Справа № К/9991/24847/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/24847/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі міста Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2011 року

у справі №2а-2655/10/0870

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі міста Запоріжжя

про визнання протиправними і
скасування рішень про застосування
штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулась до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі міста
Запоріжжя (далі - відповідач) про
визнання протиправними та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 17
грудня 2009 року, № від 16 лютого 2010
року (в редакції уточнення від 09
вересня 2010 року).

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення ДПІ у Ленінському районі м.
Запоріжжя про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 16
лютого 2010 року на суму 2297,80 грн. В іншій
частині в позові відмовлено. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 3,40
грн. судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2011 року постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2010 року в частині задоволених позовних
вимог та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
була проведена перевірка за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, а саме:
господарської одиниці - кіоску, що
розташований за адресою за адресою: м.
Запоріжжя, вул. К.Маркса, 72, та належить
суб'єкту господарської діяльності -
приватному підприємцю ОСОБА_1, за
результатами якої складений акт № 000401
від 08 грудня 2009 року (зареєстрований 09
грудня 2009 року за № 0300/08/28/23/НОМЕР_3).

За висновками акта перевірки позивачем
були порушені вимоги пунктів 2, 5, 13
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», які полягали: у здійсненні
розрахункової операції на суму 24,60 грн.
без застосування розрахункової книжки;
у проведенні розрахунків без
використання книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки; у неведенні
обліку товарних запасів за місцем їх
реалізації на загальну суму 1114,70 грн.,
які полягали у неведенні у
встановленому порядку книги обліку
доходів та витрат.

17 грудня 2009 року ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя на підставі
вказаного акту перевірки прийняла
рішення № , яким на підставі
пункту 1 статті 17, статті 20 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
штрафні (фінансові) санкції у сумі 2569,40
грн.

На вказане рішення позивачем була
подана скарга, за результатом розгляду
якої рішенням ДПА у Запорізькій
області від 05 лютого 2010 року № 366/10/25-020
«Про результати розгляду скарги» було
скасоване рішення ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя № від 17
грудня 2009 року та застосовано до
підприємця штрафні (фінансові) санкції
у сумі 2637,80 грн. на підставі пункту 3
статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

16 лютого 2010 року ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя на підставі
вказаного акту перевірки та з
урахуванням рішення ДПА у Запорізькій
області від 05 лютого 2010 року №366/10/25-020
прийняла рішення № , яким на
підставі пункту 3 статті 17, статті 21
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
штрафні (фінансові) санкції у сумі 2637,80
грн.

Також, судами було встановлено, що у
2009році фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності,
шляхом сплати єдиного податку
(свідоцтво серії НОМЕР_4 від 30 грудня 2008
року (арк. справи 9) та вела книгу обліку
доходів та витрат (арк. справи 52).

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд першої інстанції,
частково задовольняючи позовні вимоги,
виходив з того, що податковим органом
не було доведено належними і
допустимими доказами обставин та
фактів, на які він посилається в
обґрунтування відповідності нормам
чинного законодавства прийнятого ним
оскаржуваного рішення, з урахуванням
того, що позивач перебуває на спрощеній
системі оподаткування та є платником
єдиного податку, а також зважаючи на те,
що книга обліку доходів і витрат
призначена виключно для обліку доходів
та витрат суб'єктів підприємницької
діяльності - фізичних осіб,
оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва, та не
передбачає обліку товарних запасів.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що облік товарних запасів
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що обов'язок ведення
обліку товарних запасів не міг бути
покладений на фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1, оскільки вона
здійснювало діяльність за спрощеною
системою оподаткування відповідно до
Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Кабінетом Міністрів України на
виконання положень статті 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» прийнято
постанову від 26 вересня 2001 року № 1269
«Про затвердження Порядку ведення
книги обліку доходів і витрат».

За приписами пунктів 1, 5 Порядку
ведення книги обліку доходів і витрат,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001 року
№ 1269 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
книга обліку доходів і витрат ведеться
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється згідно із
законодавством з питань оподаткування
суб'єктів малого підприємництва (у тому
числі шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку), а також
особами, які мають пільговий торговий
патент для продажу товарів (крім
підакцизних) (надання послуг)
відповідно до законодавства з питань
патентування деяких видів
підприємницької діяльності, якщо такі
особи не є платниками податку на додану
вартість згідно із законодавством
(далі - суб'єкти підприємницької
діяльності). При цьому до Книги
заносяться такі відомості: порядковий
номер запису; дата здійснення операції,
пов'язаної з проведенням витрат і/або
отриманим доходом; суми витрат за
фактом їх здійснення, в тому числі
заробітна плата найманого працівника;
сума вартості товарів, отриманих для їх
продажу (надання послуг); сума виручки
від продажу товарів (надання послуг) - з
підсумком за день.

Форма Книги обліку доходів і витрат
визначено Інструкцією про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю (додаток № 10), затвердженою
наказом ДПА України від 21 квітня 1993
року № 12, відповідно до положень якої (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), книга обліку
доходів і витрат містить наступні
розділи: 1 - період обліку; 2 - кількість
виготовленої продукції (наданих
послуг); 3 - витрати на виробництво
продукції, придбання товару; 4 -
кількість проданої продукції (наданих
послуг); 5 - ціна продажу продукції
(послуг); 6 - сума виручки (доходу); 7 -
чистий доход.

З аналізу наведених вище правових норм
слідує, що книга обліку доходів і
витрат призначена виключно для обліку
доходів та витрат суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних
осіб, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва, та не
передбачає обліку товарних запасів.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про відсутність
у податкового органу правових підстав
для притягнення позивача до
відповідальності, встановленої
статтею 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
неправомірність оспорюваного рішення
№ від 16 лютого 2010 року в частині
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 2297,80 грн. та наявність
підстав для його скасування у
зазначеній частині.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

З огляду на те, що касаційна скарга не
містить посилань на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог, а судом касаційної
інстанції не встановлено таких
порушень згідно положень частини 2
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
залишенню без змін, а касаційна скарга -
без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Ленінському районі м.
Запоріжжя підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Запорізького
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2010 року та ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі міста Запоріжжя залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна