Справа № 826/1584/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1584/14
Головуючий у 1-й інстанції: Маруліна
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Київського міського центру зайнятості
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.04.2014 у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ОПКО» до Київського
міського центру зайнятості про
скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду першої
інстанції із позовом, в якому просив
скасувати наказ від 20.12.2013 №357 в частині
анулювання дозволу від 29.08.2013 №51038 на
застосування праці громадянки
Російської Федерації ОСОБА_3 на посаді
генерального директора ТОВ «ОПКО».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.04.2014 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що зазначена апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
03.09.2013 між позивачем та громадянкою
Російської Федерації ОСОБА_3 укладено
трудовий контракт, відповідно до якого
ОСОБА_3 прийнята на роботу на посаду
генерального директора.

13.09.2013 позивачем подано до Київського
міського центру зайнятості заяву (вх.
№6869/14), до якої долучено копію
вказаного вище трудового контракту.

Листом від 04.12.2013 №14-12573 Київським
міським центром зайнятості
повідомлено позивача, що відповідно до
рішення комісії та наказу Київського
міського центру зайнятості від 20.12.2013
№357 анульовано дозвіл №51038 від 29.08.2013 на
застосування праці громадянки
Російської Федерації ОСОБА_3 у зв'язку з
поданням роботодавцем копії
укладеного трудового договору
(контракту) з іноземцем з порушенням
визначених строків.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що абзацом 2 пункту 25
Порядку видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.05.2013 №437 не передбачено такої
підстави для анулювання дозволу на
застосування праці іноземця, як
подання роботодавцем копії укладеного
трудового договору (контракту) з
іноземцем з порушенням строків для їх
подачі, а тому відповідач протиправно
анулював дозвіл від 29.08.2013 №51038.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
оскільки трудовий договір між ОСОБА_3
та позивачем був підписаний 03.09.2013, а
копія укладеного між ними трудового
договору мала бути подана не пізніше
06.09.2013, однак, зазначену копію трудового
договору позивач протиправно фактично
подав 13.09.2013, що суперечить вимогам
Порядку видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.05.2013 року №437.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
обґрунтованими та не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012
підприємства, установи та організації
мають право на застосування праці
іноземців та осіб без громадянства на
території України на підставі дозволу,
що видається територіальними органами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, на строк до одного року, якщо
інше не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Дозвіл роботодавцю на застосування
праці іноземця або особи без
громадянства видається за умови, що в
Україні (регіоні) відсутні
кваліфіковані працівники, які
спроможні виконувати відповідний вид
роботи, або є достатнє обґрунтування
доцільності застосування їх праці,
якщо інше не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Порядок видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства і розмір плати за видачу
дозволу, яка зараховується до бюджету
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття,
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Процедуру видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства визначено Порядком
видачі, продовження дії та анулювання
дозволу на застосування праці
іноземців та осіб без громадянства
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України «Питання видачі,
продовження дії та анулювання дозволу
на застосування праці іноземців та
осіб без громадянства» від 27.05.2013 року
№ 437 (далі Порядок).

Відповідно до п. 27 Порядку видачі,
продовження дії та анулювання дозволу
на застосування праці іноземців та
осіб без громадянства, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
«Питання видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства» від 27.05.2013 № 437
роботодавець після одержання дозволу
протягом трьох робочих днів з моменту
укладення з іноземцем чи особою без
громадянства трудового договору
(контракту) подає територіальному
органові засвідчену роботодавцем його
копію.

Відповідно до п. 25 Порядку видачі,
продовження дії та анулювання дозволу
на застосування праці іноземців та
осіб без громадянства дозвіл на
застосування праці іноземців та осіб
без громадянства анулюється у разі,
зокрема, неподання роботодавцем копії
укладеного трудового договору
(контракту) з іноземцем чи особою без
громадянства.

Колегія суддів звертає увагу, що аналіз
вищезазначених норм у взаємозв'язку
однієї з іншою, дає підстави
стверджувати, що пункт 25 Порядку щодо
анулювання дозволу у разі не подання
роботодавцем копії укладеного
трудового договору застосовується у
взаємозв'язку з пунктом 27 Порядку та
виключає можливість іншого
трактування, ніж застосування
анулювання дозволу за порушення
передбачених названим пунктом строків.
У разі іншого трактування пункту 25
Порядку, втрачається сенс включення до
Порядку пункту 27, щодо строків подання
копії укладеного трудового договору.

Тобто протягом саме трьох робочих днів
згідно з вимогою п. 27 Порядку
роботодавець має подати копію
трудового договору з іноземцем чи
особою без громадянства, а не вчинення
у цей строк роботодавцем дій,
передбачених п. 27 Порядку, і є, за своєю
суттю, неподанням копії трудового
договору.

З матеріалів справи вбачається, що
трудовий контракт між позивачем та
громадянкою Російської Федерації
ОСОБА_3 було укладено 03.09.2013, тобто копія
укладеного між ними трудового договору
мала бути подана не пізніше 06.09.2013,
однак, зазначену копію трудового
договору позивач фактично подав 13.09.2013,
що не заперечується сторонами. Вказане
свідчить про порушення позивачем п. 27
Порядку видачі, продовження дії та
анулювання дозволу на застосування
праці іноземців та осіб без
громадянства, та як наслідок
правомірне анулювання дозволу №51038 від
29.08.2013 на застосування праці громадянки
Російської Федерації ОСОБА_3 на посаді
генерального директора ТОВ «ОПКО».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували
законність позовних вимог, а
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень - довів правомірність
своїх дій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив скасувати її та
ухвалити нове рішення, оскільки судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київського міського
центру зайнятості задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01.04.2014 - скасувати
та ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю «ОПКО» до
Київського міського центру зайнятості
про скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений
16.06.2014.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.