районного
суду Волинської області від 29 червня 2011
року позов задоволено.

Зобов'язано управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної
адміністрації здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_1 разову грошову
допомогу до 5 травня відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» за 2011 рік за виключенням
проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. У поданій
апеляційній скарзі просить
оскаржувану постанову скасувати і
ухвалити нову про відмову у
задоволенні заявлених позовних вимог,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права та неврахування
істотних обставин справи. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що управління
належним чином і відповідно до вимог
Закону України про Державний бюджет
України та постанов Кабінету Міністрів
України № 211 від 18.03.2009 року, № 299 від
07.04.2010 року та № 341 від 04.04.2011 року
виконало свій обов'язок перед
позивачем з виплати йому щорічної
разової грошової допомоги, як ветерану
війни. Просить врахувати, що воно не є
головним розпорядником коштів для
виплати спірної допомоги і що виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, їх розмір
та цільове спрямування. Вказує на
порушення судом першої інстанції норм
бюджетного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, колегія
суддів приходить до переконання, що
подана апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивач є учасником війни, якій
відповідно до вимог ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічно до 5 травня виплачується
грошова допомога. Рішенням
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року за № 6-рп/2007 визнано, що
звуження змісту та обсягу прав
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави, шляхом
прийняття нових законів або внесення
змін до чинних законів за ст. 22
Конституції України не допускається.

Встановлено, що позивач має статус
учасника війни, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 та
відповідно до вимог ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
(Закон № 3551-XII) щорічно до 5 травня має
право на одержання грошової допомоги у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком, обов'язок щодо виплати якої, за
правилами ст. 171 цього ж Закону,
покладено на органи праці та
соціального захисту населення.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» статтю 14 Закону №
3551-XII викладено в новій редакції,
відповідно до якої учасникам війни
щорічно до 5 травня виплачується разова
грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Отже, з 22 травня 2008 року відновлено дію
статті 14 Закону № 3551-XII, відповідно до
якої розмір грошової допомоги
учасникам війни має становити три
мінімальних пенсії за віком.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

У 2011 році Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" не зупинявся та не
змінювався, тому позивач має право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у відповідності до
ст. 14 цього Закону.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору щодо виплати допомоги до 5
травня у 2011 році необхідно керуватися
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", а не постановою КМУ.

Таким чином, виплата щорічної допомоги
до 5 травня за 2011 рік для учасників
війни повинна становити три
мінімальних пенсії за віком з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», що правильно встановлено
судом першої інстанції.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування, як на причину
невиконання державою взятих на себе
зобов'язань, до уваги не приймаються,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»),

Разом з тим, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
наявності підстав зазначення у
резолютивній частині постанови суду
сум грошової допомоги, оскільки
призначення та перерахунок розміру
оскаржуваної грошової допомоги
належить до компетенції органів
управління праці та соціального
захисту населення, а відтак, суд не має
повноважень самостійно визначати
розмір допомоги, яку належить
нарахувати та виплатити позивачу, а
може лише зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити грошову
допомогу відповідно до вимог
законодавства.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення по суті прийнято
правильно, але із помилковим
застосуванням норм процесуального
права, в силу ст. 201 КАС України
оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної
адміністрації задовольнити частково, а
постанову Горохівського районного
суду Волинської області від 29 червня 2011
року у справі № 2а-2950/11 - змінити,
виклавши резолютивну частину
постанови в такій редакції:

«Визнати неправомірними дії
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної
адміністрації щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_1 щорічної допомоги до 5
травня за 2011 рік, відповідно до
положень ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Зобов'язати управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної
адміністрації нарахувати і виплатити
ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу
до 5 травня за 2011 рік в розмірі,
передбаченому ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», з врахуванням
проведених виплат.»

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М.
Довгополов