Справа № 818/8990/13-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р. Справа № 818/8990/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Макаренко Я.М. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання
Павленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Суб`єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 06.02.2014р.
по справі № 818/8990/13-а

за позовом Суб`єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1

до ДПІ у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

СПДФО ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у місті Суми скасування у
повному обсязі податкових
повідомлень-рішень від 08 липня 2009 року
№ /0/46245 та № /0/46244.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 06.02.2014 року та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права, а
саме: ст.3 Закону України «Про систему
оподаткування», ст. 1 Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва", п.п.
7.4.3, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також на доводи та обставини,
викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач, Державна податкова
інспекція в м. Суми, надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких, посилаючись на обґрунтованість
та об'єктивність рішення суду, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи у їх
сукупності, постанову суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрований
як суб'єкт підприємницької діяльності
виконавчим комітетом Сумської міської
ради 03.10.1995 року. Зареєстрований як
платник податку на додану вартість
19.09.2007 року.

В період з 10.06.2009 року по 23.06.2009року
працівниками Державної податкової
інспекції в м. Суми проведено планову
перевірку СПД ФО ОСОБА_1 своєчасності,
повноти нарахування та сплати
податків, зборів (обов'язкових
платежів) за період з01.04.2006року по
31.03.2009року, за результатами якої
складено акт № 4602/17-1016//83 від 26.06.2009
року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем :

- п.п. 3.1.1 п.3.1 ст. 3, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п.
7.4.3, п.п.7.4.4 п. 7.4, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", в результаті чого
донараховано до бюджету податку на
додану вартість в сумі 40685 грн., в т.ч. по
періодах: за лютий 2008 року на суму 63
грн., за березень 2008 року на суму 38 грн.,
за квітень 2008 року на суму 19325 грн., за
червень 2008 року на суму 12400 грн., за
листопад 2008 року на суму 2296 грн., за
грудень 2008 року на суму 6563 грн., та
зменшено суму від'ємного значення з
податку на додану вартість при
розрахунках з бюджетом в
подальших(податкових) періодах на суму
62 грн.

- п.п. 9.12.1, п.п. 9.12.2 п. 9.12 ст. 9 Закону
України "Про податок з доходів
фізичних осіб", ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян", п.5.1 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", в результаті чого
донараховано до бюджету податку з
доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі
13422, 45 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано,
що: розбіжності в деклараціях про
доходи та документально встановленими
даними в частині отриманого валового
доходу, понесених валових витрат та сум
чистого доходу за 1 та 2 квартали 2008
року, виникли в результаті того, що
приватний підприємець неправомірно
застосовував спрощену систему
оподаткування обліку та звітності,
оскільки перевищив граничну суму
виручки, встановлену статтею 1 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (перевищення
відбулось 26 березня 2008 року);
розбіжності в декларації про доходи та
документально встановленими даними в
частині отриманого валового доходу,
понесених валових витрат та сум
чистого доходу за 3 квартал 2008 року,
виникли в результаті того, що приватний
підприємець не відніс до складу
валового доходу суму коштів, отриманих
за товари, та витрати, які
безпосередньо пов'язані з одержанням
доходу, до складу витрат; розбіжності в
декларації про доходи та документально
встановленими даними в частині
отриманого валового доходу, понесених
валових витрат та сум чистого доходу за
4 квартал 2008 року, виникли в результаті
того, що приватний підприємець відніс
до складу валового доходу суму коштів,
отриманих в період застосування
спрощеної системи оподаткування, та в
результаті не включення вартості
товару, реалізованого в 4 кварталі 2008
року, розрахунки по якому були
проведені взаємозаліком, а саме: по ТОВ
БНВП «Нокс» - в листопаді 2008 року на
суму 11666,67 грн. (без податку на додану
вартість) та в грудні 2008 року на суму
19133,33 грн. (без податку на додану
вартість); по ПП ОСОБА_2 - в грудні 2008
року на суму 29383,33 грн. (без податку на
додану вартість); та в результаті
включенні до складу валових витрат сум
витрат, які не були безпосередньо
пов'язані з одержанням доходу. Також, в
акті перевірки було вказано, що позивач
неправомірно включив до складу
податкового кредиту відповідного
податкового періоду податок на додану
вартість на загальну суму 40685,00 грн.,
сплачений у складі вартості товару,
придбаного у ТОВ «ТД «Хелз», ТОВ НВП
«Пакс», ТОВ «Брок АлК» (частково), ЧП КФ
«Полімерсервіс», який з моменту
придбання по 31 березня 2009 року не був
використаний у господарській
діяльності позивача.

08 липня 2009 ДПІ у м. Суми на підставі
вказаного акту прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0/46244, яким
згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила СПДФО ОСОБА_1 суму
податкового зобов'язання за платежем:
податок з доходів фізичних осіб у
розмірі 13422,45 грн. - за основним
платежем.

08 липня 2009 ДПІ у м. Суми на підставі
вказаного акту прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0/46245, яким
згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила СПДФО ОСОБА_1 суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок на додану
вартість у розмірі 61027,50 грн., у тому
числі: 40685,00 грн. - за основним платежем,
20342,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про скасування податкового
повідомлення-рішення податковою ДПІ в
м. Суми від 08.07.2009 року № /0/46245 про
визначення податкового зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 61027, 50
грн., у тому числі: за основним платежем
- 40685,0 грн., за штрафними (фінансовими )
санкціями - 20342,50 грн. та податкове
повідомлення-рішення № /0/46244 від
08.07.2009 року про визначення податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб в сумі 13422,45 грн. , суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач у 1 кварталі 2008 року,
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування, перевищив граничний
обсяг виручки, встановлений статтею 1
Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», з огляду на що з
наступного податкового періоду
повинен був перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності та оподатковувати отримані в
2008 році доходи за загальною системою
оподаткування, обліку та звітності.
Також, суд виходив з того, що перевіркою
правильно встановлено порушення
вимог пп.7.4.3, пп.7.4.4 п.7.4, пп.7.7.1 п.7.7 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість", оскільки приватним
підприємцем ОСОБА_1 безпідставно
віднесено до складу податкового
кредиту суми ПДВ з вартості придбаного
товару, що не був використаним в
підприємницькій діяльності.

Проте , колегія суддів не погоджується
з таким висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" оподаткування доходів, отриманих
фізичною особою від продажу нею
товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Згідно положень пункту 22.10 статті 22
Прикінцевих положень Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), до
набрання чинності спеціальним законом
з питань оподаткування фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької дальності,
діє розділ IV Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян», який
застосовується з урахуванням положень
пункту 9.12 статті 9 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб».

Указ Президента України від 03.07.1998 №727/98
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" (далі - Указ №727/98) є
спеціальним нормативним актом, що
визначає правила оподаткування
доходів суб'єктів підприємницької
діяльності - фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи.

Так, ст. 1 Указу № 727/98 встановлено, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для
суб'єктів малого підприємництва
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг)
(абзац 5 вказаної статті).

Приписами ст. 6 Указу визначено, що
суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником
податку на доходи фізичних осіб,
оскільки вказаний податок сплачується
ним у складі єдиного податку.

Відповідно до ст. 2 цього Указу фізична
особа, зареєстрована як платник
єдиного податку, сплачує такий податок
за ставкою, встановленою місцевими
радами за місцем державної реєстрації
платника, залежно від виду його
діяльності. При цьому, лише за умов
додержання приписів зазначеного Указу,
доходи, отримані від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладаються єдиним податком, не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року такого платника податку
та осіб, що перебувають з ним у трудових
відносинах, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається
до перерахунку загальних податкових
зобов'язань як самого платника податку,
так і осіб, які перебувають з ним у
трудових відносинах, включаючи членів
його сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

Зважаючи на викладене, несплата
податку з доходів фізичних осіб, як це
передбачено для платників єдиного
податку, можлива лише в разі дотримання
суб'єктом малого підприємництва умов
перебування на спрощеній системі
оподаткування. Зазначене стосується
також і відповідності граничного
обсягу виручки платника єдиного
податку розмірам, визначеним Указом.

Статтею 5 вказаного Указу передбачено,
що у разі порушення вимог, установлених
ст. 1 цього Указу, платник єдиного
податку повинен перейти на загальну
систему оподаткування, обліку та
звітності, починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ не містить
положень, які б регулювали питання
оподаткування сум, що перевищили
граничний обсяг виручки, встановлений
законодавцем.

За таких обставин оподаткування
доходів, отриманих платником податків
єдиного податку з порушенням умов
перебування на спрощеній системі
оподаткування, повинно здійснюватися з
урахуванням загальної системи
оподаткування, зокрема, доходи
(виручка), отримані таким суб'єктом,
підлягають оподаткуванню у порядку,
встановленому розділом IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №
13-92 "Про прибутковий податок з
громадян", який відповідно до п. 22.10 ст. 22
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" діє у частині
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю, та застосовується з
урахуванням положень п. 9.12 ст. 9 цього
Закону до набрання чинності
спеціальним законом з питань
оподаткування фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності.

Абзацом 1 ст. 13 Декрету № 13-92 визначено,
що оподаткуванню підлягають доходи
громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву (абзац
2 вказаної статті).

Частиною 3 статті 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що до складу
витрат, безпосередньо пов'язаних з
одержанням доходів, належать витрати,
які включаються до складу валових
витрат виробництва (обігу) або
підлягають амортизації згідно з
Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

У відповідності до пункту 5.1. статті 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Виходячи з наведених вище правових
норм, оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий доход,
тобто різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній
формі) i документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу.

Таким чином, у разі перевищення
граничного розміру виручки у платника
єдиного податку виникає не тільки
обов`язок переходу у наступному
податковому періоді на загальну
систему оподаткування, а й
оподаткування суми такого перевищення
за ставкою, передбаченою ст. 7 Закону №
889-IV.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1
статті 3 Закону України «Про податок на
додану вартість» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) об'єктом оподаткування
є операції платників податку з
поставки товарів та послуг, місце
надання яких знаходиться на митній
території України, в тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору) для погашення
заборгованості заставодавця, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу у
користування лізингоотримувачу
(орендарю).

За приписами підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з пункту 1.10 акту
перевірки в період з 01 квітня 2006 року по
30 вересня 2007 року згідно з даними
фінансово-господарської звітності
підприємець здійснював роздрібну
торгівлю на центральному ринку у м.
Суми, сплачуючи фіксований розмір
податку з доходів фізичних осіб у
вигляді патенту; у період з 01 жовтня 2007
року по 30 серпня 2008 року згідно з даними
фінансово-господарської звітності
підприємець здійснював підприємницьку
діяльність перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування за видами
діяльності - посередництво в оптовій
торгівлі, оптова торгівля; у період з 01
липня 2008 року по 31 березня 2009 року
згідно з даними
фінансово-господарської звітності
підприємець здійснював підприємницьку
діяльність перебуваючи на загальній
системі оподаткування, за видами
діяльності - посередництво в оптовій
торгівлі, оптова торгівля.

Також, в пункті 1.21 акту перевірки
вказано, що як платник податку на
додану вартість ОСОБА_1 був
зареєстрований з 19 вересня 2007 року.
Фактично в період з 01 жовтня 2007 року по
31 грудня 2007 року та з 01 січня 2009 року по
31 березня 2009 року суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 підприємницьку
діяльність не здійснював, доходу не
отримував. В період з 01 січня 2008 року по
31 грудня 2008 року суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 здійснював оптову
торгівлю поліетиленом та
поліетиленовими виробами. Для
переробки поліетилену в поліетиленові
вироби суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 уклав
договір б/н від 01 лютого 2008 року з
приватним підприємцем ОСОБА_2, яким
згідно акту виконаних робіт було
перероблено 50 тон поліетилену.

Також в акті зазначено, що основними
постачальниками ПП ОСОБА_1 в період з
01.01.2008 року по 31.12.2008 року були ЕВКФ
«Полімерсервіс» - 553,4 тис. грн., ТОВ
«Брок АЛК» - 153,2 тис. грн.., СПДФО ОСОБА_2-
89,6 тис. грн. та інші на суму 102,6 тис. грн.,
розрахунки за поставлену продукцію
проведені ПП ОСОБА_1 шляхом
перерахування коштів на розрахункові
рахунки постачальників. Всього на суму
898,8 тис. грн..

Основними покупцями ПП ОСОБА_1 за цей
період були ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» - 634,1
тис. грн., ППНВ фірма «ТКС» - 117,0 тис.
грн.., інші 147,0 тис. грн. , всього на суму
-899,0 тис. грн.

Транспортування придбаного та
проданого товару здійснювалось
автотранспортом постачальників та на
замовлення таксі.

Згідно акту перевірки встановлено, що
сума виручки ПП ОСОБА_1 за 1 квартал 2008
року складає 517 503, 46 грн., перевищення
відбулось 26.03.2008 року, тобто з 01.04.2008
року, з 2 кварталу повинен перейти на
загальну систему оподаткування.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що у разі перевищення граничного
розміру виручки у платника єдиного
податку виникає не тільки обов`язок
переходу у наступному податковому
періоді на загальну систему
оподаткування, а й оподаткування суми
такого перевищення , в даному випадку
лише 17503,46 грн., із застосуванням правил
загальної системи оподаткування.

Колегія суддів зазначає, що зазначаючи
в акті перевірки про порушення,
встановлені в ході перевірки, зокрема,
розбіжності в деклараціях про доходи
та документально встановленими даними
в частині отриманого валового доходу,
понесених валових витрат та сум
чистого доходу за 1 та 2 квартали 2008 року
виходили з того, що виникли в
результаті того, що приватний
підприємець неправомірно застосовував
спрощену систему оподаткування обліку
та звітності, оскільки перевищив
граничну суму виручки, встановлену
статтею 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (перевищення
відбулось 26 березня 2008 року); за 3
квартал 2008 року в результаті не
віднесення ПП ОСОБА_1 до складу
валового доходу суму коштів, отриманих
за товари, та витрати, які
безпосередньо пов'язані з одержанням
доходу, до складу витрат; за 4 квартал
2008 року в результаті того, що приватний
підприємець відніс до складу валового
доходу суму коштів, отриманих в період
застосування спрощеної системи
оподаткування, та в результаті не
включення вартості товару,
реалізованого в 4 кварталі 2008 року,
розрахунки по якому були проведені
взаємозаліком, а саме: по ТОВ БНВП
«Нокс» - в листопаді 2008 року на суму
11666,67 грн. (без податку на додану
вартість) та в грудні 2008 року на суму
19133,33 грн. (без податку на додану
вартість); по ПП ОСОБА_2 - в грудні 2008
року на суму 29383,33 грн. (без податку на
додану вартість); в результаті
включенні до складу валових витрат сум
витрат, які не були безпосередньо
пов'язані з одержанням доходу та щодо
неправомірного включення до складу
податкового кредиту відповідного
податкового періоду ПДВ на загальну
суму 40685,00 грн., сплачений у складі
вартості товару, придбаного у ТОВ «ТД
«Хелз», ТОВ НВП «Пакс», ТОВ «Брок АлК»
(частково), ЧП КФ «Полімерсервіс», який
з моменту придбання по 31 березня 2009
року не був використаний у
господарській діяльності позивача.

Колегія суддів зазначає, що ДПІ в м.
Суми за кожним відображеним в акті
фактом порушення податкового
законодавства, висвітливши показники,
відображені позивачем у податковій
звітності , висвітлила фактичні
показники з податку на доходи фізичних
осіб, виявлені у ході перевірки , але
показники ДПІ ( за даними перевірки) не
підтверджені жодним первинним
документом податкового чи
бухгалтерського обліку, зміст
порушення з посиланням на конкретні
первинні документи не викладений ,
взагалі будь-які докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення відсутні, показники
декларацій з ПДВ позивача та фактичні
показники, виявлені у ході перевірки
взагалі не викладені .

З матеріалів справи, з наданих пояснень
позивачем та його представником судом
апеляційної інстанції встановлено
відсутність розрахунків позивача
шляхом заліку зустрічних однорідних
вимог з ТОВ БНВП "Нокс" та з ФОП ОСОБА_2,
будь-яких доказів в обґрунтування
таких тверджень відповідачем -ДПІ у м.
Суми суду не надано, за видатковими та
податковими накладними від 27.11.2008 року
та від 03.12.2008 року позивач поставляв
ТОВ БНВП "Нокс" «гранули первісні 108» 1400
кг на суму 14000,0 грн., ПДВ 2333,33 грн. та 2800
кг на суму 22980,0 грн., ПДВ 3826,67 грн. і
03.12.2008 року ФОП ОСОБА_2 «гранули
первісні 108» 4300 кг на суму 35260,0 грн., ПДВ
5876,67грн.

Посилання податкового органу на
пояснення позивача щодо існування
взаємозаліку судом не приймаються до
уваги, оскільки за поясненнями
позивача, наданих суду вони надавались
на вимогу ДПІ, не зважаючи на факт їх
відсутності та є помилковими.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що для здійснення
господарської діяльності позивач
придбав товар та згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» відображав податковий
кредит звітного періоду: у квітні 2008 р.
податкова накладна №1749 від 25.04.2008 року
у ТОВ НВП «ПАКС» КП для поліетилену на
суму 2892,0 грн. ПДВ 482,0 грн. , у ТОВ «Брок
АлК» поліетилен в сумі 112604,54 грн. ПДВ
18767,42 грн. за податковою накладною № 530
від 10.04.2008 року, у червні 2008 року у ПВКФ
«Полимерсервис» поліетилен на суму
75950,0 грн. ПДВ 12658,33 грн. за податковою
накладною № ПМС25.06/002 від 25.06.2008року, у
листопаді 2008 року у ТОВ «Брок АлК»
поліетилен на суму 11850,0 грн. ПДВ 1975,0
грн. за податковою накладною № 1267 от
08.09.2008р.; у ТОВ «КВ-Плюс» на суму 761,50 грн.
ПДВ 126,92 грн. модиф. пигмент за
податковою накладною № 40 от 18.04.2008року ,
у ТОВ НВП «Пакс» концентрат для ПЗ на
суму 339,0 грн. ПДВ 56,5 грн. за податковою
накладною № 1773 від 05.05.2008року; у грудні
2008 року у ПВКФ «Полимерсервис»
поліетилен на суму 35970,00 грн. ПДВ 5995,00
грн. за податковою накладною №
ПМС20.05/003 від 20.05.2008року.

В підтвердження використання
зазначених товарів у власній
господарській діяльності позивача за
спірний період шляхом їх реалізації ,
або виготовлення виробів із
поліетилену позивачем надані
видаткові накладні №БС -18.5 від
03.12.2008року, одержувач ФОП ОСОБА_2, товар -
«Гранула ПВД первинна 108»; №БС -18.4 від
03.12.2008року, одержувач ТОВ БНВП «НОКС»
товар - «Гранула ПВД первинна 108»; №БС
-18.3 від 27.11.2008року, одержувач ТОВ БНВП
«НОКС» товар - «Гранула ПВД первинна
108»; №БС -0000073 від 25.04.2008року, одержувач
ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш
пе»; №БС -0000074 від 24.04.2008року, одержувач
ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п
е»; №БС -0000070 від 22.04.2008року, одержувач
ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п
е»; №БС -0000071 від 23.04.2008року, одержувач
ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п
е»;№БС -0000069 від 21.04.2008року, одержувач
ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п
е»; №БС -0000068 від 18.04.2008року, одержувач
ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п
е»; №БС -0000067 від 18.04.2008року, одержувач
ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п
е»;№БС -0000066 від 17.04.2008року, одержувач ПП
«НПФ ТКС» товар - «Вкладиш п е»;№БС -0000065
від 17.04.2008року, одержувач ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п е»;№БС
-0000064 від 16.04.2008року, одержувач ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п е»;№БС
-0000063 від 15.04.2008року, одержувач ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п е»; №БС
-0000062 від 15.04.2008року, одержувач ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш п е»;№БС
-0000061 від 14.04.2008року, одержувач ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш пе»; №БС
-0000060 від 14.04.2008року, одержувач ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш пе»; №БС
-0000059 від 11.04.2008року, одержувач ПП «НПФ
ТКС» товар - «Вкладиш пе»;№БС -0000057 від
10.04.2008року, одержувач ТОВ ВК «Поліпак
ЛТД» товар - «Вкладиш пе»;№БС -0000056 від
09.04.2008року, одержувач ПП «НПФ ТКС» товар
- «Вкладиш пе»;№БС -0000055 від 08.04.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»;№БС -0000054 від 08.04.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»;№БС -0000053 від 07.04.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»;№БС -0000052 від 04.04.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»;№БС -0000051 від 03.04.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»; №БС -0000050 від 02.04.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»; №БС -0000049 від 01.04.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»;№БС -0000048 від 31.03.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»; №БС -0000047 від 31.03.2008року;
№БС -0000046 від 28.03.2008року, №БС -0000045 від
37.03.2008року, №БС -0000044 від 26.03.2008року, №БС
-0000043 від 25.03.2008року, №БС -0000042 від
24.03.2008року, №БС -0000041 від 21.03.2008року, №БС
-0000040 від 20.03.2008року, №БС -0000039 від
19.03.2008року, №БС -0000038 від 18.03.2008року, №БС
-0000037 від 17.03.2008року, №БС -0000036 від
14.03.2008року, №БС -0000035 від 13.03.2008року, №БС
-0000033 від 12.03.2008року, №БС -0000031 від
07.03.2008року, №БС -0000030 від 07.03.2008року, №БС
-0000029 від 06.03.2008року, №БС -0000028 від
03.03.2008року, №БС -0000027 від 29.02.2008року, №БС
-0000026 від 28.02.2008року, №БС -0000025 від
21.02.2008року, №БС -0000024 від 19.02.2008року, №БС
-0000023 від 19.02.2008року, №БС -0000022.1 від
15.02.2008року, №БС -0000022 від 12.02.2008року, №БС
-0000021 від 08.02.2008року, №БС -0000020 від
06.02.2008року, №БС -0000019 від 05.02.2008року, №БС
-0000018.1від 04.02.2008року, №БС -0000018 від
04.02.2008року, №БС -0000017 від 31.01.2008року, №БС
-0000016 від 29.01.2008року, №БС -0000015 від
29.01.2008року, №БС -0000014 від 28.01.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»; №БС -0000013 від 25.01.2008року,
одержувач ТОВ «Утилізатор-2» товар -
«Плівка»; №БС -0000012 від 25.01.2008року,
одержувач ТОВ «Пром-Ліс-Торг» товар -
«Плівка»; №БС -0000011 від 24.01.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»; №БС -0000010 від 23.01.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»;№БС -0000009 від 23.01.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»; №БС -0000008 від 18.01.2008року,
одержувач ТОВ ВК «Поліпак ЛТД» товар -
«Вкладиш пе»; №БС -0000007 від 16.01.2008року,
одержувач ПП «Метіз» товар - «Вкладиш
пе»; №БС -0000006 від 14.01.2008року, одержувач
ПП «НПФ ТКС» товар - «Вкладиш пе»; №БС
-0000005 від 14.01.2008року, одержувач ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш пе»;№БС
-0000004 від 11.01.2008року, одержувач ТОВ ВК
«Поліпак ЛТД» товар - «Вкладиш пе»?; №БС
-0000003 від 08.01.2008року, одержувач ПП «НПФ
ТКС» товар - «Вкладиш пе»;№БС -0000002 від
08.01.2008року, одержувач Компанія «Індком»
товар - «Вкладиш пе»;№БС -0000001 від
02.01.2008року, одержувач ТОВ ВК «Поліпак
ЛТД» товар - «Вкладиш пе» , податкові
накладні, відповідні довіреності на
отримання ТМЦ від зазначених покупців -
одержувачів товару.

Вказані документи надавались на
перевірку, але податковим органом не
дана їм оцінка, як і не надана оцінка
договору зберігання №бн від 31 березня
2008року , за яким позивачем було
передано на зберігання наступні КП для
поліетилену (чорний), поліетилен, модиф.
пігмент, концентрат для ПЗ всього на
суму 200305,87 грн. та ПДВ в розмірі 40061,17
грн., які за накладними повертались
позивачу для подальшого продажу чи
використання в господарській
діяльності та договіру б/н від 01 лютого
2008 року з приватним підприємцем ОСОБА_2
за яким згідно акту виконаних робіт
було перероблено 50 тон поліетилену,
яким в період з 01 січня 2008 року по 31
грудня 2008 року ФОП ОСОБА_1 здійснював
оптову торгівлю поліетиленом та
поліетиленовими виробами про що
зазначено в акті перевірки .

Також, податковим органом не було
враховано та не надано належної
правової оцінки даним про надходження
грошових коштів на розрахунковий
рахунок позивача за період з 01 січня 2008
року по 31 грудня 2008 року, які містять
розшифровки платіжних документів з
урахуванням призначення платежу про
оплату контрагентами за отриманий
товар.

Враховуючи наведене, колегія суддів
зазначає, що ДПІ об'єктивно не
встановила фактів порушень за яких
нараховані податкові зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб та
податок на додану вартість, ПДВ.

В ході розгляду справи відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, за
правилами ч.2 ст.71 КАС України не подав
до суду належних та допустимих доказів
в розумінні ст.70 КАС України
правомірності та обґрунтованості
тверджень , які покладені в основу
спірних рішень, не навів перед судом
належних та достатніх доводів на
підтримку відповідності закону та
первинним документам тих суджень,
якими він керувався при їх ухваленні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку , що прийнятті
податкові повідомлення-рішення №
046245 від 08.07.2009р. про визначення
суми податкового зобов'язання з
урахуванням штрафних санкцій з податку
на додану вартість у розмірі 61027,50 грн.,
№ 046244 від 08 липня 2009р. про
визначення суми податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 13422,45 грн. -
основний платіж є незаконними та
такими, що підлягають скасуванню, а
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Вищевказане не було враховано судом
першої інстанції , що свідчить про
неправильне застосування норм
матеріального права, тому відповідно
п.4 ст. 202 КАС України постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позовних
вимог, а апеляційна скарга
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Суб`єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 06.02.2014р. по
справі № 818/8990/13-а скасувати, якою
позов Суб`єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1
задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у місті Суми від 08
липня 2009 року № /0/46245 та №
/0/46244.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Григоров А.М. Повний текст постанови
виготовлений 23.06.2014 р.