Справа № 686/8201/14-а
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/8201/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в склад

головуючого-судді
Заворотної О.Л.

при секретарі Попіль
С.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача
Черешні Ю.В.

представника третьої особи
Греснюка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
місті Хмельницькому за участю третьої
особи ПАТ «Поділля-Плюс» про визнання
дій протиправним та зобов'язання
вчинити дії,

встановив
:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
місті Хмельницькому за участю третьої
особи ПАТ «Поділля-Плюс» про визнання
дій протиправним та зобов'язання
вчинити дії, в обґрунтування якого
вказав, що має загальний стаж роботи
понад 35 років, в тому числі водієм
міського пасажирського транспорту 17
років 3 місяці, 15 січня 2014 року по
досягненні 55 років, позивач звернувся
до відповідача із заявою про
призначення пенсії відповідно до п.
«з» частини 1 статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Проте
відповідач відмовив у призначенні
пільгової пенсії з посиланням на
відсутність довідки уточнюючої період
роботи водієм міських пасажирських
перевезень, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду із даним позовом та
просив визнати дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому щодо відмови в
призначенні пенсії відповідно до п. «з»
частини 1 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» -
протиправними, зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у місті
Хмельницькому призначити з 15 січня 2014
року пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до п. «з» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», стягнути понесені
судові витрати.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача позовні вимоги
підтримали та просили задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просив в
задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позов не визнав, просив суд в
задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 працював в Хмельницькому
автотранспортному підприємстві 22021,
перейменованому в державне
підприємство Хмельницьке АТП 16827,
перетвореному у ВАТ «Поділля-Плюс»,
перейменованому у ПАТ «Поділля-Плюс»
водієм міського пасажирського
транспорту з 04 жовтня 1982 року по 20
серпня 1994р. та з 06 лютого 1995 року по 03
липня 2000р. При цьому у трудовій книжці
зазначено, що 06.02.1995р. позивач прийнятий
водієм 1-го класу на всі марки автобусів
в автоколону № 2 (міські пасажирські
перевезення).

Відповідно до наказу № 171-к від 04.10.1982р.
ОСОБА_1 переведений водієм автобуса
всіх марок з повною матеріальною
відповідальністю, з присвоєнням
кваліфікації слюсаря 1 розряду в
колонну № 2.

Також відповідно до акту ВАТ «Поділля
плюс» від 15.05.2003р. ОСОБА_1 працював
водієм автобуса міської пасажирської
автоколони № 2 з повним робочим днем з
10.04.1982 року по 20.08.1994 року, з 06.02.1995 року
по 03.07.2000 року, що складає 17 років 3
місяці. В подальшому ПАТ «Поділля-Плюс»
на засіданні 15.05.2014р. скасовано акт від
15.05.2003р. оскільки не підтверджено
роботу позивача на міських
пасажирських перевезеннях з 10.04.1982 року
по 20.08.1994 року, з 06.02.1995 року по 03.07.2000
року. суд не приймає до уваги
вищевказаний акт, оскільки записами в
трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджено,
що з 06.02.1995р. позивач прийнятий водієм
1-го класу на всі марки автобусів в
автоколону № 2 (міські пасажирські
перевезення). Крім того, в судовому
засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що працювали
разом із позивачем в Хмельницькому
автопідприємстві 22021 на міських
пасажирських перевезеннях.

Суд критично оцінює пояснення свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, щодо роботи позивача на
приміських маршрутах, оскільки вказані
свідки безпосередньо з позивачем не
працювали, не контролювали його роботу,
крім того їх пояснення не узгоджуються
з іншими доказами, зібраними по справі.

Відповідно до пункту «з» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи 20 років, в тому
числі на зазначеній роботі не менше 10
років.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до записів в трудовій книзі
загальний стаж роботи позивача складає
понад 35 років, з яких 17р. 3міс. позивач
працював водієм на міських

пасажирських перевезеннях.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого постанова
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993
року № 637 передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У разі коли документи про трудовий стаж
не збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

Відповідно до пункту 17 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМ України,
від 12.08.1993, № 637 (далі Порядок), діючого
на час спірних правовідносин за
відсутності документів про наявний
стаж роботи та неможливість їх
одержання у зв'язку з воєнними діями,
стихійним лихом, аваріями,
катастрофами або іншими надзвичайними
ситуаціями стаж роботи, який дає право
на пенсію, встановлюється на підставі
показань не менше двох свідків, які б
знали заявника по спільній з ним роботі
на одному підприємстві, в установі,
організації (в тому числі колгоспі) або
в одній системі.

Відповідно до пункту 18 Порядку за
відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У разі
відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Згідно п.11 наведеного Порядку для
підтвердження стажу роботи заявник
подає до управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах за місцем проживання
(реєстрації) заяву про підтвердження
стажу роботи з відповідними
документами, перелік яких встановлений
вказаним пунктом Порядку.

Проте відповідно до п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМ України,
від 12.08.1993, № 637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 25 Порядку, у тих
випадках, коли періоди роботи
зараховуються до трудового стажу на
підставі показань свідків, один із яких
свідчить про роботу заявника за
більший період, ніж інші, встановленим
вважається період, який підтверджений
двома або більше свідками.

Отже вказаний Порядок регулює питання,
щодо підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, тобто, з
наведеного вбачається, що зазначений
порядок не встановлює обмеження, щодо
застосування його для вирішення
питання підтвердження як стажу роботи
так і пільгового стажу роботи для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній.

ОСОБА_1 досяг 55 років і набув права на
призначення пільгової пенсії за віком
згідно з п.«з» ч.1 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», тому
рішення управління Пенсійного Фонду
України в м. Хмельницькому про відмову
у призначенні позивачу пенсії за віком
на пільгових умовах є необґрунтованим.

Враховуючи, що записами в трудовій
книжці ОСОБА_1 та показами свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
підтверджується, що позивач працюючи
водієм автобуса здійснював міські
пасажирські перевезення, суд дійшов
висновку про зобов'язання управління
Пенсійного України в м. Хмельницькому
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з дня його
звернення.

Відповідно до ст. 94 КАС України з
державного бюджету на користь ОСОБА_1
підлягають стягненню судові витрати в
сумі 73,08грн.

Керуючись ст.ст.9,11,69,72,86,94,161-163 КАС
України, Законом України «Про пенсійне
забезпечення», Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою КМ України від 12.08.1993 № 637,
суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у місті Хмельницькому за
участю третьої особи ПАТ
«Поділля-Плюс» про визнання дій
протиправним та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому щодо
відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії
відповідно до п. «з» частини 1 статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у місті Хмельницькому
призначити ОСОБА_1 з 15 січня 2014 року
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «з» частини 1 статті 13
Закону

України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути з державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі
73,08грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Суддя: