Справа № 804/1480/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
13 березня 2014 р. Справа № 804/1480/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВласенка Д.О. при
секретаріПасічнику Т.В. за участю:
представника позивача
представника відповідача
Журавель Ю.О. Задорожної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ
БАГЛІЙКОКС", третя особа - Головне
управління Державної казначейської
служби України в Дніпропетровській
області до Дніпропетровської митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування картки відмови
ПАТ «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
- визнати протиправними та скасувати
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
№110010000/2013 та від 23.12.2013 року №
- визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 17.12.2013 року
№110010000/2013/600540/1, від 20.12.2013 року №
110010000/2013/600545/1, від 23.12.2013 року
№110010000/2013/600546/1;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю
Міндоходів надати висновок до
Головного управління Державної
казначейської служби в
Дніпропетровській області про
повернення ПАТ «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС»
надмірно сплачену суму податку на
додану вартість у розмірі 164200,77 грн.,
шляхом її зарахування на поточний
рахунок позивача;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю
Міндоходів здійснити митне оформлення
вантажу за ціною контракту.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що
19.12.2012 між Компанією «Carbo Chemicals Group GmbH»
(Німеччина) та ПАТ «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС»
укладено контракт № 12-24/12 на поставку
коксівного вугілля. Зазначений товар
декларантом позивача було пред'явлено
до Дніпропетровської митниці
Міндоходів для митного контролю та
митного оформлення. Митна вартість
товару була заявлена Позивачем шляхом
подання декларацій митної вартості
форми ДМВ-1 за ціною договору (основний
метод) за ціною 146,00 євро за 1 метричну
тону відповідно до ст. 58 Митного
кодексу України. Однак, у зв'язку з
відсутністю у митниці всіх документів
необхідних для перевірки числового
значення митної вартості товару, його
митну вартість скориговано із
застосуванням другорядних методів
визначення митної вартості - 2-б - за
ціною договору щодо подібних товарів
шляхом винесення рішення про
коригування митної вартості товарів
від 17.12.2013 року № 0010000/2013/600540/1 та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 17.12.2013
року № 110010000/2013/00530, та 2-г - резервного
методу із застосуванням вартостей,
визначених митним органом шляхом
винесення рішень про коригування
митної вартості товарів від від 20.12.2013
року; №110010000/2013 та від 23.12.2013 року №
110010000/2013/00536 та карток відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 20.12.2013
року № 110010000/2013/600545/1, від 23.12.2013 року
№110010000/2013/600546/1. В результаті прийнятих
рішень вартість митну вартість товару
було скориговано за ціною 197,00 євро за 1
метричну тону.

Позивач вважає, що вказані рішення є
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

Так, на думку представника ПАТ «ЄВРАЗ
БАГЛІЙКОКС», відповідно до пункту 1.1
додатку від 27.08.2013 № 14 до контракту від
19.12.2012 № 12-24/12 поставка товару
здійснювалась за ціною 146,00 євро за одну
метричну тону на умовах поставки DAР ст.
Ізов згідно «Інкотермс - 2010». Отже,
позивач вважає, що виходячи з вимог
статті 49 Митного кодексу України та
умов поставки DAР ст. Ізов згідно
«Інкотермс-2010», транспортні витрати до
митної вартості задекларованого
товару не включаються. Таким чином,
контрактна вартість товару становить
його митну вартість, витрати на
транспортування закладені у ціні
контракту.

Також представник позивача в позовній
заяві зазначає, що, враховуючи
протиправність рішення про
коригування митної вартості товарів,
сума надміру сплачених коштів податку
на додану вартість склала 164 200,77 грн.
Представник позивача вважає, що ця сума
підлягає поверненню підприємству
позивача з Державного бюджету України
на підставі висновку
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
наданого до Головного управління
Державної казначейської служби в
Дніпропетровській області.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, на їх
задоволенні наполягав, посилаючись на
обставини, які викладені у позовній
заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
надала письмові заперечення проти
позову.

В обґрунтування заперечень
представник відповідача зазначає, що в
результаті митного контролю
встановлено, що подані декларантом до
МД від 17.12.2013 №110010000/2013/008897, від 20.12.2013 №
11001000/2013/008996, від 23.12.2013 № 110010000/2013/009019
документи не містять всіх відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари. У зв'язку з чим митницею було
зобов'язано позивача надати додаткові
документи у відповідності п. 3 ст. 53
Митного кодексу України, які позивач
протягом 10 днів не надав. У зв'язку з
відсутністю у митниці всіх документів
необхідних для перевірки числового
значення митної вартості, відмовою
декларанта надати додаткові документи,
митну вартість товару було скориговано
із застосуванням другорядних методів
визначення митної вартості товарів та
прийняті рішення про коригування
митної вартості, в результаті чого
позивачу було відмовлено в митному
оформленні та видано картки відмови.

Представник третьої особи - Головного
управління Державної казначейської
служби України в Дніпропетровській
області в судове засідання не з'явився,
про дату, час, місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, надав до
суду клопотання про розгляд справи без
його участі.

У відзиві на позовну заяву представник
третьої особи зазначив, що до Головного
управління не надходили висновки від
Дніпропетровської митниці, на підставі
яких перераховуються спірні кошти з
рахунку обліку доходів державного
бюджету на рахунок, зазначений у
висновку і саме з цього приводу,
повернення ПАТ «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС» з
бюджету надмірно сплачених
обов'язкових платежів є неможливим.

Дослідивши матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються вимоги позову,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що
19.12.2012 між Компанією «Carbo Chemicals Group GmbH»
(Німеччина) та ПАТ «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС»
укладено контракт № 12-24/12 на поставку
коксівного вугілля.

Відповідно до пункту 1.1 контракту від
19.12.2012 № 12-24/12 найменування, кількість,
реквізити вантажовідправників та
вантажоотримувачів, строки поставки
вказуються у додатках, які є складовою
та невід'ємною частиною даного
контракту.

Згідно пункту 2.1 контракту від 19.12.2012 №
12-24/12 ціна товару встановлюється згідно
із правилами інтерпретації
міжнародних комерційних термінів
«Інкотермс-2010» і зазначається в
додатках до даного контракту в євро за
одну метричну тону товару.

Відповідно до пункту 1.1 доповнення від
27.08.2013 № 14 поставка товару (вугілля
коксівне (hard coal) фр. 0 - 50 мм)
здійснювалась за ціною 146,00 євро за одну
метричну тону на умовах поставки DAP ст.
Ізов згідно правилам інтерпретації
міжнародних комерційних термінів
«Інкотермс-2010».

ПАТ «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС» 17.12.2013, 20.12.2013,
23.12.2013 звернувся до Дніпропетровської
митниці для митного оформлення товару -
«вугілля кам'яне (вугільний концентрат)
бітумінозне, коксівне, фракція - 0-50 мм»,
який надійшов на адресу ПАТ «ЄВРАЗ
БАГЛІЙКОКС» на підставі
зовнішньоекноміного контракту від
19.12.2012 № 12-24/12. Для митного оформлення
товару до Дніпропетровської митниці
Міндоходів були подані митні
декларації: №110010000/2013/008897, №
11001000/2013/008996, № 110010000/2013/009019.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем шляхом подання декларації
митної вартості ДМВ -1 за ціною договору
(основний метод) відповідно до статті 58
Митного кодексу України.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивачем були подані наступні
документи:

до МД від 17.12.2013 № 110010000/2013/008897:

- зовнішньоекономічний контракт від
19.12.2012 № 12-24/12;

- додаткові угоди № 1 від 30.12.2012 року, № 3
від 01.07.2013 року, № 4 від 27.08.2013 року та
доповнення № 14 від 27.08.2013 року до
контракту від 19.12.2012 року № 12-24/12; ;

- інвойс від 12.12.2013 № RЕ-К/2013/088;

- накладні ЦІМ/УМВС від 12.12.2013 №54710, 54711,
54712, 54713, 54714, 54715,54716,54717;

- договір про надання послуг митного
брокера 04-73/11 від 01.04.2011;

- ліцензія на імпорт товарів від 14.11.2013
№ 00964:

- інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
від 12.12.2013 № 2720;

- сертифікат про походження товару
(загальної форми) від 12.12.2013 №
РL/МF/АК0256767,

- сертифікат якості №0388/2013/2/LUA від
16.12.2013.

до МД від 20.12.2013 № 11001000/2013/008996:

- зовнішньоекономічний контракт від
19.12.2012 № 12-24/12;

- додаткові угоди № 1 від 30.12.2012 року, № 3
від 01.07.2013 року, № 4 від 27.08.2013 року та
доповнення № 14 від 27.08.2013 року до
контракту від 19.12.2012 року № 12-24/12; ;

- інвойс від 14.12.2013 № RЕ-К/2013/089;

- накладні ЦІМ/УМВС від 14.12.2013 №56242, 56243,
56244, 56245, 56247, 56248, 56250, 56251, 56252, 56253, 56254, 56255,
56257, 56258.

- договір про надання послуг митного
брокера 04-73/11 від 01.04.2011;

- ліцензія на імпорт товарів від 14.11.2013
№ 00964:

- інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
від 14.12.2013 № 2720;

- сертифікат про походження товару
(загальної форми) від 14.12.2013 № 2720,

- сертифікат якості №03910/2013/1/LUA від
18.12.2013.

до МД від 23.12.2013 № 110010000/2013/009019.

- зовнішньоекономічний контракт від
19.12.2012 № 12-24/12;

- додаткові угоди № 1 від 30.12.2012 року, № 3
від 01.07.2013 року, № 4 від 27.08.2013 року та
доповнення № 14 від 27.08.2013 року до
контракту від 19.12.2012 року № 12-24/12; ;

- інвойс від 14.12.2013 № RЕ-К/2013/089;

- накладна ЦІМ/УМВС від 14.12.2013 №56256;

- договір про надання послуг митного
брокера 04-73/11 від 01.04.2011;

- ліцензія на імпорт товарів від 14.11.2013
№ 00964:

- інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
від 14.12.2013 № 2720;

- сертифікат про походження товару
(загальної форми) від 14.12.2013
серт.пох.PL/MF/AK 0256770,

- сертифікат якості №03910/2013/1/LUA від
18.12.2013.

З матеріалів справи та пояснень
представника відповідача вбачається,
що за результатами контролю
правильності визначення митної
вартості товарів посадовою особою
Дніпропетровської митниці
встановлено, що підприємством
позивачем укладено контракт на
поставку товару з Компанією «Carbo Chemicals
Group GmbH» (Німеччина), за інформацією
митної декларації виробник товару
невідомий, за сертифікатом походження -
країна походження товару Європейське
співтовариство.

Відповідно до інформації мережі
Інтернет Компанія «Carbo Chemicals Group GmbH»
(Німеччина) спеціалізується на
експорті, імпорті і торгівлі сировиною,
такою як вугілля, кокс, антрацит та інші
подібні речовини, не є безпосереднім
виробником чи власником зазначених
вугледобувних центрів. Поставка
вугілля здійснюється компанією за
рахунок налагоджених зв'язків з
компаніями, що спеціалізуються на
видобутку вугілля, сортуванні та
переробці. Крім того, відповідно до гр. 2
митної декларації відправником товару
є «ІСТ Міжнародна товарна експедиція
Сп.з.о.о., що знаходиться на території
Польщі.

Відповідно до документів, наданих для
митного оформлення, відправлення
вугільного концентрату здійснюється
зі складу в Польщі за контрактом з
німецькою компанією. Це
підтверджується тим, що товар надійшов
з «Євротерміналу Славков» (Польща), що
являє собою контейнерне депо для
зберігання товарів.

Враховуючи наявність посередників у
зовнішньоекономічній операції,
відсутність інформації про виробника
товару, посадові особи
Дніпропетровської митниці дійшли
висновку, що зазначена операція може
розглядатись як ризикова з урахуванням
положень Митного кодексу України.

Проаналізувавши надані документи,
митний орган дійшов висновку, що вони
містять розбіжності або не містять
всіх відомостей що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари.

Сторонами визнано, що відповідно до п.4
ст.57 Митного кодексу України
Дніпропетровською митницею проведено
консультацію з приводу обрання методу
визначення митної вартості товару та
листом від 24.12.2013 року №17-11-2/6057
декларанта зобов'язано протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) виписку з бухгалтерської
документації;

4) каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару;

5) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

6) копію декларації країни
відправлення.

ПАТ «ЄВРАЗ Баглійкокс» не надано
документи для проведення перевірки
правильності визначення митної
вартості товару з урахуванням
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості з
урахуванням характеру
зовнішньоекономічного контракту та
умов поставки.

Отже, у зв'язку з наявними
розбіжностями, відсутністю
обґрунтувань цих розбіжностей,
відмовою декларанта надати додаткові
документи, митну вартість товару,
пред'явленого до Дніпропетровської
митниці для митного оформлення за
деклараціями №110010000/2013/008897, №
11001000/2013/008996, № 110010000/2013/009019 скориговано
із застосуванням другорядних методів
визначення митної вартості: до МД
№110010000/2013/008897 був застосований метод -
2-6 - за ціною договору щодо подібних
товарів, до МД № 11001000/2013/008996, №
110010000/2013/009019 - 2-r - резервний метод з
урахуванням наявної у митного органу
інформації щодо вартості оцінюваних
товарів на рівні: за МД від 29.09.2013
№110010000/2013/006578, МД від 30.09.2013
№110010000/2013/006593, відповідно до яких ціна
на подібний товар становить - 0,197
ЄВРО/кг.

Таким чином, митницею були оформленні
рішення про коригування митної
вартості від 17.12.2013 року №110010000/2013/600540/1,
від 20.12.2013 року № 110010000/2013/600545/1, від
23.12.2013 року №110010000/2013/600546/1.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про коригування митної вартості
товару, позивачу було відмовлено в
митному оформлені та видано картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 17.12.2013
року №110010000/2013/00530, від 20.12.2013 року;
№110010000/2013 та від 23.12.2013 року №
110010000/2013/00536.

На підставі заяви позивача про надання
дозволу на митне оформлення вантажу
під фінансову гарантію декларанта зі
сплатою податків і зборів до
Держбюджету України, митницею було
прийняте рішення щодо можливості
випуску ввезеного товару у вільний
обіг під обрані гарантійні
зобов'язання.

У зв'язку з незгодою декларанта з
митною вартістю, визначеною митним
органом, відповідно до положень статті
55 Митного кодексу України та заяви
підприємства ПАТ «Євраз Баглійкокс»
Дніпропетровською митницею надано
дозвіл на випуск товару у вільний обіг
під гарантійні зобов'язання.

З пояснень відповідача, товар випущено
у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання відповідно до п. 7 ст. 55 та
ст.. 313 Митного кодексу України з митною
вартістю визначеною декларантом та
забезпеченням сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю, визначеною
декларантом, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю,
визначеною митним органом відповідно
до прийнятих митницею рішень про
коригування митної вартості.

Відповідно до п.п. 7 -9 ст. 55 Митного
кодексу України у випадку незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів орган доходів і зборів
розглядає подані додаткові документи і
протягом 5 робочих днів з дати їх
подання виносить письмове рішення щодо
визнання заявленої митної вартості та
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості або надає
обґрунтовану відмову у визнанні
заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільняється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом.

Як вбачається з листа
Дніпропетровської митниці Міндоходів
за № 17-11-2/394 від 21.01.2014 року,
адресованого директору ПАТ «Євраз
Баглійкокс», протягом строку дії
гарантійних зобов'язань Позивачем
надано додаткові документи (лист від
14.01.2013 № 60).

Зокрема, Позивачем в обґрунтування
заявленої митної вартості надано
інформаційний лист Компанії «Carbo Chemicals
Group GmbH» (Німеччина) від 27.08.2013 щодо
якісних характеристик, ціни та умов
оплати коксівного вугілля, що
поставляється для ПАТ «ЄВРАЗ
Баглійкокс».

Відповідно до вказаного листа
продавцем Компанією «Carbo Chemicals Group GmbH»
(Німеччина) здійснюється поставка
вугілля коксівного походженням
Сілезького вугільного басейну.

Відповідно до інформації мережі
Інтернет Сілезький вугільний басейн
розташований на територій Польщі та
Чехії. Основні центри видобутку
Катовице (Польща) та Острава (Чехія).
Відповідно до інформації мережі
Інтернет (www.lhs.com.pl) відстань за
маршрутом Славков ЛХС (Рl) - Хрубешув ЛХС
складає 399 км.

Лише вартість перевезення вугілля,
випущеного у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання за вказаними у
цьому листі ЕМД, за результатами
проведених митницею розрахунків
згідно інформації посольства України в
республіці Польща про базові тарифи на
перевезення залізничним транспортом
(згідно даних РКР САRGО), розраховується
на рівні 38,06 Євро/т.

Про зазначене наголошувалось у листі
митниці від 24.12.2013 № 17-11-2/6057.

Розглянувши даний лист від 14.01.2013 № 60,
Дніпропетровська митниця прийшла до
висновку, що позивачем не надано
документів для проведення перевірки
правильності визначення митної
вартості товару з урахуванням
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості з
урахуванням характеру
зовнішньоекономічного контракту та
умов поставки.

Враховуючи неподання документів для
підтвердження заявленої митної
вартості за сформованим переліком
згідно статті 53 Кодексу, зазначеним у
гр. 33 рішень про коригування митної
вартості від 17.12.2013 року №110010000/2013/600540/1,
від 20.12.2013 року № 110010000/2013/600545/1, від
23.12.2013 року №110010000/2013/600546/1, та
відсутність у наданому інформаційному
листі «Carbo Chemicals Group GmbH» (Німеччина) від
27.08.2013 відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, митниця відмовила позивачу у
перегляді зазначених рішень про
коригування митної вартості.

Даючи правову оцінку діям відповідача
при здійсненні митного контролю суд
керувався наступними нормами:

Частиною 1,2 ст. 334 МК України
органам доходів і зборів надано право
вимагають від осіб, які переміщують
товари, транспортні засоби
комерційного призначення через митний
кордон України чи провадять
діяльність, контроль за якою цим
Кодексом покладено на органи доходів і
зборів, тільки ті документи та
відомості, які необхідні для
здійснення митного контролю та
встановлені цим Кодексом.

Особи, зазначені у частині першій цієї
статті, зобов'язані надавати органам
доходів і зборів документи та
відомості, необхідні для здійснення
митного контролю, в усній, письмовій
та/або електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і
зборів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Згідно ч. 3 ст. 54 за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
орган доходів і зборів визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 337 МК України
перевірка документів та відомостей,
які відповідно до статті 335 цього
Кодексу подаються органам доходів і
зборів під час переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій (шляхом проведення
формато-логічного контролю, контролю
співставлення, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками) та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це
автоматизована перевірка правильності
заповнення даних митних декларацій та
повернення результатів перевірки;
перевірка митних декларацій та інших
документів на достовірність та
законність; здійснення статистичного,
валютного контролю, контролю
нарахованих митних платежів, контролю
правильності застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це
автоматизоване порівняння даних, які
містяться в митних деклараціях або
інших документах, поданих для митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, інших
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

Контроль із застосуванням системи
управління ризиками - це оцінка ризику
шляхом аналізу (у тому числі з
використанням інформаційних
технологій) поданих документів у
конкретному випадку переміщення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України з метою обрання форм та
обсягу митного контролю, достатніх для
забезпечення додержання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи.

Згідно ч. 1 ст. 320 МК України форми та
обсяги контролю, достатнього для
забезпечення додержання законодавства
з питань державної митної справи та
міжнародних договорів України при
митному оформленні, обираються
митницями (митними постами) на підставі
результатів застосування системи
управління ризиками.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 361 МК України
Управління ризиками - це робота органів
доходів і зборів з аналізу ризиків,
виявлення та оцінки ризиків,
розроблення та практичної реалізації
заходів, спрямованих на мінімізацію
ризиків, оцінки ефективності та
контролю застосування цих заходів. Під
ризиком розуміється ймовірність
недотримання вимог законодавства
України з питань державної митної
справи.

Органи доходів і зборів застосовують
систему управління ризиками для
визначення товарів, транспортних
засобів, документів і осіб, які
підлягають митному контролю, форм
митного контролю, що застосовуються до
таких товарів, транспортних засобів,
документів і осіб, а також обсягу
митного контролю.

Згідно ст. 362 МК України аналіз ризику -
це систематичне використання органами
доходів і зборів наявної у них
інформації для визначення обставин та
умов виникнення ризиків, їх
ідентифікації і оцінки ймовірних
наслідків недотримання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи.

До об'єктів аналізу ризику
належать:

1) характеристики товарів, транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України;

2) характер зовнішньоекономічної
операції;

3) характеристика суб'єктів, що беруть
участь у зовнішньоекономічній
операції.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що відповідач при здійсненні
митного контролю діяв в межах наданих
йому помножень та у відповідності до
норм Митного кодексу України.

Аналізуючи правомірність оскаржуваних
карток відмов в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
17.12.2013 року №110010000/2013/00530, від 20.12.2013 року;
№110010000/2013 та від 23.12.2013 року №
110010000/2013/00536 та рішень про коригування
митної вартості товарів від 17.12.2013 року
№110010000/2013/600540/1, від 20.12.2013 року №
110010000/2013/600545/1, від 23.12.2013 року
№110010000/2013/600546/1, слід зазначити:

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ,3 ст. 58 МК України
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Як вбачається з поданих позивачем до
декларацій документів, неможливо
встановити витрати на транспортування
товару. Дані витрати не
підтверджуються також поданими
позивачем додатковими документами
(лист № 60 від 14.01.2013р.).

Позивач зазначає, що такі витрати
включені у вартість товару,
посилаючись на п. 2.1 контракту від 19.12.2012
№ 12-24/12, згідно якого ціна товару
встановлюється згідно із правилами
інтерпретації міжнародних комерційних
термінів «Інкотермс-2010» і зазначається
в додатках до даного контракту в євро
за одну метричну тону товару.

Відповідно до пункту 1.1 доповнення від
27.08.2013 № 14 поставка товару (вугілля
коксівне (hard coal) фр. 0 - 50 мм)
здійснювалась за ціною 146,00 євро за одну
метричну тону на умовах поставки DAP ст.
Ізов згідно правилам інтерпретації
міжнародних комерційних термінів
«Інкотермс-2010».

Так, Інкотермс 2010 (Incoterms 2010) - це
міжнародні правила, визнані урядовими
органами, юридичними компаніями і
комерсантами по всьому світу як
тлумачення найбільш застосовних в
міжнародній торгівлі термінів. DAP (Delivered
At Piont (... named point of destination) постачання в
пункті (... назва пункту) - термін
"поставка в пункті" (новий термін,
введений в Інкотермс 2010) означає, що
продавець виконав своє зобов'язання по
постачанню, коли він надав покупцеві
товар, готовий до розвантаження з
транспортного засобу, що прибув в
узгоджене місце призначення. Продавець
несе всі ризики, пов'язані з доставкою
товару в узгоджене місце призначення.
Продавець не зобов'язаний виконувати
митні формальності або сплачувати
імпортні мита при ввезенні товару.
Даний термін може застосовуватися при
поставках будь-яким видом транспорту.

В той же час, позивачем в обґрунтування
митної вартості надано інформаційний
лист Компанії «Carbo Chemicals Group GmbH»
(Німеччина) від 27.08.2013 щодо якісних
характеристик, ціни та умов оплати
коксівного вугілля, що поставляється
для ПАТ «ЄВРАЗ Баглійкокс», в якому
зазначається, що продавцем Компанією
«Carbo Chemicals Group GmbH» (Німеччина)
здійснюється поставка вугілля
коксівного походженням Сілезького
вугільного басейну. Відповідно до
інформації мережі Інтернет Сілезький
вугільний басейн розташований на
територій Польщі та Чехії. Основні
центри видобутку Катовице (Польща) та
Острава (Чехія). Відповідно до
інформації мережі Інтернет (www.lhs.com.pl)
відстань за маршрутом Славков ЛХС (Рl) -
Хрубешув ЛХС складає 399 км. Лише
вартість перевезення вугілля,
випущеного у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання за вказаними у
цьому листі ЕМД, за результатами
проведених митницею розрахунків
згідно інформації посольства України в
республіці Польща про базові тарифи на
перевезення залізничним транспортом
(згідно даних РКР САRGО), розраховується
на рівні 38,06 Євро/т.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати органу доходів і
зборів достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

На думку суду, інформаційний лист
Компанії «Carbo Chemicals Group GmbH» (Німеччина)
від 27.08.2013, на який посилається позивач
не містить достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як вбачається з вищевикладеного, у
зв'язку з наявними розбіжностями,
відсутністю обґрунтувань цих
розбіжностей, відмовою декларанта
надати додаткові документи, митну
вартість товару, пред'явленого до
Дніпропетровської митниці для митного
оформлення за деклараціями
№110010000/2013/008897, № 11001000/2013/008996, №
110010000/2013/009019 скориговано із
застосуванням другорядних методів
визначення митної вартості: до МД
№110010000/2013/008897 був застосований метод -
2-6 - за ціною договору щодо подібних
товарів, до МД № 11001000/2013/008996, №
110010000/2013/009019 - 2-r - резервний метод, з
урахуванням наявної у митного органу
інформації щодо вартості оцінюваних
товарів на рівні: за МД від 29.09.2013
№110010000/2013/006578, МД від 30.09.2013
№110010000/2013/006593, відповідно до яких ціна
на подібний товар становить - 0,197
ЄВРО/кг.

Відповідач, в обґрунтування вибору
методу 2-б в картці відмови № 11001000/2013/00530
зазначив, що відповідно до ст. 59 МК
України (метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів), у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами, що продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього. За
відсутності у органу доходів і зборів
інформації щодо ідентичних товарів з
урахуванням застережень ст. 59 та ст. 61
МК України неможливо застосувати метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів.
Відповідно до ст. 60 МК України (метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів) У разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього. У відповідності ч. 3 ст. 337
митницею був проведений контроль
співставлення - автоматизоване
порівння даних, які містяться в митній
декларації, поданими до митного
оформлення, з даними, які наявні у
митного органу. Враховуючи
вищевикладене, митну вартість товару
було скореговано із застосуванням
методу 2-б - за ціною договору щодо
подібних товарів, з урахуванням
наявної у митного органу інформації
щодо вартості оцінюваних товарів на
рівні: за МД від 29.09.2013 №110010000/2013/006578, МД
від 30.09.2013 №110010000/2013/006593, відповідно до
яких ціна на подібний товар становить -
0,197 ЄВРО/кг.

Згідно частини 4 Тлумачних приміток до
статті 3 Угоди про застосування статті 7
Генеральної угоди про тарифи й
торгівлю 1994 року для цілей статті 2
контрактна вартість подібних
імпортних товарів означає митну
вартість, скориговану, як це
передбачено параграфами 1(b) та 2, яка вже
є прийнятою згідно з Статтею 1.

Відповдіно до ч. 1 ст. 1 зазначеної угоди
митна вартість імпортних товарів є
контрактною вартістю, тобто ціною,
фактично сплаченою або що підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт до країни імпорту.

Відповідно до ст. 57 та статті 60 МК
України коригування ціни здійснюється
за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів, тобто не
скоригованої митним органом вартості.

В супереч викладеному, митна вартість
0,197 євро/кг, яку відповідач визначив на
підставі раніше оформлених товарів, а
саме: МД від 29.09.2013 №110010000/2013/006578, МД від
30.09.2013 №110010000/2013/006593 є вартістю,
скоригованою митним органом за методом
2-б, що підтверджується графами 43
зазначених МД та посиланням у графах 44
МД на рішення про коригування митної
вартості товарів.

Отже, суд вважає, що при коригуванні
митної вартості товару митницею
протиправно був застосований метод 2-б,
оскільки митна вартість 0,197 євро/кг є
вартістю уже скоригованою митним
органом за методом 2-б, а не вартістю
визначеною за ціною договору щодо
подібних товарів.

В той же час, суд вважає, що
Дніпропетровською митницею правомірно
відмовлено позивачу у митному
оформлені товару за ціною контракту,
та скориговано митну вартість товару
на суму 0,197 євро/кг, з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 МК України у
разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

Як зазначалося вище митна вартість 0,197
євро/кг є вартість, яку відповідач
визначив на підставі раніше оформлених
товарів, а саме: МД від 29.09.2013
№110010000/2013/006578, МД від 30.09.2013
№110010000/2013/006593. Таким чином, суд вважає
доцільним в даному випадку
застосовувати метод резервний метод -
2r, у зв'язку з тим що митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58-63 Митного
кодексу України, тому вважає
обґрунтованими картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 20.12.2013
року; №110010000/2013 та від 23.12.2013 року №
110010000/2013/00536 та рішення про коригування
митної вартості товарів від 20.12.2013 року
№ 110010000/2013/600545/1, від 23.12.2013 року
№110010000/2013/600546/1.

На думку суду, неподання декларантом
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари є обґрунтованими підставами
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, тому
орган доходів і зборів правомірно
відмовив у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом митною
вартістю.

Враховуючи викладене, суд пришов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, а саме в частині
визнання протиправною та скасування
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від
17.12.2013 року №110010000/2013/00530 та визнання
протиправним та скасування рішення
Дніпропетровської митниці Міндоходів,
яке винесене відносно Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ
БАГЛІЙКОКС» про коригування митної
вартості товарів від 17.12.2013 року
№110010000/2013/600540/1, у зв'язку з
неправомірним застосуванням методу 2- б
при коригуванні митної вартості
товарів.

В іншій частині суд вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов'язати
Дніпропетровську митницю Міндоходів
надати висновок до Головного
управління Державної казначейської
служби в Дніпропетровській області про
повернення Публічному акціонерному
товариству «ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС»
надмірно сплаченої суми податку на
додану вартість у розмірі 164 200,77 грн.,
шляхом її зарахування на поточний
рахунок Позивача, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, у зв'язку з недоведеністю
позивачем митної вартості товару за
ціною договору у сумі 146,00 євро за одну
метричну тону, та не вбачає підстав для
складання такого висновку.

Частиною 2 статті 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 14, 35, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 159-163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ
БАГЛІЙКОКС" до Дніпропетровської
митниці Міндоходів, третя особа -
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 17.12.2013 року
№110010000/2013/00530.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці
Міндоходів, яке винесене відносно
Публічного акціонерного товариства
"ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС" () про
коригування митної вартості товарів
від 17.12.2013 року № 110010000/2013/600540/1.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ЄВРАЗ БАГЛІЙКОКС" () на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
2 992 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто дві)
грн. 14 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою.
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
17 березня 2014 року

Суддя Д.О. Власенко