Справа № 2а/1100/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/30208/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в м. Кузнецовську Рівненської
області про визнання протиправними дій
та скасування вимог,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області щодо
нарахування фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_4 боргу з єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік в сумі 4
572,42 грн. Скасовано вимогу управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області
№Ф-28 в частині нарахування позивачу
боргу з єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2012 року по 31.12.2012 в розмірі 4572,42 грн.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області
звернулось касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4 є фізичною
особою-підприємцем, що здійснює
підприємницьку діяльність із
застосуванням спрощеної системи
оподаткування.

Судами встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що позивачу

з 20 вересня 2008 року призначено пенсію
за віком згідно з Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" зі
зниженням пенсійного віку.

04.03.2013 р. УПФ України в м. Кузнецовську
Рівненської області прийнято вимогу
№Ф-28 про сплату боргу, а саме недоїмки
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на суму 4 572,42
грн.

Суди попередніх інстанцій,
задовольняючи позовні вимоги, прийшли
до висновку, що ФО-П ОСОБА_4 звільнена
від сплати єдиного внеску, а тому у
відповідача відсутні правові підстави
для винесення вимоги про сплату боргу
№Ф-28 від 04.03.2013 року.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з п.4. ч.1. Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування " платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Відповідно до ч.4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування " особи,
зазначені у пункті 4 частини 1 цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до Закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено, що особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", на ОСОБА_4, як
на пенсіонера за віком, не
розповсюджується обов'язок зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
пенсійне страхування.

Отже, управлінням Пенсійного фонду
України в м. Кузнецовську Рівненської
області неправомірно прийнято вимогу
№Ф-28 про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 4572,42 грн.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: