Справа № К/9991/19863/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/19863/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Макіївки Донецької області (далі -
Управління ПФУ) до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі міста
Макіївки Донецької області про
стягнення суми витрат,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі міста
Макіївки Донецької області (далі -
Відділення Фонду) на постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 24
грудня 2010 року та Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року Управління ПФУ
пред'явило в суді позов до Відділення
Фонду, в якому просило суд стягнути з
нього витрати по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за вересень
2010 року в розмірі 100 305 гривень 68
копійок.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24
грудня 2010 року позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто з
Відділення Фонду на користь Управління
ПФУ витрати по особовим справам
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в розмірі 5 843
гривень 22 копійки. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2011 року
рішення суду першої інстанції змінено
в частині розміру відшкодування з 5 843
гривні 22 копійки на 151 гривню 19 копійок.
В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Відділення Фонду
подало касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
прийнятих ними рішень та ухвалення
нової постанови про відмову Управлінню
ПФУ в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
рішення, що приймалися під час її
розгляду, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що спірні
правовідносини виникли у зв`язку з
відмовою Відділення Фонду прийняти до
відшкодування витрати Управління ПФУ
на виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за вересень 2010 року на
загальну суму 100 305 гривень 68 копійок, у
зв`язку з тим, що:

- пенсіонер отримав травму за
межами України (не відшкодовано
151 гривню 19 копійок);

- пенсія по втраті годувальника
виплачена громадянам, які на день
смерті годувальника були
працездатними (не відшкодовано
5 389 гривень 65 копійок);

- пенсія по втраті годувальника
виплачена громадянам, які не мають
висновку МСЕК про причинно-наслідковий
зв'язок смерті інваліда з каліцтвом або
профзахворюванням (не відшкодовано 302
гривні 38 копійок)

- виплачена адресна допомога,
передбачена постановою Кабінету
Міністрів України № 265 від 26 березня 2008
року (не відшкодовано 94462 гривень 46
копійок).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особам, які
стали інвалідами від нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР, а також особам, які
втратили годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, у зв'язку з чим
зобов'язав Відділення Фонду
відшкодувати Управлінню ПФУ витрати на
виплату таких пенсій в розмірі 5 843
гривні 22 копійки.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог, апеляційний суд дійшов
іншого висновку - що Відділення Фонду
зобов'язане відшкодувати Управлінню
ПФУ лише витрати на виплату пенсій
громадянам, котрі стали інвалідами
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на території колишніх
республік СРСР, у розмірі 151 гривна 19
копійок.

Оскільки судові рішення
оскаржуються лише Відділенням Фонду, а
Управлінням ПФУ вони не оскаржуються,
колегія суддів перевіряє їх лише в
частині задоволених апеляційним судом
позовних вимог про зобов'язання
Відділення Фонду відшкодувати
Управлінню ПФУ витрати на виплату
пенсій громадянам, котрі стали
інвалідами внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання на
території колишніх республік СРСР.

Спеціальним законом, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві,
є Закон України від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон
№ 1105-XIV).

Відповідно статті 2 Закону № 1105-XIV,
його дія поширюється на осіб, які
працюють на умовах трудового договору
(контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях, незалежно від
їх форм власності та господарювання
(далі - підприємства), у фізичних осіб,
на осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності. Особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, котра стала інвалідом внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої пенсії органами
Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Також, відповідно статті 1 Угоди
про гарантії прав громадян
держав-учасниць Співдружності
Незалежних Держав у сфері пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року
(далі Угода), пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено,
що всі витрати, пов'язані зі
здійсненням пенсійного забезпечення
за даною Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, витрати, понесені
Управлянням ПФУ у зв'язку із виплатою
та доставкою пенсій по інвалідності
від трудового каліцтва (у тому числі й
пенсій особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР)
підлягають відшкодуванню за рахунок
Відділення Фонду як належного
страховика від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання.

З огляду на вказане, колегія
суддів погоджується з рішенням суду
апеляційної інстанції щодо зміни
постанови суду першої інстанції, та
задоволення позовних вимог в частині
відшкодування суми витрат на виплату
пенсій громадянам держав - учасників
СНД та членам їх сімей, які отримали
каліцтво в державах СНД та переїхали на
постійне місце проживання в Україну в
сумі 151 гривна 19 копійок.

Доводи касаційної скарги
висновку суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 12 червня 2012 року
№ 21-165а12, від 23 квітня 2013 року (справа
№ 21- 108а13) та 21 травня
2013 року № 21-129а13, 12 листопада
2013 року (справа № 21-394а13), яка відповідно
до приписів статті 244-2 КАС
України, є обов`язковою для всіх судів
України.

Керуючись статтями 222, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Центрально-Міському районі міста
Макіївки Донецької області залишити
без задоволення, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников