Справа № 2а-9050/10/2070
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р. Справа № 2а-9050/10/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 громадянки
Соціалістичної республіки В'єтнам на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від
17.01.2011р. по справі № 2а-9050/10/2070

за позовом ОСОБА_2 громадянки
Соціалістичної республіки В'єтнам

до Комінтернівського районного
відділу у м.Харкові Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
, Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області

про визнання незаконним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

15.07. 2010 року ОСОБА_2 (далі по тексту -
позивач) звернулася до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Комінтернівського
районного відділу Харківського
міського управління Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
(далі по тексту - відповідач1,
Комінтернівський РВ ХМУ ГУ МВС України
в Харківській області), начальника
сектору громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Комінтернівського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області майора міліції Бабкової О.І.
(далі по тексту - відповідач 2, начальник
СГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області майора
міліції Бабкова О.І.), Управління
громадянства, імміграції і реєстрації
фізичних осіб Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області (далі по тексту -
відповідач 3, УГІРФО ГУМВС України в
Харківській області), в якому просила
суд:

- визнати незаконними дії начальника
СГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області майора
міліції Бабкової О.І. про прийняття
рішення про видворення позивача, як
громадянки Соціалістичної республіки
В'єтнам, за межі України із забороною
в'їзду в Україну терміном на п'ять років
від 05 липня 2010 року;

- визнати незаконним рішення про
видворення за межі України позивача, як
громадянки Соціалістичної республіки
В'єтнам, із забороною в'їзду в Україну
терміном на п'ять років від 05 липня 2010
року, прийнятого начальником СГІРФО
Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області майором
міліції Бабковою О.І.;

- визнати незаконними та анулювати
записи в паспорті позивача щодо
прийнятого рішення про видворення,
заборону в'їзду в Україну терміном на
п'ять років, скорочення терміну
перебування і виїзду за межі України та
повернути паспорт.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 відмовлено в повному
обсязі.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 липня 2011
року постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року по справі №2а-9050/10/2070 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов
ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконними дії начальника
СГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області майора
міліції Бабкової О.І. щодо прийняття
рішення від 05 липня 2010 року про
видворення за межі України громадянки
Соціалістичної республіки В'єтнам
ОСОБА_2 із забороною в'їзду в Україну
терміном на п'ять років.

Визнано незаконним рішення від 05 липня
2010 року про видворення за межі України
громадянки Соціалістичної республіки
В'єтнам ОСОБА_2 із забороною в'їзду в
Україну терміном на п'ять років
прийнятого начальником СГІРФО
Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області майором
міліції Бабковою О.І.

Визнано незаконними та анульовано
запис у паспорті громадянки
Соціалістичної республіки В'єтнам
ОСОБА_2 щодо прийнятого рішення про
видворення, заборони на в'їзд в Україну
терміном на п'ять років, скорочення
терміну перебування і виїзду за межі
України та зобов'язано повернути
паспорт.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 27.03.2014 постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 липня 2011
року скасовано, а справу за позовом
ОСОБА_2 до Комінтернівського районного
відділу Харківського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, начальника
сектору громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Комінтернівського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області майора міліції Бабкової О.І.,
Управління громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про визнання рішення незаконним про
визнання рішення незаконним,
направлено на новий судовий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

В ухвалі від 27.03.2014 року Вищим
адміністративним судом зазначено, що
при постановленні рішення, мотивувавши
його тим, що копія постанови
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 16.07.2010 року оформлена без
дотримання встановленого порядку,
апеляційним судом не було перевірено
твердження посадової особи суб`єкта
владних повноважень про наявність
зазначеної постанови стосовно ОСОБА_2.
Крім того, вказано на відсутність у
матеріалах справи доказів про те, що
така постанова Комінтернівським
районним судом м.Харкова не
ухвалювалась. Таким чином, судом
апеляційної інстанції неповно
з`ясовано всі важливі обставини по
справі в порушення ст. 159 КАС України.

Частиною 5 ст. 227 КАС України
передбачено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Отже, в даному апеляційному
провадженні справа розглядається з
урахуванням наведених висновків суду
касаційної інстанції.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 відмовлено в повному
обсязі.

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою, подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального
права, просила суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 17.01.2011р. по
справі № 2-а-9050/10/2070 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначила про порушення судом
першої інстанції при прийнятті рішення
норм ст. 86, 159 КАС України, при неповному
з`ясуванні обставин, що мають значення
для справи. З підстав, викладених в
апеляційній сказі, зокрема, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Вважає, що судом
першої інстанції не було враховано
поважності причин пропуску занять
Української інженерно-педагогічної
академії, що підтверджується виписками
із медичної картки позивача про
відвідування лікарів 28.04.2010 р. та 04.05.2010
р., а також її звернення до УІПА. Звертає
увагу на те, що відповідно до довідки
від 05.10.2010 р. УІПА не заперечує проти
навчання позивача в академії. Зокрема,
вказує на наявність у матеріалах
справи сумнівної постанови від 16.07.2010 р.
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ст.203 КУпАП та накладення на позивача
штрафу, оскільки у даній постанові не
зазначено суму штрафу, номеру справи,
відсутні відтиск печатки суду,
посилання на складення дати протоколу
про адміністративне порушення та
залучення даних матеріалів судом до
справи, по яким вже прийнята постанова
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 28.07.2010 р. про закриття
провадження у справі у відношенні
позивача у зв`язку з відсутністю в її
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203
КУпАП. Так, зазначила, що судом першої
інстанції не взято до уваги положення
ст.26, 55, 129 Конституції України, ст.2, 3, 12,
13, 20, 22, 29, 32 Закону України "Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства", п. 45 Постанови КМУ "Про
правила в'їзду іноземців та осіб без
громадянства в Україну, їх виїзд з
України і транзитного проїзду через її
територію".

Представник позивача у надісланих
письмових поясненнях вказав на те, що
рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова у відношенні ОСОБА_2 за
ч.1 ст.203 КУпАП від 16.07.2010 року не
приймалось. Зазначив, що єдине рішення
у відношенні позивача за ч.1 ст.203 КУпАП
є рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 28.07.2010 року, що
підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.05.2014 року
по справі №2а-9050/10/2070 замінено
відповідачів Комінтернівський
районний відділ Харківського міського
управління ГУМВС України в Харківській
області в особі начальника сектору
громадянства, імміграції і реєстрації
фізичних осіб -Бабкова О. І., Управління
громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
на належних відповідачів -
Комінтернівський районний відділ у
м.Харкові Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області, Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, дослідивши зібрані у
справі докази, вивчивши доводи
апеляційної скарги, дійшла висновку
про наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 є
громадянкою Соціалістичної республіки
В'єтнам (т.1 а.с.13-15).

Позивачка прибула на Україну з метою
навчання у Українській
інженерно-педагогічній академії, про
що свідчить реєстраційний штамп про
в'їзд на територію України, термін
перебування продовжено до 25.10.2010 року
УІПУ, місце проживання в Україні
Салтівське шосе, 256, кв.351, м. Харків.

Наказом №2010-34 від 19.05.2010 року
Української інженерно-педагогічної
академії позивач була відрахована з
академії за систематичні пропуски
занять (т.1 а.с.126).

05.07.2010 року Рішенням про видворення за
межі України громадянки СРВ ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, затвердженим заступником
начальника ГУ МВС України в
Харківській області М.В.Голуб вирішено
видворити за межі України громадянку
СРВ ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонено
її в'їзд на Україну терміном на п'ять
років, а також зобов'язано її в термін
до 16.07.2010 року покинути територію
України (т.1 а.с.10-11).

Не погодившись з такими діями
відповідачів та рішенням щодо
видворення її за межі України, позивач
звернулась до суду із даним
адміністративним позовом про
скасування такого рішення та визнання
неправомірними дій щодо прийняття
рішення від 05.07.2010 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності доводів відповідача
щодо заборони в'їзду позивача в Україну
строком на п'ять років, відсутності в
діях відповідача перевищень меж його
повноважень та порушень норм
національного та міжнародного
законодавства та наявності в діях
позивача порушень норм діючого
законодавства України.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
приймаючи рішення про видворення
позивача за межі України, відповідач
виходив з того, що громадянка СРВ
ОСОБА_2 перебуває на території України
безпідставно, оскільки прибула в
Україну з метою навчання, але наказом
№2010-34 від 19.05.2010 року вона відрахована з
Української інженерно-педагогічної
академії за систематичні пропуски
занять. Також, при винесенні рішення
СГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ
в Харківській області виходив з того,
що постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 16.07.2010р.
позивачка громадянка СРВ ОСОБА_2 була
притягнута до адміністративної
відповідальності за ст. 203 КУпАП та на
неї накладено штраф.

Колегія суддів вважає такі доводи
відповідача хибними, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст. 6 КАС України
іноземці та особи без громадянства
користуються в Україні таким самим
правом на судовий захист в
адміністративних справах, що і
громадяни України.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства", іноземці та особи без
громадянства мають ті ж права і свободи
та виконують ті ж обов'язки, що і
громадяни України, якщо інше не
передбачено Конституцією України, цим
та іншими законами України, а також
міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства є
рівними перед законом незалежно від
походження, соціального і майнового
стану, расової та національної
належності, статі, мови, ставлення до
релігії, роду і характеру занять.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства" від 04.02.1994, № 3929-XII, в
редакції, що діяла на момент спірних
правовідносин (далі по тексту - Закон №
3929-XII) іноземець та особа без
громадянства може бути видворений за
межі України, зокрема, у разі, якщо він
вчинив адміністративне
правопорушення після виконання
адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 2 та 3 ст. 32 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства" визначає, що крім
випадків, зазначених у частині першій
цієї статті, іноземець та особа без
громадянства можуть бути видворені за
межі України за рішенням органів
внутрішніх справ, органів охорони
державного кордону (стосовно осіб, які
затримані у межах контрольованих
прикордонних районів при спробі або
після незаконного перетинання
державного кордону в Україну) або
Служби безпеки України з наступним
повідомленням протягом 24 годин
прокурора про підстави прийняття
такого рішення, якщо дії іноземця та
особи без громадянства грубо порушують
законодавство про статус іноземців та
осіб без громадянства, або суперечать
інтересам забезпечення безпеки
України чи охорони громадського
порядку, або коли це необхідно для
охорони здоров'я, захисту прав і
законних інтересів громадян України.

Іноземець та особа без громадянства
зобов'язані покинути територію України
у строк, зазначений у рішенні про
видворення. У разі прийняття рішення
про видворення іноземця або особи без
громадянства за межі України в її
паспортному документі негайно
анулюється віза і вилучаються
документи на право перебування в
Україні.

В частині четвертій даної статті
зазначено, що іноземцю та особі без
громадянства може надаватися строк до
30 днів для виїзду з України після
прийняття рішення про видворення.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону № 3929-XII,
орган внутрішніх справ може затримати
і примусово видворити з України
іноземця або особу без громадянства
тільки на підставі постанови
адміністративного суду. Постанова
приймається судом за зверненням органу
внутрішніх справ, якщо іноземець або
особа без громадянства ухиляються від
виїзду після прийняття рішення про
видворення, або є обґрунтовані
підстави вважати, що вони будуть
ухилятися від виїзду.

Статтею 2 (Свобода пересування)
Протоколу N 4 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод
передбачено наступне: 1. Кожен, хто
законно перебуває на території
будь-якої держави, в межах цієї
території має право на свободу
пересування і свободу вибору місця
проживання. 2. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включаючи свою власну.
3. На здійснення цих прав не
встановлюються жодні обмеження, крім
тих, що передбачені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
або громадської безпеки, для
забезпечення громадського порядку,
запобігання злочинам, для охорони
здоров'я або моралі чи з метою захисту
прав і свобод інших осіб. 4. Права,
викладені в п. 1, також можуть у певних
місцевостях підлягати обмеженням, що
встановлені згідно із законом і
виправдовуються суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Пунктом 17 Правил в'їзду іноземців та
осіб без громадянства в Україну, їх
виїзду з України і транзитного проїзду
через її територію, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.95 N 1074, передбачено, що в'їзд в
Україну та виїзд з України не
дозволяється на підставах,
установлених ст. 25 і ст. 26 Закону
України. У разі наявності підстав,
передбачених ч. 2 ст. 25 зазначеного
Закону, у паспортному документі
іноземця та особи без громадянства
службовими особами Державної
прикордонної служби або органів
внутрішніх справ ставиться штамп
"Заборонено в'їзд в Україну терміном
на...". Цей термін встановлюється
органом внутрішніх справ, Служби
безпеки або Державною прикордонною
службою залежно від обставин і
характеру правопорушення від шести
місяців до п'яти років. Якщо ці підстави
продовжують існувати, термін може бути
продовжено зазначеним органом. У таких
випадках іноземці та особи без
громадянства передаються
представникам прикордонних органів
суміжних держав або видворяються за
межі України у порядку, встановленому
цими Правилами.

Як вбачається з матеріалів справи,
громадянка Соціалістичної республіки
В'єтнам ОСОБА_2 прибула у 2009р. в Україну
з метою навчання в Українській
інженерно-педагогічній академії, про
що свідчить реєстраційний штамп про
в'їзд на територію України, термін
перебування продовжено до 25.10.2010 року
УІПУ, місце її проживання в Україні:
Салтівське шосе, 256, кв.351, м.Харків.

Щодо тверджень відповідача про те, що
позивач прибула в Україну з метою
навчання, однак була відрахована з
Української інженерно-педагогічної
академії за систематичні пропуски
занять, представник позивача в
апеляційній скарзі вказав на
поважність причин пропуску занять
Української інженерно-педагогічної
академії, що підтверджується виписками
із медичної картки позивача про
відвідування лікарів 28.04.2010 р. та 04.05.2010
р. (т.1 а.с.20-21), а також її звернення до
УІПА.

Колегія суддів вказує на те, що
зазначені доводи позивача
підтверджуються матеріалами справи та
не є спростованими в ході апеляційного
розгляду.

Крім того, відповідно до довідки №355-
від 05.10.2010 року Українська
інженерно-педагогічна академія не
заперечує проти подальшого навчання
позивача в УІПА (т.1 а.с.86).

Судом першої інстанції встановлено, що
при відпрацюванні території
Комінтернівського району м. Харкова
особовим складом СГІРФО
Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області була виявлена
громадянка СРВ ОСОБА_2, яка проживає в
Україні з порушенням чинного
законодавства, а саме: позивачка
перебуває на території України за
відсутності визначених законодавством
та міжнародними договорами України
підстав для перебування, а також у
зв'язку з грубим порушенням
законодавства про правовий статус
іноземців та порушення правил
перебування в Україні була притягнута
до адміністративної відповідальності
за ст.203 КУпАП.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, постановою Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 28
липня 2010 року провадження у справі у
відношенні ОСОБА_2 закрито у зв'язку з
відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 203 ч.1 КпАП України (т.1
а.с.81).

З огляду на викладене, колегія суддів
відхиляє твердження відповідача щодо
порушення позивачем норм діючого
законодавства України.

З приводу наявної у матеріалах справи
копії постанови Комінтернівського
районного суду міста Харкова від 16
липня 2010 року про притягнення
громадянки СРВ ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 203 КУпАП і накладення штрафу,
колегія суддів вважає необхідним
зазначити наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в ході апеляційного
розгляду, копія зазначеної постанови
також була долучена і до матеріалів
перевірки відповідача та була ним
прийнята як підстава для видворення
позивача за межі території України.

В ухвалі від 27.03.2014 року Вищим
адміністративним судом зазначено, що
при постановленні рішення,
апеляційним судом не було перевірено
твердження посадової особи суб`єкта
владних повноважень про наявність
зазначеної постанови стосовно ОСОБА_2.
Крім того, вказано на відсутність у
матеріалах справи доказів про те, що
така постанова Комінтернівським
районним судом м.Харкова не
ухвалювалась.

Однак, колегія суддів вказує на те, що
матеріали справи містять лист
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 02.06.2011р. №14627 в якому
зазначено, що 14.07.2010 року до суду
надійшов адміністративний матеріал у
відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.
Судове рішення у справі постановлено
суддею Білецькою А.М. 28 липня 2010р. у
справі №3-2849. За реєстрацією суду у 2010р.
це єдиний матеріал розглянутий судом у
відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 203 КУпАП».
(т.1, а.с. 194)

На запит Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.05.2014 року,
Комінтернівським районним судом міста
Харкова надано відповідь, в якій
зазначено про направлення копії
постанови від 28.07.2010р. щодо ОСОБА_2.
Одночасно повідомлено, що в 2010 році у
відношенні ОСОБА_2 інші справи не
розглядалися.

Також, 04.06.2014 року Комінтернівським
районним судом міста Харкова надіслано
лист, в якому надано інформацію про те,
що постанова від 16 липня 2010р. щодо
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 203 ч.1 КпАП України суддею А.М.
Білецькою не виносилась.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів приходить до висновку, що єдиним
рішенням у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст.
203 КУпАП є рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова 28 липня 2010р. у
справі №3-2849 та відхиляє посилання
відповідача на постанову від 16 липня
2010р. про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 203 ч.1 КпАП України як на підставу для
прийняття рішення про видворення
позивача за межі України

Таким чином, колегія суддів вважає, що у
відповідача були відсутні підстави для
винесення рішення про видворення за
межі України громадянки СРВ ОСОБА_2,
передбачені ст. 32 ЗУ "Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства", оскільки постановою
Комінтернівського районного суду
міста Харкова від 28 липня 2010 року
провадження у справі у відношенні
ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю
в її діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 203 ч.1
КпАП України, і вона до
адміністративної відповідальності не
притягувалась, а постанова
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 16.07.2010р. не може бути такою
підставою, оскільки остання не
виносилась.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення про видворення за межі України
громадянки СРВ ОСОБА_2 із забороною
в'їзду в Україну терміном на п'ять років
від 05.07.2010 року, прийнятого начальником
СГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області майора
Бабковою О.І., є незаконним, а дії
відповідачів щодо прийняття
зазначеного рішення є протиправними.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції через порушення ним
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до ухвалення
неправильного рішення, підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 громадянки
Соціалістичної республіки В'єтнам
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 17.01.2011р. по
справі № 2а-9050/10/2070 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
позов ОСОБА_2 громадянки
Соціалістичної республіки В'єтнам
задовольнити.

Визнати незаконними дії начальника
сектору громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Комінтернівського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області майора міліції Бабкової О.І.
про прийняття Рішення про видворення
за межі України ОСОБА_2 громадянки
Соціалістичної республіки В'єтнам, із
забороною в'їзду в Україну терміном на
п'ять років від 05.07.2010 року.

Визнати незаконним Рішення про
видворення за межі України ОСОБА_2
громадянки Соціалістичної республіки
В'єтнам із забороною в'їзду в Україну
терміном на п'ять років від 05.07.2010 року
прийнятого начальника сектору
громадянства, імміграції і реєстрації
фізичних осіб Комінтернівського
районного відділу Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
майора міліції Бабкової О.І.

Визнати незаконними та анулювати
записи у паспорті ОСОБА_2 громадянки
Соціалістичної республіки В'єтнам щодо
прийнятого рішення про видворення,
заборонити в'їзд в Україну терміном на
п'ять років, скорочення терміну
перебування і Виїзду за межі України та
повернути паспорт.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Жигилій С.П.Судді
Присяжнюк О.В. Перцова Т.С.