Справа № 808/3153/14
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/3153/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

(11 год. 00 хв.)

Справа № 808/3153/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі судового засідання Ємельяновій А.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився,

від відповідача: не з’явився,

від третьої особи: не з’явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

до: Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради,

третя особа: Бердянська міська рада Запорізької області,

про: надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) надійшов адміністративний позов Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі – Бердянська ОДПІ, позивач) до Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради (далі – КШЕП, відповідач), третя особа: Бердянська міська рада Запорізької області, в якому позивач просить надати дозвіл Бердянській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на погашення податкового боргу у розмірі 1415271,64 грн. за рахунок майна Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради, що перебуває у податковій заставі, а саме Будівля туалету за інвентарним номером № 5-6.

У судове засідання представник заявника не з’явився, надіслав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання призначене на 03.06.2014 не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до відомостей, що зазначені у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Третя особа у судове засідання не з’явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. 06.06.2014 від третьої особи надійшли заперечення на позов, в яких посилається, зокрема, на норми статті 143 Конституції України та ч.2 ст. 169 ЦК України. Зазначає, що Комунальне шляхово-експлуатаційного підприємство Бердянської міської ради засновано на комунальній власності територіальної громади міста Бердянська, підпорядкованого Бердянській міській раді. Підприємство володіє, користується та розпоряджається майном за згодою власника на свій розсуд. Майно, що перебуває у користуванні відповідача, є майном територіальної громади в особі Бердянської міської ради, воно не може бути використане як джерело погашення податкового боргу. Податковим кодексом не передбачено повноважень податкової служби на звернення податкового боргу комунального підприємства шляхом продажу комунального майна територіальної громади м. Бердянська. Також, зазначає, що арешт на майно територіальної громади м. Бердянська накладений без відповідного на те дозволу уповноваженого Законом органу - Бердянської міської ради. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Згідно з частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників сторін.

У зв’язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів частини шостої статті 128 та частини першої статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України (далі – ПК України) податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов’язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків – це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В підпункті 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога – це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до приписів пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов’язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов’язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначених норм податковим органом була сформована та надіслана на адресу відповідача перша податкова вимога форми «Ю1» від 17.10.2001 №1/105 та друга податкова вимога форми «Ю2» від 17.12.2001 №2/526.

Як зазначено у підпункті 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення – це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Як вказано у підпункті 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава – це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до пункту 88.2 статті 88 ПК України право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Як з’ясовано судом, Актом №19 від 17.10.2011 описано рухоме майно відповідача. Відповідно до записів, які містяться у Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна все майно КШЕП перебуває під публічним обтяженням.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Як зазначено у частині першій статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем доведено наявність підстав для погашення податкового боргу Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради у розмірі 1415271 грн. 64 коп. за рахунок майна Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради, що перебуває у податковій застав, а саме будівлі туалету за інвентарним номером №5-6.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 2, 4, 7 – 12, 14, 71, 86, 158 –163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл Бердянській об’єднаній державній податковій інспекції Запорізької Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на погашення податкового боргу Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради у розмірі 1415271 грн. 64 коп. за рахунок майна Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства Бердянської міської ради, що перебуває у податковій заставі: будівля туалету за інвентарним номером №5-6.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко