Справа № 826/11926/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі
Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
приватного акціонерного товариства
"СОЛДІ І КО" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про скасування рішення, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 жовтня 2013 року позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Київська міжрегіональна митниця
Міндоходів подала апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
судом першої інстанції були неповно
з'ясовані всі обставини, що мали
суттєве значення для вирішення справи
та допущені порушення норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явились у судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, на
підставі зовнішньоекономічного
контракту від 26.09.2008 року №17-В/09/2008 з
компанією "Pistora Oy" (Фінляндія)
(продавець), додаткових угод до нього та
відповідно до інвойсу від 11.04.2013 року
№130153, позивачем придбано товар (засоби
кріплення, фурнітура), який визначено в
інвойсі асортименту, кількості, ціни,
на загальну вартість 18727,82 євро.

Даний товар подано до митного
оформлення згідно ВМД №100250000/2013/026938 від
23.04.2013 року та задекларовано його митну
вартість згідно із ст. 58 Митного
кодексу України за першим методом (за
ціною договору) у розмірі 212791,76 грн. (20
420,55 євро), що складається з ціни на
товар - 18727,82 євро (195152,76 грн.) та
додаткових витрат: на страхування - 2646
грн., транспортування - 14111 грн.,
навантаження, вивантаження, обробка - 882
грн.

Відповідачем скориговано митну
вартість товару та визначено її на
рівні 55330,56 євро, про що прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів від 23.04.2013 року
№100250000/2013/5002110/2.

Як зазначено в гр. 33 цього рішення, його
прийнято у зв'язку з тим, що митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору, у
зв'язку з неподанням основних
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість. При цьому відповідач
послався на те, що в інвойсі від 11.04.2013
року №130153 зазначена відстрочка
платежу 45 днів, що суперечить контракту
та в інвойсі зазначена пеня 13%, що не
зазначена в п. 7 вищезазначеного
контракту.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу
України декларант або уповноважена
ним особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Частиною другою ст. 53 Митного кодексу
України передбачено чіткий та
вичерпний перелік документів, які
підтверджують митну вартість товарів.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу
України, у разі, якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи (перелік
міститься в ч. 3 ст. 53 Митного кодекс
України). У разі, якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53
Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу
України забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультації між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статтей 59 і 60 цього
Кодексу. Під час таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного
кодексу України метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі,
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що
обмеження у застосуванні першого
методу визначення митної вартості
товару щодо позивача відсутні,
визначений законодавцем перелік
обмежень застосування першого
(основного) методу визначення митної
вартості є вичерпним та розширеному
тлумаченню не підлягає. Такого
обмеження у використанні першого
(основного) методу визначення митної
вартості товару, як неподання
додаткових документів, Митний кодекс
України не передбачає.

Позивачем на підтвердження заявленої
митної вартості було надано комплект
обов'язкових документів, передбачений
ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які є
належним чином оформленими, містять
достовірні відомості, базуються на
об'єктивних і документально
підтверджених даних.

Посилання відповідача на наявність
неточностей (розбіжностей) у поданих
документах колегією суддів не
приймаються до уваги як такі, що
спростовуються матеріалами справи, з
яких вбачається, що позивачем були
надані митному органу всі необхідні
документи для підтвердження заявленої
митної вартості як при поданні митної
декларації, так і додатково
витребувані.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивачем були надані митному органу
всі необхідні документи для
підтвердження заявленої митної
вартості, які давали можливість
встановити дійсну вартість товару за
ціною угоди, а тому рішення про
коригування митної вартості від 23.04.2013
року №100250000/2013/5002110/2 є протиправним.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 04 жовтня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 24.06.2014 року.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.