Справа № 2а-14930/10/12/0170
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/21126/12

К/800/56710/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційними
скаргами заступника прокурора
Автономної Республіки Крим, Рачинської
Надії Станіславівни на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 11
квітня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року у справі № 2а-14930/10/12/0170 за позовом
заступника прокурора м. Ялти в
інтересах держави в особі Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим
до Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, треті особи: комунальне
підприємство "Ялтинське бюро технічної
інвентаризації", ОСОБА_4 про визнання
нечинним рішення, -

в с т а н о в и л а:

Заступник прокурора м. Ялти звернувся в
суд з позовом в інтересах держави в
особі Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Автономній Республіці Крим до
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради про визнання нечинним
рішення від 08 липня 2010 року № 1124.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем при прийнятті
оскаржуваного рішення порушено статтю
24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" щодо реєстрації
прав власності на нерухоме майно -
будинок загальною площею 54,4 кв.м,
житловою площею 33,2 кв.м., по АДРЕСА_1,
оскільки право власності на вказаний
будинок вже було зареєстровано на
підставі рішення третейського суду та
не потребувало нової реєстрації. Крім
того, не можливо було прийняти рішення
про оформлення свідоцтва про право
власності на вказане нерухоме майно за
умови наявності у суді спору, щодо
законності видачі державного акту на
землю.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 11 квітня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, заступник
прокурора Автономної Республіки Крим,
ОСОБА_5 звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами. Заступник
прокурора Автономної Республіки Крим в
касаційній скарзі просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
задовольнити позов. ОСОБА_5 в
касаційній скарзі просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
направити справу на новий розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга заступника
прокурора Автономної Республіки Крим
підлягає частковому задоволенню, а
касаційна скарга ОСОБА_5 - задоволенню,
з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, рішенням
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради від 08 липня 2010 року № 1124
оформлено право власності на житловий
будинок літ. А загальною площею 54,4 кв.м,
житловою площею 33,2 кв.м, по АДРЕСА_1 та
прийнято рішення про видачу свідоцтва
про право власності на ім'я ОСОБА_4. Крім
того, зобов'язано КП ЯМР "БТІ " провести
правову реєстрацію права власності.

Підставою для прийняття рішення
відповідач зазначив підпункт 10 пункту
"б" статті 30 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" та висновок
КП ЯМР "БТІ" від 08 липня 2010 року № 1124.

Відповідно до зазначеного висновку, КП
ЯМР "БТІ" вважало можливим оформити
свідоцтво про право власності на
зазначений будинок, виходячи з
наявності Сертифіката КР № 001317 про
відповідність державним будівельним
нормам, стандартам та правилам, виданим
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Автономній Республіці Крим 07 червня 2010
року, рішення Ялтинської міської ради
"Про затвердження рішення міжвідомчої
комісії "Про погодження прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
приватних будинків присадибного типу,
дачних та садових будинків з
господарськими прибудовами та
будівлями, збудованими без дозволу на
виконання будівельних робіт" від 27
травня 2010 року № 883 та державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯИ № 732298.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
оскаржуване рішення прийнято в межах
наданих повноважень на підставі
необхідних документів, а саме:
сертифікату про відповідність
державним будівельним нормам,
стандартам та правилам КР № 001317,
виданим Інспекцією ДАБК в АР Крим 07.06.2010
року, рішення Ялтинської міської ради
«Про затвердження рішення міжвідомчої
комісії «Про погодження прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
приватних будинків присадибного типу,
дачних та садових будинків з
господарськими прибудовами та
будівлями, збудованими без дозволу на
виконання будівельних робіт» від 27.05.2010
року № 883 та державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯІ
№ 732298.

За висновками судів попередніх
інстанцій за наявності сертифікату
відповідності, рішення виконавчого
комітету Ялтинської міської ради від
27.05.2010 року № 883 та наявного у ОСОБА_4
права по відношенню до земельної
ділянки на якій нею здійснено
самочинне будівництво право власності
на яке оформлене оскаржуваним рішенням
виконкому, підстави для визнання
нечинним цього рішення відсутні.

Між тим, такі висновки судами зроблено
без урахування та встановлення в
судовому рішенні всіх обставин, які
мають значення для правильного
вирішення спору.

На обґрунтування позовних вимог та не
погоджуючись з рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, заступник
прокурора Автономної Республіки Крим
посилається на те, що судами надано
невірну юридичну оцінку обставинам
справи та доводам прокурора відносно
підстав визнання спірного рішення
неправомірним та його скасування.

Зазначає, що у судовому засіданні
достовірно встановлено, що згідно
інформації з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, право власності на
житловий будинок літера «а», загальною
площею 54, 4кв. м., житловою площею 33, 2кв.м.
по АДРЕСА_1, зареєстровано 28.12.2006 року на
підставі рішення Постійно діючого
третейською суду при Українській
Товарній біржі «Українська товарна
біржа».

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» не підлягає реєстрації
майно, якщо заявлене право вже
зареєстровано.

Відтак, законом прямо визначено, що
повторна реєстрація прав власності на
спірну будівлю суперечить вимогам
закону незалежно від того, з яких
підстав її було здійснено.

Тому, висновок суду щодо законності
підстав прийняття рішення виконкому
Ялтинської міської ради від 08.07.2010 року
№ 1124 не ґрунтується на законі.

Крім того, судом до спірних
правовідносин не застосовано норми ст.
24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та безпідставно
не взято до уваги посилання прокурора
про наявність спору щодо державного
акту на земельну ділянку під незаконно
зареєстрованим об'єктом нерухомості.

Судами не враховано, що постановою
Ялтинського міського суду від 15.03.2011
року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2011 року,
у справі № 2а-4/11/0124 за позовом
заступника прокурора м. Ялти в
інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до
Ялтинської міської ради та ОСОБА_4 про
визнання недійсним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування, визнано протиправним
та скасовано рішення 28 сесії 5
скликання Ялтинської міської ради № 263
від 25.11.2009 року «Про передачу ОСОБА_4 у
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, за
адресою: АДРЕСА_1 на землях Ялтинської
міської ради». Більш того, постановою
Окружного адміністративного суду АР
Крим від 28.02.2012 року у справі №
2а-14808/11/0170/5 задоволено позов заступника
прокурора м. Ялти в інтересах ОСОБА_5 до
Управління Держкомзему в м. Ялта, третя
особа: ОСОБА_4, якою скасовано
реєстрацію запису документа, що
посвідчує право на земельну ділянку.

Наведені прокурором докази, суди
попередніх інстанцій не перевірили на
відповідність фактичним обставинам
справи.

Крім того, у поданій касаційній скарзі
ОСОБА_5, яка не брала участі у розгляді
справи, бо про існування такої їй не
було відомо, вказує, що оскаржувані
судові рішення безпосередньо
стосуються її прав, свобод та
інтересів, оскільки об'єкт самочинного
будівництва ОСОБА_4 знаходиться на
прибудинковій території будинку
АДРЕСА_2 АДРЕСА_1.

Зазначає, що вона є матір'ю малолітньої
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на підставі
договору дарування від 07.07.2006 року № 3160
є власником 3/5 частки житлового будинку
АДРЕСА_2.

Зазначене домоволодіння знаходиться у
сумісній дольовій власності не тільки
ОСОБА_4 (1/5 частки), а й інших осіб у
відповідних долях: ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 (1/5 частки), ОСОБА_7

Самочинне будівництво ОСОБА_4
житлового будинку літ. «А» загальною
площею 54, 4кв.м, житловою площею 33, 2кв.м,
по АДРЕСА_1, право власності на який
оформлено оскаржуваним рішенням
виконкому Ялтинської міської ради від
08.07.2010 року № 1124, здійснено без згоди
інших співвласників домоволодіння, у
зв'язку з чим, її частка власності
збільшилася у порівнянні з іншими
співвласниками домоволодіння, що є
порушенням прав, зокрема, ОСОБА_7 як
співвласника домоволодіння та прав по
відношенню до земельної ділянки
необхідної для обслуговування
належної їй частки, що не було
враховано судами попередніх інстанцій
при прийнятті оскаржуваних рішень,
оскільки заінтересованих осіб не було
залучено до участі у справі.

Відповідно до підпункту 4 статті 7
Кодексу адміністративного судочинства
України одним із принципів
адміністративного судочинства є
офіційне з'ясування всіх обставин у
справі.

Згідно з частиною першою статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Оскаржувані судові акти названим
вимогам процесуального закону не
відповідають.

Частиною першою статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції відповідно до
частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно повно та всебічно з'ясувати
всі обставини справи, вірно
застосувати норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини та
ухвалити законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Автономної Республіки Крим
задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 11
квітня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 лютого 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша