Справа № 2-а-2077/11
Суддя: Янжула О. С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: Янжули О.С.

при секретарі: Гащук І.І.

з участю позивача Крайник С.С.

представника заінтересованої особи
ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець
адміністративний позов прокурора м.
Марганець в інтересах держави в особі
Марганецького міського центру
зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2011 року прокурор м. Марганець в
інтересах держави в особі
Марганецького міського центру
зайнятості звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з
ОСОБА_3 на користь Марганецького
міського центру зайнятості кошти у
сумі 1236,00 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що ОСОБА_3 18.06.2007 року
звернулася до Марганецького міського
центру зайнятості як особа, що шукає
роботу. 25.06.2007 року відповідачці було
надано статус безробітної та
призначено допомогу по безробіттю.
14.06.2009 року її було знято з обліку. За
результатами звірки даних з Державною
податковою інспекцією та ПАТ
«Комерційний банк «Приватбанк»
з'ясовано, що відповідачка надавала
послуги роботодавцю та отримувала
доходи на даному підприємстві з надані
послуги в період з 01.03.2009 по 18.03.2009 року.
Директором центру зайнятості прийнято
наказ про повернення коштів,
виплачених як допомога по безробіття
за період з 01.03.2009 року по 14.06.2009 року.
Добровільно ОСОБА_3 кошти не повернула.

Прокурор просить суд поновити строк
звернення із позовною заявою та
стягнути з ОСОБА_3 на користь
Марганецького міського центру
зайнятості незаконно отриману
допомогу по безробіттю у розмірі 1236,00
грн.

У судовому засіданні прокурор та
представник Марганецького міського
центру зайнятості позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили їх
задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову
заперечувала, пояснивши, що ніколи не
перебувала з банком у трудових
відносинах і заробітну плату не
отримувала. Про нарахування банком
винагороди у розмірі 25 гривень вона
навіть не знала.

Вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
чинне законодавство, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 звернулася до Марганецького
міського центру зайнятості, як шукаюча
роботу 18.06.2007 року.

25.06.2007 року ОСОБА_3 був наданий статус
безробітної та призначена виплата
допомоги по безробіттю. Згідно довідки
Марганецького міського центру
зайнятості, відповідачка за період з 01
березня 2009 року по 14 червня 2009 року
отримала дохід у розмірі 1236,00 грн.

Центри зайнятості контролюють
правильність витрат за страхуванням на
випадок безробіття, проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральними органами виконавчої
влади у сфері праці та соціальної
політики, державної податкової
політики, Пенсійним фондом України за
погодженням з правлінням Фонду.
Розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення здійснюється шляхом
звіряння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних Пенсійного фонду України та
Державної податкової адміністрації
України, а в разі необхідності - шляхом
проведення виїзних планових та
позапланових перевірок
страхувальників.

У відповідності до «Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним»,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 року № 60/62,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 12.03.2009 року за №
232/16248, та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» Марганецьким міським
центром зайнятості було проведено
звірку даних з Державною податковою
інспекцією по факту отримання доходу
ОСОБА_3 Встановлено, що ОСОБА_3,
перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості, отримувала дохід від
укладеного з ПАТ КБ «Приватбанк»
договору, про що 10.03.2010 року був
складений акт № 16 розслідування
страхового випадку та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Під час перебування на обліку у Центрі
ОСОБА_3 отримала допомогу по безробіттю
в сумі 1236,00 грн.

20.04.2010 року за вих. № 408 був направлений
лист ОСОБА_3 з проханням повернути
отримані кошти у сумі 2136,00 грн., але
відповідач добровільно кошти не
повернула.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» № 803-XII від 01
березня 1991 року безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу (який був чинний на час
виникнення правовідносин).

Правовідносини відповідача з ПАТ КБ
«Приватбанк» згідно вимог ст. 1144 ЦК
України кваліфікуються як публічна
обіцянка винагороди без оголошення
конкурсу та не можуть ототожнюватись з
трудовим договором або договором на
виконання робіт, оскільки, мають іншу
правову природу.

У статті 31 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» №1533-ІІІ від 02.03.2000 р.
надається вичерпний перелік підстав по
яким виплати по безробіттю мають бути
зупинені. Цей перелік підстав не
містить в собі такої обставини, за якою
б допомога по безробіттю мала б
припинитись, як виконання умов
цивільно-правових угод оферти
винагороди, за предметом яких їх не
можна було б віднести до трудових угод
та договорів за якими б у відповідача
виникали певні обов'язки щодо надання
послуг. Таким чином, виконання умов
договору оферти не може вважатись
обставиною, що впливає на умови виплати
допомоги по безробіттю.

Згідно відповіді від 21.04.2010 року №507 на
ім'я Марганецького міського центру
зайнятості, ПАТ КБ «Приватбанк»
повідомив, що категорія осіб, які
виконують послуги за договорами
цивільно-правового характеру повинні
вважатися безробітними.

У своєму листі від 07.10.2010 року на ім'я
Марганецького міського центру
зайнятості, ПАТ КБ "Приватбанк" пояснив,
щодо зазначення виплат, отриманих
ОСОБА_3, під кодом 1 у податковому
розрахунку за формою 1ДФ, що починаючи з
01.08.2010 року ПАТ «Приватбанк» у формі
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого на користь платників
податку і сум утриманого з них податку
(ф. 1ДФ) по всім регіонам України,
виплати банком клієнтам, які надали
інформацію, необхідну для випуску
банківського продукту/послуг для
залучення нового клієнта зазначаються
під кодом « 14».

Зазначений код у податковому
розрахунку за формою N 1ДФ був ПАТ КБ
«Приватбанк» застосований для
належного виконання обов'язку по
сплаті обов'язкових податків і зборів
та не пов'язаний з виплатою заробітної
плати чи оплати виконаних робіт за
цивільно-правовими угодами.

Код 1 у податковому розрахунку за
формою N 1ДФ, щодо проведених за
договором банківського обслуговування
виплат клієнтам банку, був
застосований ПАТ КБ «Приватбанк» у
зв'язку з відсутністю визначення
діючим в Україні законодавством коду
для відображення у податковому
розрахунку за формою N 1ДФ такого роду
виплат.

Оскільки банком фізичним особам були
нараховані грошові кошти відповідно до
умов договору про надання банківських
послуг, з ознакою доходу 1 у форму 1ДФ
нараховані клієнтам зазначені грошові
кошти були внесені насамперед з метою
належного виконання обов'язку
податкового агента, повному та
своєчасному нарахуванню, утриманню та
сплати (перерахування) податків і
зборів до бюджету.

Приймаючи рішення по справі, суд
враховує, що категорія осіб, які
отримують виплату, в даному випадку за
договорами про надання банківських
послуг, повинні вважатися
безробітними, відповідно до визначення
у Законі України "Про зайнятість
населення». Тобто особи, які отримують
разові виплати не мають вважатися
такими, що знайшли підходящу роботу
тому, що для громадян, які втратили
роботу та заробітну плату, підходящою
вважається робота, що відповідає їхній
освіті, професії, кваліфікації,
доступності послуг транспортного
обслуговування. Заробітна плата
повинна відповідати рівню, який
громадянин мав за попереднім місцем
роботи, з урахуванням середнього рівня
заробітної плати, що склався у
відповідній сфері економічної
діяльності.

Як пояснив у судовому засіданні свідок
- провідний юрисконсульт відділення
«ДРУ» ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5, що
ОСОБА_3 не перебуває у трудових
відносинах з ПАТ КБ «Приватбанк»,
виплата не є заробітною платою.

Виходячи з вищевикладеного, разові
виплати, які отримував відповідач, не
мають жодних ознак підходящої роботи
та не можуть визначатись, як обставина,
що впливає на умови виплати допомоги по
безробіттю.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову.

Прокурор в інтересах держави в особі
Марганецького міського центру
зайнятості просить поновити строк для
звернення до суду, оскільки спірне
питання виникло до введення в дію змін
в процесуальному законодавстві щодо
строків звернення до
адміністративного суду.

Згідно ст. 102 КАС України, пропущений з
поважних причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк,
встановлений судом, - продовжений судом
за клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Оскільки причина пропуску строку
звернення до суду є поважною, суд
вважає за можливе поновити пропущений
строк.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 6, 8, 9, 18, 69, 94, 102 103,
104, 105, 106, 158, 159, 160, 162, 163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити прокурору м. Марганець строк
звернення до суду.

В задоволенні адміністративного
позову прокурора м. Марганець в
інтересах держави в особі
Марганецького міського центру
зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю - відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок
держави.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Марганецький міський суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя:
О. С. Янжула