Справа № 815/4676/13-а
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4676/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Вовченко O.A.,

секретар судового засідання
Дубовик Г.В.,

за участі:

представника позивача -
Віноградової С.А., (за довіреністю),

представника відповідача -
Мальцева Д.В., (за довіреністю),

представника відповідача - Костюк
М.А., (за довіреністю),

представника прокуратури -
Криворучка Д.Є. (за посвідченням),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Еві Текс»
до Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області за участю Прокуратури
Одеської області про визнання
протиправною бездіяльність Південної
митниці та про стягнення з Державного
бюджету України надмірно сплачених до
бюджету мита у сумі 3165806,35 грн., та
податку на додану вартість у сумі 6492100,65
грн., які було зараховано до бюджету у
загальній сумі 9657907,01 грн., суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еві Текс» (далі - ТОВ
«Еві Текс», позивач) звернулося до
Одеського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Південної митниці, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
визнання протиправною бездіяльність
Південної митниці та про стягнення з
Державного бюджету України надмірно
сплачених до бюджету мита у сумі 3165806,35
грн., та податку на додану вартість у
сумі 6492100,65 грн., які було зараховано до
бюджету у загальній сумі 9657907,01 грн.

Згідно ухвали суду від 14 березня 2014
року відповідно до ст. 55 КАС України
замінено відповідача Південну митницю
на належного відповідача - Південну
митницю Міндоходів.

В обґрунтування позовних вимог, в
позові з посиланням на приписи ст.ст.50,
53, 54, 57, 64, 301, п.8 розділу ХХІ МК України,
ст. 43 ПК України, п. 1.2 Порядку
розрахунково-касового обслуговування,
через органи Державного казначейства
України митних та інших платежів, які
вносяться до/або під час митного
оформлення, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України,
Державної митної служби України від
24.01.2006 року № 25/44, зазначено, що 12.06.2012
року ТОВ «Еві Текс» було укладено
контракт № ЕСЕ-1 з компанією «CORTDALE
ENTRPRISES S.A» (продавцем), згідно п. 1.1 якого
продавець зобов'язується поставляти, а
покупець приймати й оплачувати товар
відповідно до специфікації поставки
або інвойсів. Валюта контракту згідно
п. 2.3 - долари США, валюта платежу згідно
п.2.2. - долари США або євро. Продавець
здійснює поставку товару на умовах, які
оговорюються на кожну партію в
інвойсах, при тлумаченні термінів
зазначеного контракту має чинність
документ Инкотермс 2000 року і Конвенція
ООН про договори міжнародної
купівлі-продажу Товару 1980 року. Ціна
товару визначається для кожної партії
та зазначається в інвойсах на окрему
поставку, умови поставки - СІР, СІF, DDU, DAF,
CPT (у редакції INCOTERMS-2000) - згідно п.п. 4.2,
4.3 Контракту. Згідно інвойсів, ТОВ «Еві
Текс» на виконання умов контракту були
поставлені товари загальною фактурною
вартістю 7552509,13 грн., що відображено у
митних деклараціях. Інвойси скріплені
печатками продавця. Дані щодо
фактурної вартості, дат та номерів
митних декларацій відображені у митних
деклараціях (ряд. 22,24) та у стовбцях 2,3,5
Розрахунку надмірно сплачених коштів,
які підлягають стягненню на користь
позивача. Однак мито та ПДВ були
сплачені з митної вартості, зазначеною
у графі 45 митних декларацій (шостий
резервний метод). Відповідно до цих
декларацій з урахуванням коригування
ціна товару склала 36847206,02 грн.
Декларантом була здійснена переплата
мита та ПДВ. В результаті збільшення
вартості товару, державі через
Південну митницю та Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області надмірно
сплачені мито у сумі 3165806,35 грн., та ПДВ
у сумі 6492100,65 грн., у загальній сумі
9657907,01 грн. Платежі до бюджету були
сплачені з ціни товару за шостим
методом, внаслідок чого виникла
надмірна сплата позивачем до бюджету.
При цьому у позивача були всі наявні
документи, які підтверджують
правильність обчислення ціни товару за
першим методом, а саме договори,
інвойси, митні декларації. Надмірно
сплачені до бюджету кошти підлягають
поверненню платнику незалежно від
того, в результаті помилки митного
органу або в результаті помилки
платника виникла така переплата.
Позивач не оскаржував у судовому
порядку рішення, дії чи бездіяльність
Південної митниці щодо митного
оформлення товарів за шостим
(резервним) методом згідно митних
декларацій, оскільки в даному випадку
митне оформлення вже відбулося,
документи митного оформлення (ВМД)
складають доказову базу позову.
Позивачем у встановлений строк
направлялася до Південної митниці
заява від 25.01.2013 року № 25-01/1 про
повернення надмірно сплачених коштів.
Однак Південною митницею не прийнято
рішення у формі висновку про
повернення Позивачу надмірно
сплачених до бюджету коштів згідно
заяви від 25.01.2013 року № 25-01/1.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
обґрунтування, викладені в позовній
заяві і просила задовольнити позовні
вимоги.

До суду від представника відповідача -
Південної митниці, 04.07.2013 року надійшли
заперечення на адміністративний позов
(т.1 а.с. 187-193), де зазначено, що
відповідач не погоджується з доводами
викладеними в адміністративному
позові, щодо визнання протиправною
бездіяльність Південної митниці, щодо
повернення надмірно сплачених до
бюджету ТОВ «Еві Текс» коштів у
загальні сумі 9657907,01 грн., та заперечує
проти його задоволення. Заява ТОВ «Еві
Текс» про повернення надмірно
сплачених коштів від 25.01.2013 року № 25-01/1
надійшла на адресу Південної митниці
30.01.2013 року. Листом № 11/4.2-8/1692 від 05.02.2013
року Південна митниця запросила
документи необхідні для підтвердження
наявності підстав повернення надмірно
сплачених коштів до бюджету, проте
запитані документи митному органі
надані не були. Таким чином митний
орган не без діяв у питанні повернення
коштів, а вчинив дії, спрямовані на
з'ясування підстав для такого
повернення. Також відповідач вважає, що
відсутні підстави для здійснення
повернення на користь ТОВ «Еві Текс»
надмірно сплачених до бюджету коштів у
загальній сумі 9657907,01 грн., оскільки
Південна митниця, при проведенні
оформлення вантажу, що надійшов на
адресу ТОВ «Еві Текс», здійснила всі
дії, передбачені митним законодавством
України та у відповідності до нього.
Графи митної декларації, що містять
дані про ціну товару, метод визначення
митної вартості, про митну вартість
товару (графи 12, 42, 43, 45) заповнюються
декларантом, а не посадовими особами
митних органів. В усіх митних
деклараціях позивача в графі 44
відсутні відомості стосовно рішення
про визначення митної вартості
товарів, що означає, що позивач
самостійно визначив митну вартість під
час переміщення товарів через митний
кордон України, яка зазначена у поданих
ним митних деклараціях. В ході
проведення перевірки документів,
поданих декларантом для підтвердження
заявленої митної вартості товару, та
відомостей, які необхідні для
здійснення митного контролю, згідно зі
ст. 53 МК України, на етапі контролю
митної вартості було з'ясовано, що
рівень митної вартості на аналогічні
та подібні товари відповідає
заявленому декларантами ТОВ «Еві
Текс». Всі ВМД, заповнені вірно згідно
чинного законодавства. Тому посадовими
особами Південної митниці ці ВМД були
оформлені у митному відношенні.
Відомості про нарахування податків та
зборів заповнюється декларантом, а не
посадовими особами митних органів.
Відповідно до ст. 56 ПК України, не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

У судовому засіданні представник
відповідача - Південної митниці
Міндоходів, просив в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі,
посилаючись на обґрунтування, що
зазначені в заперечені та в письмових
поясненнях (т.3 а.с. 4-5, 13-17).

21 січня 2014 року до Одеського окружного
адміністративного суду від
представника відповідача - Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
надійшли заперечення на
адміністративний позов (т.2 а.с. 212-214) де
зазначено з посиланням на ст.ст. 2, 43, 45
Бюджетного кодексу України, ст. 544 МК
України, р. ІІІ «Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передплата і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами»,
затвердженого Наказом ДМС України від
20.07.2007 року №618, що Головне управління
ДКСУ не визнає адміністративний позов
в повному обсязі, оскільки повернення
здійснюється відповідним органом
Державного казначейства України на
підставі висновків митних органів.
Головне управління ДКСУ в Одеській
області висновок від Південної митниці
Міндоходів про повернення з Державного
бюджету України на користь ТОВ «Еві
Текс» надмірно сплачених мита та
податку на додану вартість у загальній
сумі 9657907,01 грн., не отримувало тому не
мало жодних правових підстав га
здійснення операцій щодо повернення
спірної грошової суми.

У судовому засіданні представник
відповідача - Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області, просив в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі, посилаючись на обґрунтування в
письмових запереченнях.

Представник прокуратури Одеської
області підтримав заперечення на
адміністративний позов представників
відповідачів, вважав, що позовні вимоги
ТОВ «Еві Текс» є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
представника прокуратури Одеської
області, свідка ОСОБА_6, розглянувши
подані документи та матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еві Текс»
зареєстровано в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців 23 червня 2011 року, що
підтверджено випискою з ЄДР (т.1 а.с.
170-171). Відповідно до інформації ДП
«Інформаційно-ресурсний центр»
(http://www.irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html) позивач
здійснює види діяльності за КВЕД:
діяльність посередників у торгівлі
товарами широкого асортименту (Код
КВЕД 46.19); неспеціалізована оптова
торгівля (основний) (Код КВЕД 46.90).

12 червня 2012 року, між ТОВ «Еві Текс»
(покупець) та Компанією «CORTDALE ENTRPRISES S.A»,
Panama (продавець), укладено контракт №
ЕСЕ-1. Відповідно до п.1.1 Контракту,
Компанія «CORTDALE ENTRPRISES S.A», Panama,
зобов'язується поставляти, а ТОВ «Еві
Текс» приймати товар та оплачувати
кошти за його придбання згідно
специфікацій поставки або інвойсів.
Загальна сума контракту становить
5000000,00 доларів США (п.2.1). Строк дії
контракту 3 роки з моменту підписання
(п.2.2.). Валютою контракту є долари США
(п.2.3). Ціна товару встановлюється для
кожної партії і вказується в інвойсах
на конкретну поставку. Умови поставки -
CIP, CIF, DDU, DAF, CPT кордон України (в редакції
INCOTERMS-2000) (п. 4.4), (т. 1, а.с. 158-161).

В специфікації від 12.06.2012 року, що є
додатком до контракту № ЕСЕ-1,
визначено перелік товарів, поставка
якого передбачена цим контрактом з
визначенням кодів товарів (т.1 а.с. 162-164).

13 червня 2012 року між ТОВ «Еві Текс»
(покупець) та Компанією «CORTDALE ENTRPRISES S.A»,
Panama (продавець), укладено додаткову
угоду до контракту № ЕСЕ-1, а саме
змінено п. 2.1 контракту, загальну суму
визначено в розмірі 50000000,00 грн., (т.1 а.с.
165).

09 серпня 2012 року між ТОВ «Еві Текс»
(покупець) та Компанією «CORTDALE ENTRPRISES S.A»,
Panama (продавець), укладено додаткову
угоду до контракту № ЕСЕ-1, а саме
змінено п. 2.1 контракту, загальну суму
визначено в розмірі 120000000,00 грн., (т.1 а.с.
166).

30 серпня 2012 року між ТОВ «Еві Текс»
(покупець) та Компанією «CORTDALE ENTRPRISES S.A»,
Panama (продавець), укладено додаткову
угоду до контракту № ЕСЕ-1, а саме
зазначено про змінену керівника ТОВ
«Еві Текс» (т.1 а.с. 167).

Виконуючи умови контракту № ЕСЕ-1 від
12.06.2012 року Компанією «CORTDALE ENTRPRISES S.A»
поставлено ТОВ «Еві Текс» товар
загальною фактурною вартістю 7552509,13
грн., згідно інвойсів для кожної партії
товару: 12/07/0244 від 24.07.2012 року, (т.1 а.с. 14),
12/07/0240 від 24.07.2012 року, (т.1 а.с. 19), 12/07/0170
від 17.07.2012 року, (т.1 а.с. 25), TIAN062 від 20.06.2012
року, (т.1 а.с. 37-38), 12FL045 від 16.07.2012 року, (т.1
а.с. 42), 12FL047 від 16.07.2012 року, (т.1 а.с. 48),
ECE/9400/1 від 22.08.2012 року, (т.1 а.с. 52), CLIE12025
від 24.07.2012 року, (т.1 а.с. 56), 251/U від 04.07.2012
року, (т.1 а.с. 60-61), 203/D від 13.06.2012 року, (т.1
а.с. 64), 246/D від 14.06.2012 року, (т.1 а.с. 67), 252/D
від 04.7.2012 року, (т.1 а.с. 71), 253/D від 12.07.2012
року, (т.1 а.с. 74), 254/D від 17.07.2012 року, (т.1
а.с. 79), 257/Х від 14.07.2012 року, (т.1 а.с. 83), 258/D
від 24.07.2012 року, (т.1 а.с. 88), 260/Х від 20.07.2012
року, (т.1 а.с. 92), 12/07/0180 від 18.07.2012 року, (т.1
а.с. 96), 12/06/0159 від 15.06.2012 року, (т.1 а.с. 102),
12/07/0181 від 18.07.2012 року, (т.1 а.с. 108), 12/07/0242/1
від 30.07.2012 року, (т.1 а.с. 115) 12/07/0243/1 від
30.07.2012 року, (т.1 а.с. 123), 12/07/0183/1 від 23.07.2012
року, (т.1 а.с. 128), 12/07/0241/1 від 29.07.2012 року,
(т.1 а.с. 135), 12/07/0120 від 12.07.2012 року, (т.1 а.с.
142), 12/07/0220 від 22.07.2012 року, (т.1 а.с. 148),
12/07/0021 від 02.07.2012 року, (т.1 а.с. 154).

Відповідно до ч. 1, ч.8 ст.257 МК України,
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення. Митне оформлення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення здійснюється
органами доходів і зборів на підставі
митної декларації, до якої декларантом
залежно від митних формальностей,
установлених цим Кодексом для митних
режимів, та заявленої мети переміщення
вносяться такі відомості, у тому числі
у вигляді кодів: заявлений митний
режим…, … відомості про товари …
фактурна вартість товарів, … відомості
про нарахування митних та інших
платежів, а також про застосування
заходів гарантування їх сплати…

Згідно ч.1 ст. 264 МК України, митна
декларація реєструється та
приймається органом доходів і зборів у
порядку, що визначається центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Товар, що вказаний в інвойсах заявлений
до митного оформлення в серпні 2012 року
за митними деклараціями: №500060001/2012/009257
(т.1 а.с. 10-12), №500060001/2012/009452, (т.1 а.с. 16-17),
№500060001/2012/009454, (т.1 а.с. 22-23), №500040001/2012/010263,
(т.1 а.с. 28-36), №500060001/2012/009498, (т.1 а.с. 40-41),
№500060001/2012/009493, (т.1 а.с. 46-47), №500060001/2012/009479,
(т.1 а.с. 50-52), №500060001/2012/009567, (т.1 а.с. 54-55),
№500060001/2012/009578, (т.1 а.с. 57-59), №500040001/2012/010352,
(т.1 а.с. 62-63), №500040001/2012/010456, (т.1 а.с. 65-66),
№500060001/2012/009591, (т.1 а.с. 68-70), №500060001/2012/009592,
(т.1 а.с. 72-73), №500060001/2012/009691, (т.1 а.с. 75-76),
№500060001/2012/009819, (т.1 а.с. 80-82), №500060001/2012/009811,
(т.1 а.с. 85-87), №500060001/2012/009827, (т.1 а.с. 90-91),
№500060001/2012/009764, (т.1 а.с. 94-95), №500060001/2012/009768,
(т.1 а.с. 99-101), №500060001/2012/009770, (т.1 а.с. 105-107)
№500060001/2012/009837, (т.1 а.с. 111-114),
№500060001/2012/009844, (т.1 а.с. 118-122),
№500060001/2012/009847, (т.1 а.с. 126-127),
№500060001/2012/009849, (т.1 а.с. 131-134),
№500060001/2012/009851, (т.1 а.с. 138-141),
№500060001/2012/009854, (т.1 а.с. 145-147),
№500060001/2012/009840, (т.1 а.с. 151-153).

Приписами ст. 49 МК України передбачено,
що митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 51 МК України, митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

Положеннями ст. 52 МК України
передбачено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Статтями 57 - 64 МК України передбачені
методи визначення митної вартості
товарів та порядок і послідовність їх
застосування.

Згідно ст. 64 МК України, у разі якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна
вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

Всі вище зазначені ВМД прийняті
Південною митницею до оформлення та
оформлені відповідно до приписів
митного законодавства.

З досліджених в судовому засіданні
зазначених вантажних митних
деклараціях, вбачається, що митна
вартість визначена позивачем за 6
(резервним) методом із зазначенням
даних щодо вартості товару за
інвойсами у рядку 42 в загальній сумі
7552509,13 грн., та з врахуванням
коригування ціни товару у графі 45
визначено митну вартість в загальній
сумі 36847206,03 грн.

Відповідно до рядку 47 ВМД, ТОВ «Еві
Текс» нараховані та сплачені платежі у
загальній сумі 12096726,19 грн. (мито на
товари, що ввозяться на територію
України у сумі 3939404,15 грн., та податок на
додану вартість у сумі 8157322,04 грн.), що
підтверджується відмітками митних
органів про сплату митних платежів.

Під час розгляду справи судом
встановлено з досліджених письмових
доказів наявних в матеріалах справи та
з пояснень свідка ОСОБА_6, що
декларантом самостійно визначено
митну вартість товару і метод за яким
вона визначена. При цьому відмов у
здійснені митного оформлення товарів
митницею не здійснювалося.

Згідно положень ст. 54 МК України,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості
(ч.1). За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу (ч.3).
Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; проводити в
порядку, визначеному статтями 345-354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; звертатися до органів
доходів і зборів інших країн із
запитами щодо надання відомостей,
необхідних для підтвердження
достовірності заявленої митної
вартості; застосовувати інші
передбачені цим Кодексом форми митного
контролю (ч.5). Орган доходів і зборів
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів… (ч.6)

Приписами п. 5.3 розділу 1 «Інструкції
про порядок заповнення вантажної
митної декларації», затвердженої 09.07.1997
року наказом Державної митної служби
України №307 (далі Інструкція) (яка діяла
на час здійснення митного оформлення
товару позивачем) графи митної
декларації, що містять дані про ціну
товару, метод визначення митної
вартості, митну вартість товару (графи
12, 42, 43, 45) заповнюються декларантом.

Проаналізувавши зазначені норми
Кодексу, вбачається, що митне
оформлення товарів здійснюється
митним органом на підставі митної
декларації, до якої декларантом
вноситься: митна вартість товару, метод
її визначення... При цьому заявлення
митної вартості товару здійснюється
декларантом самостійно, а також
можливо за результатами консультацій з
митним органом, корегуванням митної
вартості з понесенням додаткових
витрат, пов'язані з цим коригуванням
митної вартості. При цьому, корегування
митної вартості товару митним органом
здійснюється у письмовому вигляді із
зазначенням таких підстав, про що
оформлюється відповідне рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 50, ч.1 ст. 295 МК
України, для нарахування митних
платежів використовуються відомості
про митну вартість товарів (ст. 50). Митні
платежі нараховуються декларантом або
іншими особами, на яких покладено
обов'язок із сплати митних платежів,
самостійно, крім випадків, якщо
обов'язок щодо нарахування митних
платежів відповідно до цього Кодексу,
Податкового кодексу України та інших
законів України покладається на органи
доходів і зборів (ст. 295).

Під час розгляду справи представником
позивача не спростовувалося, що
декларантом самостійно зазначено в
декларації митну вартість товару, а
також метод визначення митної вартості
та коригування митної вартості товару.

Відповідно до ст. 57 МК України, основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу.

Як зазначено в судовому засіданні
Південною митницею здійснений
контроль правильності визначення
митної вартості товарів, яка за даними
щодо рівня митної вартості на
аналогічні та подібні товари
відповідала заявленій декларантом.

В адміністративному позові та й в
судовому засіданні позивачем
зазначалося, що ТОВ «Еві Текс» була
здійснена переплата мита та податку на
додану вартість, оскільки митні
платежі сплачені із скоригованої
митної вартості, а не з митної вартості
товару визначеної за ціною контракту,
однак митним органом не перевірено
заявлена митна вартість, що й призвело
до сплати митних платежів позивачем,
які документально не підтверджені, а
тому надмірно сплачені кошти
підлягають поверненню позивачу.

Положеннями ч.1 ст. 301 МК України
передбачено, що повернення помилково
та/або надміру сплачених сум митних
платежів здійснюється відповідно до
Бюджетного та Податкового кодексів
України.

Відповідно до п.п. 43.4, п. 43.5 ст. 43 ПК
України, платник податків подає заяву
на повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових зобов'язань у
довільній формі. Контролюючий орган не
пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення двадцятиденного строку з
дня подання платником податків заяви
готує висновок про повернення
відповідних сум коштів з відповідного
бюджету та подає його для виконання
відповідному органові, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів. На підставі отриманого
висновку орган, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів протягом п'яти робочих днів
здійснює повернення помилково та/або
надміру сплачених грошових зобов'язань
платникам податків у порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

25 січня 2013 року ТОВ «Еві Текс»,
звернувся до Південної митниці із
заявою №25-01/1 про повернення надмірно
сплаченого мита та податку на додану
вартість у загальній сумі 9673341,81 грн.
шляхом перерахування коштів на рахунок
підприємства (т.1, а.с. 168). Разом з заявою
до Південної митниці направлено
позивачем копії митних декларації,
інвойси, контракти, розрахунок, що
підтверджено описом вкладень у цінний
лист (т.1 а.с. 169).

Південною митницею 05.02.2013 року за
вихідним №11/4.2-8/1692, направлено на
адресу позивача лист про необхідність
надання картки відмови в прийнятті
митної декларації та рішення про
визначення митної вартості, оскільки
митна вартість товару визначена
самостійно позивачем та за
результатами контролю правильності її
визначення митним органом прийнято
рішення про можливість застосування
митної вартості заявленої декларантом
(т.1 а.с. 197). Зазначений лист отриманий
позивачем, що підтверджено поштовим
повідомленням (т.1 а.с. 198) та встановлено
з пояснень представника позивача,
однак витребувані документи до
Південної митниці ТОВ «Еві Текс» не
надавалися.

Крім того, позивачем не оскаржені дії
Південної митниці, вчинені під час
здійснення митного оформлення товарів
за вище зазначеними вантажними митними
деклараціями як під час розмитнення
так і при зверненні до суду з позовом
щодо стягнення коштів з Державного
бюджету України.

Відомості про митну вартість товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, використовуються для
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Статтею 41 ПК України (чинна станом до
03.08.2012 року) Митний орган є контролюючим
органом, щодо мита, акцизного податку,
податку на додану вартість, інших
податків, які відповідно до
податкового законодавства
справляються у разі ввезення
(пересилання) товарів і предметів на
митну територію України або територію
вільної митної зони або вивезення
(пересилання) товарів і предметів з
митної території України або
території вільної митної зони

Відповідно до п. 46.1 ст. 46, п. 54.1 ст. 54, п.
56.11 ст. 56 ПК України, митні декларації
прирівнюються до податкових
декларацій для цілей нарахування
та/або сплати податкових зобов'язань
(ст. 46). Платник податків самостійно
обчислює суму податкового та/або
грошового зобов'язання та/або пені, яку
зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом та
така сума грошового зобов'язання та/або
пені вважається узгодженою (ст. 54). Не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків (ст. 56).

Судом встановлено, що позивачем
самостійно визначена митна вартість
товару ввезеного на територію України,
розраховані митні платежі та сплачені
до бюджету, що зафіксовано в митних
деклараціях, а тому відповідно до вимог
Податкового кодексу України та Митного
кодексу України зазначені грошові
зобов'язання є узгодженими та
оскарженню не підлягають.

Ухвалою суду від 10 липня 2013 року
задоволено клопотання представника
позивача та по справі призначено
судово-економічну експертизу щодо
нормативного та документального
обґрунтування вартості товарів
зазначених в митних деклараціях, що
наявні в матеріалах справи (т.2 а.с. 121-123).

За результатами судово-економічної
експертизи, Одеським науково -
дослідницьким інститутом судових
експертиз складений висновок №3906 від
31.07.2013 року(т.2 а.с. 134-153), де зазначено, що
митна вартість товарів, з якої ТОВ «Еві
Текс» сплачені платежі до бюджету за
спірними вантажними митними
деклараціями не підтверджена
документально, сума надмірно
сплаченого мита та податку на додану
вартість до бюджету в розмірі 9657907,01
грн., а саме: мито - 3165806,35 грн., та ПДВ -
6492100,65 грн.. Проведеним дослідженням
ввізне мито в розмірі 3939404,15 грн., та ПДВ
в розмірі 8157322,04 грн., виходячи з митної
вартості, зазначеної в графі 45 митних
декларацій, наявних в матеріалах
справи, підтверджується в повному
обсязі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 82 КАС
України висновок експерта для суду не є
обов'язковим, однак незгода суду з ним
повинна бути вмотивована в постанові
або ухвалі.

Суд вважає, що висновок експертизи №3906
від 31.07.2013 року, щодо надмірно
сплаченого мита та податку на додану
вартість до бюджету в розмірі 9657907,01
грн., здійснені експертом за межами
його компетенції, оскільки при
складанні зазначеного висновку
експерт вдався до правової оцінки
правовідносин щодо правомірності
стягуваної суми, що входить до
компетенції суду та експертом надано
оцінку стосовно наданих позивачем ВМД,
в яких шостий метод застосовано
позивачем самостійно.

Відповідно до положень Митного кодексу
України та Податкового кодексу України
митна вартість товару, метод її
визначення, коригування вартості
зазначається позивачем самостійно у
відповідних графах ВМД, митні органи
контролюють правильність визначення
декларантом митної вартості та мають
право коригувати митну вартість з
врахуванням певних обставин, зокрема,
інформації з бази даних щодо вартості
аналогічних і подібних товарів,
додаткових документів, які надаються
для здійснення митного оформлення і
які додатково мають право вимагати
митні органи, тощо, про що приймається
відповідне рішення в письмовому
вигляді, однак, судовим експертом в
висновку зазначено що документами не
обґрунтовано митна вартість товарів за
спірними деклараціями із посиланням на
умови контракту №ЕСЕ-1 від 12.06.2012 року
та інвойси, які виписані на кожну
партію товару, тобто, зроблений
висновок про те, що митна вартість
товару відповідає рівню вартості,
зазначеної в інвойсах і повинна
визначатися за першим методом
визначення митної вартості та
зазначено про надмірну сплату платежів
до бюджету враховуючи
необґрунтованість митної вартості
зазначеної позивачем в деклараціях.

Таким чином, на думку суду, експерт,
який зазначив про не підтвердження
митної вартості та надмірну сплату
митних платежів привласнив виключні
повноваження митного органу щодо
контролю за визначенням митної
вартості та обранням методу її
визначення, коригуванням митної
вартості, фактично зазначив про
неправомірність визначення самим
позивачем митної вартості в
деклараціях, яка є узгодженою
відповідно до норм податкового
законодавства, з врахуванням
коригування цієї вартості і обрання
методу її визначення, та самостійно без
аналізу даних вартості аналогічних та
подібних товарів, без наявності
інформації щодо супутніх витрат
декларанта, без дослідження причин
обрання шостого методу визначення
митної вартості позивачем та причин
коригування митної вартості, без
дослідження документів, що обумовлюють
суми на які здійснені коригування,
фактично самостійно розрахував суми
надмірно сплачених коштів до бюджету
обравши перший метод визначення митної
вартості за ціною договору.

Враховуючи викладені обставини, суд не
приймає як належний доказ надмірної
сплати митних платежів до бюджету
висновок експертизи №3906 від 31.07.2013
року.

Порядком повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року N 618, (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09. 2007
року), визначено, що для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Вказана заява з пакетом
документів передається до Відділу для
перевірки обґрунтованості повернення
заявлених сум, який перевіряє факт
перерахування митних та інших платежів
з відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати. А у разі підтвердження факту
надмірно зарахованих до бюджету митних
платежів складається Висновок.

З досліджених в судовому засіданні
письмових доказів (заяви про
повернення надмірно сплачених мита та
ПДВ № 25-01/1 від 25.01.2013 року (т.1 а.с.168) та
листа Південної митниці від 05.02.2013 року
(т.1а.с.197)) вбачається, що позивач не
скористався такою процедурою,
незважаючи на відсутність перешкод для
її застосування.

В даному випадку, самостійне обрання
позивачем шостого методу без процедури
консультацій з митним органом, може
свідчити про ухилення від надання
додаткових документів на
підтвердження достовірності даних
зазначених в деклараціях, та не
підтверджує можливості застосування
першого методу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч.1).
До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (ч.2).

Із вказаних положень вбачається, що у
правовідносинах між митницею та
декларантом право останнього може бути
порушеним у випадку відмови митниці в
митному оформленні товару за ціною,
вказаною позивачем, та самостійного
визначення митної вартості товару. При
цьому рішення митниці про відмову в
митному оформленні товару не
здійснювалося.

За обставин, коли позивач самостійно
декларував митну вартість за резервним
методом, а митниця не виносила жодних
рішень та не вчиняла дій або
бездіяльності, що можуть визнаватись
протиправними - підстави для захисту
прав позивача, передбачені ст. 2 КАС
України, в цій частині вимог відсутні.

Враховуючи, що підстави для стягнення
на користь позивача заявлених ним сум
мита та ПДВ відсутні, отже і відсутні
підстави вважати протиправною
бездіяльність митниці щодо
неповернення з Державного бюджету
вказаних платежів.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
Рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, викладеної
ним в постанові від 17 грудня 2013 року у
справі № 21-439а13, суди, не вправі
підміняти митний орган, стягуючи з
державного бюджету надмірно сплачену з
такої вартості суму ПДВ, фактично
визначаючи при цьому інший метод
обчислення митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи викладене судом не
вбачається правових підстав, щодо
задоволення вимог позивача про
визнання протиправною бездіяльність
Південної митниці, яка полягає у не
поверненні позивачу надмірно
сплачених коштів та необхідності
стягнення з Державного бюджету України
вищезазначених коштів, а позовні
вимоги ТОВ «Еві Текс» є таким, що не
підлягають задоволенню

Судові витрати розподіляються
відповідно до приписів ст. 94 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158 -163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову
товариства з обмеженою
відповідальністю «Еві Текс» про
визнання протиправною бездіяльність
Південної митниці щодо повернення
надмірно сплачених товариством з
обмеженою відповідальністю «Еві Текс»
мита у сумі 3165806,35 грн., та податку на
додану вартість у сумі 6492100,65 грн., які
було зараховано до бюджету у загальній
сумі 9657907,01 грн., та про стягнення з
Державного бюджету України на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Еві Текс»
надмірно сплачених до бюджету мита у
сумі 3165806,35 грн., та податку на додану
вартість у сумі 6492100,65 грн., які було
зараховано до бюджету у загальній сумі
9657907,01 грн., - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено та
підписано суддею 24.06.2014 року.

Суддя
Вовченко O.A.

В задоволені адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «Еві Текс» про
визнання протиправною бездіяльність
Південної митниці щодо повернення
надмірно сплачених товариством з
обмеженою відповідальністю «Еві Текс»
мита у сумі 3165806,35 грн., та податку на
додану вартість у сумі 6492100,65 грн., які
було зараховано до бюджету у загальній
сумі 9657907,01 грн., та про стягнення з
Державного бюджету України на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Еві Текс»
надмірно сплачених до бюджету мита у
сумі 3165806,35 грн., та податку на додану
вартість у сумі 6492100,65 грн., які було
зараховано до бюджету у загальній сумі
9657907,01 грн., - відмовити.

24 червня 2014 року.