Справа № 437/3650/14-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 437/3650/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
Ленінський районний суд
м. Луганська

у складі: головуючого-судді Женеску
Е.В.,

при секретарі - Бондаренко А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2014 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до Ленінського районного
суду м. Луганська з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що
перебуває на обліку у Пенсійному фонді
Ленінського району м. Луганська та
отримує пенсію за віком як державний
службовець з 01.09.2011 року. На її
звернення Департаментом
Агропромислового розвитку Луганської
обласної державної адміністрації
позивачкою було отримано довідку від
11.12.2014 року №Ш-159-01-22 про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу».
Згідно з вказаною довідкою для
нарахування пенсії Відповідач повинен
врахувати суму заробітної плати та
інші виплати, а саме: матеріальну
допомогу, щомісячну індексацію
заробітної плати, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Позивач зазначає, що
звернулася до відповідача з проханням
здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням «Інших виплат», визначених
у довідці та отримала відмову, яку
вважає неправомірною.

Враховуючи вищевикладене, просила
відновити пропущений строк для
звернення до суду з захистом порушених
прав, свобод та інтересів з 01.09.2011 року,
визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська щодо
перерахунку пенсії позивача у розмірі
90 % від сплаченої заробітної плати, на
яку нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування з урахуванням «інших
виплат».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська здійснити перерахунок та
виплачувати в розмірі 90 % від суми
заробітної плати з урахуванням «інших
виплат» з дати призначення пенсії, а
саме з 01 вересня 2011 року.

В судове засідання позивачка не
з?явилася, надала суду заяву у якій
просила розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове
засідання не з?явився, надав заяву з
проханням слухати розглядати справу за
вудсутності представника, також надав
письмові заперечення у яких просив у
задоволенні позову відмовити, які були
залучені до матеріалів справи.

В своїх письмових запереченнях
представник ідповідача зазначив, що
матеріальна допомога не відноситься
до надбавок та доплат, які включаються
до заробітку для перерахунку пенсії.
Матеріальна допомога на оздоровлення
не носить систематичного характеру, а
відноситься до інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, тому відсутні
правові підстави для включення
матеріальної допомоги до заробітку
для обчислення пенсії. Факт
нарахування на суми допомоги та
індексації, страхових внесків на
обов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська та з 01.09.2011 року
отримує пенсію за віком як державний
службовець.

Як вбачається з довідки від 11.02.2014 року
№ Ш-159-01-22, інші виплати за період за
вересня 2006 року по серпень 2011 року
складались з матеріальної допомоги,
індексації заробітної плати (а.с 7).

25.02.2014 року листом Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська позивачці у
задоволенні її заяви щодо перерахунок
пенсії було відмовлено (а.с. 8).

Отже судом встановлено, що на момент
виходу на пенсію позивача до складових
її заробітної плати, з яких справлялись
страхові внески, входили: матеріальна
допомога та індексація заробітної
плати.

За змістом ст. 37 Закону України № 3723-Х11
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Згідно з п.3 Постанови КМУ «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії», посадовий оклад, надбавка
за ранг або кваліфікаційні класи,
класний чин або спеціальні звання,
вислугу років під час призначення
пенсії у порядку та на умовах,
передбачених Законом України "Про
державну службу", враховуються в
розмірах, установлених на день
призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, доякої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
кладається з посадових окладів, премій,
доплати за ранги, надбавки за вислугу
років на державній службі та інших
надбавок.

Тобто зазначене вище свідчить про те,
що матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексація заробітної плати входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподаткованого доходу
(прибутку), сукупного оподаткованого
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, статтею 66 зазначеного вище
Закону врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (далі - Закон № 1058-ІV) не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного Закону
видно, що з середньої заробітної плати
(доходу) повинні бути сплачені страхові
внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, суд вважає, що відповідно
до вказаних нормативних актів пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю та
щомісячної індексації заробітної
плати, на яку нараховувалися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України Про
державну службу, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04 грудня
2008 року за N 1161/15852, дійсно було
передбачено обов'язкові реквізити
довідки про заробітну плату, в тому
числі встановлено складові заробітної,
які враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії. Дана постанова
була зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 04.12.2008 року за № 1161/15852.

Однак, постановою правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року № 5-1 Про виконання рішення
окружного адміністративного суду
міста Києва по справі №2а-4753/2670
затверджена нова форма довідки про
складові заробітної плати, яка
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України Про
державну службу (далі - форма № 5-1),
якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.19914 №
1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Дійсно, Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт
9) стаття 37 ЗУ «Про державну службу»
викладена в редакції, відповідно до
якої на одержання пенсії державних
службовців мають право чоловіки, які
досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

До досягнення віку, встановленого
першим реченням частини першої цієї
статті, право на пенсію за віком мають
державні службовці - чоловіки 1955 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку: 60 років - які
народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6
місяців - які народилися з 1 січня 1953
року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які
народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня
1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися
з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія, призначена відповідно до цієї
статті, в період роботи на посадах, які
дають право на призначення пенсії в
порядку і на умовах, передбачених цим
Законом, законами України "Про статус
народного депутата України", Про
прокуратуру", Про наукову і
науково-технічну діяльність",
виплачується у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону.
Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Визначення заробітної
плати для обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, крім абзацу одинадцятого
підпункту 11 та абзацу сто тридцять
восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II
цього Закону, які набрали чинності з 1
січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції
Закон застосовується до пенсій, які
призначаються з 01.10.2011 року.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що позивач має
право на перерахунок пенсії в розмірі
90% з урахуванням матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
та індексації заробітної плати, яка
виплачувалась з 01.10.2006р. по 30.09.2008р.
відповідно до Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення, у зв'язку з чим дії
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії з урахуванням спірних виплат є
протиправними.

Згідно частини 4 статті 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок призначеної пенсії
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Виходячи з дати звернення позивача з
заявою про перерахунок пенсії і вимог
закону щодо такого перерахунку с
першого числа місяця (при зверненні до
15 числа), відповідач повинен зробити
відповідний перерахунок пенсії з
першого числа місяця звернення за
перерахунком, тому суд вважає
необхідним покласти на відповідача
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії з 01 березня 2014 р. Підстав для
поновлення строку для звернення до
суду суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.33, 37, 371 ЗУ Про державну службу № 3723
ХІІ, ст. 2 ЗУ Про оплату праці № 108/95 ВР,
ст. 66 ЗУ Про пенсійне забезпечення №
1788-ХІІ, ст.40 ЗУ Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування № 1058 ІV,
пп.2.2.2 п. 2 Інструкції по статистиці
заробітної плати, затвердженої
наказом Державного комітету
статистики України від 13 січня 2004 року
№ 5, ст. ст.6, 8, 19, 22, 23, 24 Конституції
України, ст.ст.2,8, 17,18,87,94, 99,158-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська щодо відмови у
перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська здійснити перерахунок та
виплачувати ОСОБА_2 пенсію державного
службовця в розмірі 90 % від суми
заробітної плати з урахуванням
фактично нарахованих та виплачених сум
за довідкою від 11.12.2014 року №Ш-159-01-22
Департаменту Агропромислового
розвитку Луганської обласної
державної адміністрації з урахуванням
матеріальної допомоги індексації
заробітної плати, з 01 березня 2014 року.

В іншій частині позову відмовити за
необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Ленінський районний суд м.
Луганська протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, з подачею
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя:
__________________________________________________ Е.В.
Женеску