Справа № 464/11413/13-а, 2а-464/14/14
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року м.
Львів Справа № 876/3161/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Волошин М.М.,

представника позивача - Ковальчук А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю «Модем» на ухвалу
Сихівського районного суду м. Львова
від 27 лютого 2014 року про закриття
провадження по справі № 464/11413/13-а за
позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Модем» до
Дочірнього підприємства «Рівненський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія Автомобільні дороги України»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
протиправними дій та скасування акта,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Модем» (далі - ТзДВ
«Модем») звернулося до суду з позовом
до Дочірнього підприємства
«Рівненський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія Автомобільні
дороги України» (далі - ДП «Рівненський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія Автомобільні дороги
України»), ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому
просило визнати протиправними дії
працівників ДП «Рівненський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія Автомобільні дороги України»
ОСОБА_2, та ОСОБА_3 щодо складання акта
від 26 жовтня 2013 року № 105 про
перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрів на
автомобільній дорозі Київ-Чоп 434 км та
скасувати вказаний акт.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 27 лютого 2014 року закрито
провадження в даній справі в частині
позовних вимог щодо скасування акта
від 26 жовтня 2013 року № 105 про
перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрів на
автомобільній дорозі Київ-Чоп 434 км.

Ухвала мотивована посиланням на те, що
оскаржуваний акт не породжує для
позивача обов'язкових правових
наслідків, а тому не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, правомірність
якого може бути предметом розгляду
адміністративного суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
позивач подав апеляційну скаргу, у
якій, з посиланням на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просить її скасувати і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що суд першої
інстанції безпідставно закрив
провадження у справі, оскільки подану
ним позовну заяву в частині скасування
акта про перевищення транспортним
засобом нормативних вагових
параметрів належить розглядати та
вирішити по суті заявлених вимог, так
як саме на підставі вказаного акта його
незаконно зобов'язано сплатити 1536.00
євро, затримано належний йому
транспортний засіб на декілька днів,
чим порушено робочий процес
товариства. Крім цього, закриваючи
провадження у справі, суд першої
інстанції не роз'яснив до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд даної
справи, чим допустив порушення вимог
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала вимоги поданої
позивачем апеляційної скарги та
просила її задовольнити, посилаючись
на викладені в ній доводи.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явилися, хоча їх
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Підстави та порядок закриття
провадження в адміністративній справі
визначені статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Зокрема, відповідно до пункту 1
частини 1 цієї статті суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо провадження у справі закривається
з підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд таких
справ.

Як видно з матеріалів справи, предметом
даного адміністративного позову є
правомірність дій відповідача щодо
складання акта про перевищення
транспортним засобом нормативних
вагових параметрів та правомірність
самого акта.

Судом першої інстанції зроблено
висновок про непоширення юрисдикції
адміністративних судів на позовні
вимоги щодо скасування акта про
перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрів та
разом з тим, не роз'яснено до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд такої
справи.

Такий висновок суду першої інстанції є
помилковим з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

В пункті 7 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
наведено визначення суб'єкта владних
повноважень, а саме, це орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно з статтею 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Позивач вважає, що у зв'язку з вчиненням
відповідачем дій щодо складання акта
про перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрі,
порушуються його охоронювані законом
права та інтереси, що потребують
захисту саме в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 25 листопада 1997 року
№ 6-зп «Щодо офіційного тлумачення
частини другої статті 55 Конституції
України та статті 248-2 Цивільного
процесуального кодексу України»
частину 2 статті 55 Конституції України
необхідно розуміти так, що кожен
громадянин України, іноземець, особа
без громадянства має гарантоване
державою право оскаржити в суді
загальної юрисдикції рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія
чи бездіяльність порушують їхні права
і свободи або перешкоджають здійсненню
цих прав і свобод, а тому потребують
правового захисту в суді.

Таким чином, умовою для звернення особи
до суду з позовом щодо оскарження
рішення, дії чи бездіяльність
будь-якого органу державної влади,
органу місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб є наявність
у позивача переконання в порушенні
його прав або свобод.

У випадку відповідного звернення
особи, суд повинен розглянути питання
щодо наявності порушення права
заявника у конкретних правовідносинах
і на підставі цього вирішити спір.

Правовідносини, що виникли в даному
випадку, є публічно-правовими, оскільки
відповідач здійснював владні
управлінські функції контролю на
підставі Закону України «Про
автомобільні дороги» та постанови
Кабінету Міністрів України від 27
червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо
збереження автомобільних доріг
загального користування», якою
затверджено Порядок здійснення
габаритно-вагового контролю та
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, а відтак, суд
першої інстанції, повинен був
встановити наявність чи відсутність
факту порушення прав, свобод чи
інтересів позивача прийнятим актом про
перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрів, тобто
вирішити вказаний спір по суті
заявлених позовних вимог.

Разом з тим слід зазначити, що
порушення прав, свобод та інтересів
фізичної чи юридичної особи наявне
тоді, коли сталися зміни стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку в публічно-правових
відносинах, а відсутність порушеного
права встановлюється при розгляді
справи по суті та є підставою для
прийняття судового рішення про відмову
в задоволенні позову.

За наведених обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
судом першої інстанції допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
помилкового висновку про неналежність
даного спору до юрисдикції
адміністративних судів, а відтак, про
наявність підстав для закриття
провадження у справі, що відповідно до
пункту 4 частини 1 статті 204 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає провадженню в справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Модем»
задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 27 лютого 2014 року про
закриття провадження у справі №
464/11413/13-а за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю «Модем»
до Дочірнього підприємства
«Рівненський облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія Автомобільні
дороги України», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання протиправними дій та
скасування акта - скасувати та
направити справу в частині позовних
вимог щодо скасування акта для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 24
червня 2014 року.