Справа № 265/3382/14-а
Суддя: Адамова Т. С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/3382/14-а
Провадження № 2-а/265/119/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Маріуполі Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
міста Маріуполя Донецької області про
визнання протиправним та скасування
рішення про відмову в призначенні
пенсії на пільгових умовах та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя (надалі - УПФ України) про
визнання протиправними, скасування
рішення про відмову в призначенні
пенсії на пільгових умовах, понукання
зарахувати період роботи до трудового
та страхового стажу, зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач ОСОБА_1 зазначив, що 09 жовтня 2013
року він звернувся до відповідача УПФ
України із заявою про призначення йому
пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням відповідача УПФ України №4633
від 08.01.2014 року в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах йому було
відмовлено через відсутність 20 років
страхового стажу. Вважає рішення
відповідача УПФ незаконним та таким, що
грубо порушує його права, так як 10 липня
2013 року йому виповнилося 50 років. Його
пільговий стаж роботи станом на 09.10.2013
рік складав 11 років 11 місяців 24 дні, а
відповідно до ч.3 ст.24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за кожний повний
рік стажу роботи на підземних роботах,
на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
зайнятість на яких давала та дає право
на пенсію на пільгових умовах, до
страхового стажу додатково
зараховується по одному року. Таким
чином, період його роботи за списком №1
повинен зараховуватися до страхового
стажу у подвійному розмірі, а отже його
трудовий стаж становить 22 роки 11
місяців 24 дні. Також зазначив, що
відповідач УПФ України незаконно не
зарахував до стажу його роботи період
відбування ним покарання у Макіївській
виправній колонії №32 Донецької
області в період з 01.10.1981 по 25.06.1988 рік.
Оскільки, законодавство, що діяло на
момент відбування ним покарання у
виправній колонії не передбачало
сплату страхових внесків до пенсійного
фонду, а тому вважає, що зазначений
період роботи помилково не був
включений відповідачем УПФ України до
його страхового стажу. Посилаючись,
зокрема на ч.3 ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п.«а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» просив
суд, - 1) визнати протиправним та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя №4633 від 08.01.2014 року, яким
йому, ОСОБА_1, відмовлено в призначенні
пенсії на пільгових умовах відповідно
до п.«а» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»; 2) зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя зарахувати та включити до
страхового стажу роботи період моєї
роботи за списком №1 відповідно до
вимог ч.3 ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зарахувавши до даних
періодів додатково по одному року; 3)
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Маріуполя зарахувати та
включити до стажу його роботи період
відбування ним покарання у Макіївській
виправній колонії №32 Донецької
області з 03.10.1981 року по 25.06.1988 рік; 4)
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Маріуполя призначити йому,
ОСОБА_1, пенсію на пільгових умовах
відповідно до п.«а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
підставі моєї заяви від 09.10.2013 року.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав заяву з проханням розглядати
справу в його відсутності за участю
його представника, позовні вимоги
просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2, діюча на
підставі угоди про надання правової
допомоги, у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та надала пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Матвійчук Н.Є.
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що станом на день звернення за
призначенням пенсії, 19.10.2013 року, у
позивача ОСОБА_1 стаж роботи на
пільгових умовах за списком №1 складав
11 років, 7 місяців, 03 дні. Загальний стаж
роботи з урахуванням пільгового стажу
роботи складав 12 років 11 місяців 12 днів.
Таким чином, позивачу ОСОБА_1 було
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах через відсутність
необхідного загального стажу роботи, а
саме 20 років, як це передбачено п. «а» ч.1
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Крім того, відповідно до
ч.3 ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» список №1 розраховується
в подвійному розмірі, у випадках коли
вже визначено право на пенсію, і
зараховується до загального стажу
роботи при визначенні коефіцієнту
стажу. Чим більше коефіцієнт стажу, тим
більше розмір пенсії. Тобто
зарахування списку №1 додатково по
одному року, надає можливість
збільшити пенсію, а не визначити право
на пенсію. Щодо не зарахування до
загально стажу роботи періоду
перебування покарання у місцях
позбавлення волі в період з 03.10.1981 по
25.06.1988 рік, то відповідач УПФ України
зазначило. Відповідно до п.а) ч.3 ст.56
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до стажу роботи
зараховується, зокрема будь-яка інша
робота, на якій працівник підлягав
державному соціальному страхуванню,
або за умови сплати страхових внесків,
період одержання допомоги по
безробіттю, а також робота в'язнів і
робота за угодами цивільно-правового
характеру за умови сплати страхових
внесків. В довідці про період
перебування позивача ОСОБА_1 в місцях
позбавлення волі, відсутнє
підтвердження сплати страхових
внесків до Пенсійного фонду України.
Крім того, ст.50 Виправно-трудового
кодексу України від 23.10.1970 року
(редакції, що діяла на час відбування
покарання) передбачала, що час роботи
засуджених у період відбування ними
покарання у вигляді позбавлення волі
до трудового стажу не зараховується,
крім випадків, спеціально передбачених
у законі. А нормативні акти того часу
прямо не надавали можливість
зараховувати періоди відбування
покарання до стажу роботи, зазначена
можливість була надана ст.56 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
який вступив в законну силу з 01.01.1992
року. Посилаючись на вищенаведене,
просила суд відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши надані докази
за своїм внутрішнім переконанням,
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Як вбачається з рішення № 4633 від 10
січня 2014 року про відмову в призначенні
пенсії ОСОБА_1 було відмовлено в
призначенні пенсії на пільгових умовах
через відсутність необхідного
загального стажу роботи, а саме 20 років,
як це передбачено п. «а» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(а.с. 11).

Судом встановлено, що на день звернення
позивача ОСОБА_1 до відповідача УПФ
України із заявою про призначення
пенсії на пільгових умовах, його
пільговий стаж за списком №1 складав 11
років 07 місяців 03 дня, а загальний стаж
роботи становив 12 років 11 місяців 12
днів.

Право громадян України на отримання
пенсійних виплат та соціальних послуг
визначене ст.8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно ч.1 ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», страховий стаж - це
період (строк), протягом якого особа
підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок.

Частина 2 ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що страховий
стаж обчислюється територіальними
органами Пенсійного фонду відповідно
до вимог цього Закону за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку, а за періоди до впровадження
системи персоніфікованого обліку - на
підставі документів та в порядку,
визначеному законодавством, що діяло
до набрання чинності цим Законом.

Частина 4 ст.24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» також передбачає, що
періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, крім
випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», питання
державного пенсійного забезпечення
регулювалися Законом України «Про
пенсійне забезпечення», однак його
положення не передбачали можливість
збільшення стажу роботи на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників
додатково на один рік, за кожний рік
відповідної роботи. Вказані умови
також не були передбачені у Законі СРСР
«Про пенсійне забезпечення громадян в
СРСР» та Законі СРСР «Про державні
пенсії».

Відповідно до абзацу першого пп.1) п.2
Прикінцевих положень Закону України
«Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком N2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п.а) ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Враховуючи той факт, що на день
звернення позивача ОСОБА_1 до
відповідача УПФ України із заявою про
призначення пенсії на пільгових
умовах, загальний стаж роботи позивача
ОСОБА_1 становив 12 років 11 місяців 12
днів, УПФ України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя при визначені загального
страхового стажу позивача ОСОБА_1 діяв
правомірно, правові підстави для
збільшення стажу роботи позивачу
ОСОБА_1 на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників додатково
на один рік, за кожний рік відповідної
роботи були відсутні, а тому суд
приходить до висновку, що дії
відповідача УПФ України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя про відмову в призначенні
позивачу ОСОБА_1 пенсії за віком на
пільгових умовах є правомірними, а отже
вимоги позивача ОСОБА_1 -
безпідставними.

Крім того, суд не приймає до уваги
твердження позивача ОСОБА_1 та його
представника про незаконність дій
відповідача УПФ України при
незарахуванні до загального стажу
роботи періоду відбування покарання у
Макіївській виправній колонії №32
Донецької області з 03.10.1981 по 25.06.1988 рік,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.50
Виправно-трудового кодексу України (в
редакції, що діяла на час відбування
покарання), час роботи засуджених у
період відбування ними покарання у
вигляді позбавлення волі до трудового
стажу не зараховується, крім випадків,
спеціально передбачених у законі.

Згідно з п.а) ч.3 ст.56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до стажу роботи
зокрема зараховується будь-яка інша
робота, на якій працівник підлягав
державному соціальному страхуванню,
або за умови сплати страхових внесків,
період одержання допомоги по
безробіттю, а також робота в'язнів і
робота за угодами цивільно-правового
характеру за умови сплати страхових
внесків.

Доказів того, що період відбування
позивачем ОСОБА_1 покарання у
Макіївській виправній колонії №32
Донецької області з 03.10.1981 по 25.06.1988 рік
був зарахований до трудового стажу у
спеціально передбаченому законом
випадку суду не надано.

Натомість, в матеріалах справи є
довідка, надана Макіївською виправною
колонією Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Донецькій області №303 від 10.07.2013 року, у
якій зазначено, що відрахування в
Пенсійний фонд України та інші фонди
соціального страхування на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проводилися
(а.с.13).

У Законі СРСР «Про пенсійне
забезпечення громадян в СРСР» та
Законі СРСР «Про державні пенсії»
також не було передбачено, час роботи
засуджених у період відбування ними
покарання у вигляді позбавлення волі
зараховується до трудового стажу.

Таким чином, вимогу позивача ОСОБА_1 про
зарахування та включення до стажу його
роботи період відбування ним покарання
у Макіївській виправній колонії №32
Донецької області з 03.10.1981 року по 25.06.1988
рік, суд також вважає безпідставною.

Керуючись ст.ст. 8-11, 116, 159, 160, 162, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецької
області про визнання протиправним та
скасування рішення № 4633 від 08 січня 2014
року про відмову в призначенні пенсії
на пільгових умовах та зобов'язання
включити в страховий стаж період
відбування покарання та призначити
пенсію на пільгових умовах відповідно
до п. «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
Апеляційного адміністративного суду
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення або у разі
неприсутності сторін під час
проголошення постанови протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Суддя
Т.С. Адамова