Справа № 810/2991/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року
810/2991/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку скороченого провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомЦентрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринкудоПриватного
акціонерного товариства
"Білоцерківське
птахопідприємство"простягнення
штрафу,

в с т а н о в и в:

Центральний територіальний
департамент Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Білоцерківське птахопідприємство" про
стягнення штрафу в сумі 17000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатами проведеної перевірки до
відповідача застосовано штраф, який не
був сплачений останнім у встановлені
законом строки.

Відповідач позов не визнав, надав суду
письмове клопотання, в якому просив суд
залишити позовну заяву без розгляду з
тих підстав, що, на думку останнього,
вимоги щодо стягнення з відповідача
штрафу у розмірі 1700 грн. заявлено
позивачем поза межами строків
давності, установлених статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною четвертою статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі. За результатами
розгляду справи у скороченому
провадженні суддя, оцінивши
повідомлені позивачем, відповідачем
обставини, за наявності достатніх
підстав приймає законне судове
рішення. У разі недостатності
повідомлених позивачем обставин або
якщо за результатами розгляду поданого
відповідачем заперечення суд прийде до
висновку про неможливість ухвалення
законного судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі, суд розглядає справу за
загальними правилами цього Кодексу,
про що постановляє ухвалу, яка не
підлягає оскарженню.

В силу пункту 4 частини п'ятої статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, справа повинна бути
розглянута у порядку скороченого
провадження протягом таких строків: не
пізніше п'яти днів з дня подання
відповідачем заперечення проти позову.

Дослідивши надане відповідачем
клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду, суд дійшов
висновку, що воно не обґрунтоване.

Розглянувши подані документи і
матеріали, та оцінивши їх у сукупності,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Посадовою особою Центрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку виявлено порушення
позивачем вимог статті 40 Закону
України "Про цінні папери та фондовий
ринок" та пункту 1 глави 7 розділу V
"Положення про розкриття інформації
емітентами цінних паперів" - не
опублікування регулярної річної
інформації за 2011 рік в офіційному
друкованому виданні.

15 травня 2013 року Центральним
територіальним департаментом
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку прийнято
розпорядження № 1134-ЦД-1-Е про усунення
порушень законодавства про цінні
папери у строк до 26.06.2013. Також,
відповідача зобов'язано у той же строк
письмово інформувати (з наданням
відповідних документів) уповноважену
особу комісії про виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери.

10 жовтня 2013 року заступником директора
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку -
Грищенко І.С. складено Акт про
правопорушення на ринку цінних паперів
№ 2694-ЦД-1-Е, згідно з яким встановлено
порушення відповідачем пункту 10 статті
8 Закону України "Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні" - невиконання Розпорядження
про усунення порушень законодавства
про цінні папери від 15.05.2013 № 1134-ЦД-1-Е,
термін виконання якого закінчився
26.06.2013. На виконання даного
розпорядження ПрАТ "Білоцерківське
птахопідприємство" жодних пакетів
документів не надавало.

11 жовтня 2013 року директором
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
Жупаненко В.М. прийнято постанову про
розгляд справи про правопорушення на
ринку цінних паперів, згідно з якою
призначено розгляд справи у відношенні
ПрАТ "Білоцерківське
птахопідприємство" на 23.10.2013.

23 жовтня 2013 року директором
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
Жупаненко В.М. прийнято постанову №
2622-ЦД-1-Е про накладення санкції за
правопорушення на ринку цінних
паперів, згідно з якою до відповідача
застосовано штраф у розмірі 17000 грн.

Вказана постанова надіслана
відповідачу 25.10.2013, про що свідчать дані
наявних в матеріалах справи копій
реєстру відправлення за 25.10.2013 № 785 і
фіскального чеку від 25.10.2013 № 8616.

Оскільки сума штрафу не була сплачена
відповідачем самостійно, прокурор
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
склались між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спеціальним законом, який визначає
правові засади здійснення державного
регулювання ринку цінних паперів та
державного контролю за випуском і
обігом цінних паперів та їх похідних в
Україні є Закон України від 30.10.1996 №
448/96-ВР "Про державне регулювання ринку
цінних паперів в Україні" (надалі -
Закон України від 30.10.1996 № 448/96-ВР).

Згідно з частиною першою статті 5
Закону України від 30.10.1996 № 448/96-ВР
державне регулювання ринку цінних
паперів здійснює Національна комісія з
цінних паперів та фондового ринку. Інші
державні органи здійснюють контроль за
діяльністю учасників ринку цінних
паперів у межах своїх повноважень,
визначених чинним законодавством.

Відповідно до вимог статті 6 Закону
України від 30.10.1996 № 448/96-ВР Національна
комісія з цінних паперів та фондового
ринку (НКЦПФР) є державним колегіальним
органом, підпорядкованим Президенту
України, підзвітним Верховній Раді
України.

Згідно зі статтею 7 Закону України від
30.10.1996 № 448/96-ВР основними завданнями
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку є: 1) формування та
забезпечення реалізації єдиної
державної політики щодо розвитку та
функціонування ринку цінних паперів та
їх похідних в Україні, сприяння
адаптації національного ринку цінних
паперів до міжнародних стандартів; 2)
координація діяльності державних
органів з питань функціонування в
Україні ринку цінних паперів та їх
похідних; 3) здійснення державного
регулювання та контролю за випуском і
обігом цінних паперів та їх похідних на
території України, а також у сфері
спільного інвестування; 4) захист прав
інвесторів шляхом застосування
заходів щодо запобігання і припинення
порушень законодавства на ринку цінних
паперів, застосування санкцій за
порушення законодавства у межах своїх
повноважень; 5) сприяння розвитку ринку
цінних паперів; 6) узагальнення
практики застосування законодавства
України з питань випуску та обігу
цінних паперів в Україні, розроблення
пропозицій щодо його вдосконалення.

Національна комісія з цінних паперів
та фондового ринку відповідно до
покладених на неї завдань встановлює
вимоги, порядок та стандарти щодо
обов'язкового розкриття інформації
емітентами та особами, які здійснюють
професійну діяльність на ринку цінних
паперів, забезпечує створення
інформаційної бази даних про ринок
цінних паперів відповідно до чинного
законодавства; розробляє і організовує
виконання заходів, спрямованих на
запобігання порушенням законодавства
України про цінні папери.

Відповідно до частини першої статті 40
Закону України від 23.02.2006 № 3480-ІV "Про
цінні папери та фондовий ринок"
регулярна інформація про емітента -
річна та квартальна звітна інформація
про результати
фінансово-господарської діяльності
емітента, яка розкривається на
фондовому ринку, в тому числі шляхом
подання до Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку.

Згідно з частиною другою статті 40
Закону України від 23.02.2006 № 3480-ІV "Про
цінні папери та фондовий ринок" звітним
періодом для складання річної
інформації про емітента є календарний
рік.

Перший звітний період емітента може
бути меншим, ніж 12 місяців, та
обчислюється: для акціонерних
товариств - з дня державної реєстрації
товариства до 31 грудня звітного року
включно; для емітентів цінних паперів
(крім акцій) - з дня реєстрації випуску
цінних паперів до 31 грудня звітного
року включно.

Відповідно до частини третьої статті 40
Закону України від 23.02.2006 № 3480-ІV "Про
цінні папери та фондовий ринок" річна
інформація про емітента повинна
містити такі відомості: найменування
та місцезнаходження емітента, розмір
його статутного капіталу; орган
управління емітента, його посадові
особи та засновники; господарська та
фінансова діяльність емітента; цінні
папери емітента (вид, форма випуску,
тип, кількість), розміщення та лістинг
цінних паперів; річна фінансова
звітність; аудиторський висновок;
перелік власників значних пакетів (10
відсотків і більше) акцій із
зазначенням кількості, типу та/або
класу належних їм акцій.

Емітент має право додатково розкривати
іншу інформацію.

Згідно з частиною четвертою статті 40
Закону України від 23.02.2006 № 3480-ІV "Про
цінні папери та фондовий ринок" річна
інформація про емітента є відкритою і в
обсязі, встановленому Державною
комісією з цінних паперів та фондового
ринку, підлягає оприлюдненню емітентом
не пізніше 30 квітня року, наступного за
звітним, шляхом: розміщення у
загальнодоступній інформаційній базі
даних Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку про ринок
цінних паперів; опублікування в одному
з офіційних друкованих видань
Верховної Ради України, Кабінету
Міністрів України або Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку; розміщення на власному
веб-сайті.

Відповідно до частини п'ятої статті 40
Закону України від 30.10.1996 № 448/96-ВР "Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні" звітним періодом для
складання квартальної інформації про
емітента є квартали поточного року.

Квартальна інформація про емітента
повинна містити такі відомості:
найменування та місцезнаходження
емітента, розмір його статутного
капіталу; орган управління емітента,
його посадові особи та засновники;
господарська та фінансова діяльність
емітента; цінні папери емітента (вид,
форма випуску, тип, кількість);
квартальна фінансова звітність; участь
емітента у створенні інших
підприємств, установ та організацій.

Емітент має право додатково розкривати
іншу інформацію.

Згідно з частиною шостою статті 40
Закону України від 23.02.2006 № 3480-ІV "Про
цінні папери та фондовий ринок" строки,
порядок і форми розкриття регулярної
інформації про емітента (річної та
квартальної) і додаткових відомостей,
що містяться у такій інформації,
встановлюються Державною комісією з
цінних паперів та фондового ринку.
Публічні акціонерні товариства
додатково розкривають інформацію про
свою діяльність на основі міжнародних
стандартів бухгалтерського обліку в
порядку, встановленому Національною
комісією з цінних паперів та фондового
ринку.

Національна комісія з цінних паперів
та фондового ринку встановлює
додаткові вимоги до розкриття
регулярної інформації про емітента та
вживає заходів щодо її розкриття.

Відповідно до частини сьомої статті 40
Закону України від 23.02.2006 № 3480-ІV "Про
цінні папери та фондовий ринок"
особливості подання та оприлюднення
регулярної інформації інститутами
спільного інвестування встановлюються
законодавством.

Згідно пунктом 5 статті 11 Закону
України від 30.10.1996 № 448/96-ВР "Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні" Національна комісія
з цінних паперів та фондового ринку
застосовує до юридичних осіб фінансові
санкції за неопублікування,
опублікування не в повному обсязі
інформації та/або опублікування
недостовірної інформації - у розмірі до
тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до статті 12 Закону України
від 30.10.1996 № 448/96-ВР "Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні" уповноважена особа
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, яка виявила факт
вчинення юридичною особою
правопорушення на ринку цінних
паперів, складає акт, який разом з
письмовими поясненнями керівника,
іншої відповідальної посадової особи
та пов'язаними з таким правопорушенням
документами протягом п'яти робочих
днів подає уповноваженій особі
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, яка має право
застосовувати санкцію за
правопорушення на ринку цінних
паперів.

Згідно з підпунктом 1.7 пункту 1 Розділу
XVII Правил розгляду справ про порушення
вимог законодавства на ринку цінних
паперів та застосування санкцій,
затверджених рішенням Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку від 11 грудня 2007 року № 2272 за
правопорушення на ринку цінних паперів
до юридичних осіб застосовуються такі
фінансові та інші санкції - неподання,
подання не в повному обсязі інформації
та/або подання недостовірної
інформації до Комісії - у розмірі до
тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до пункту 2 Розділу XVIIІ
Правил розгляду справ про порушення
вимог законодавства на ринку цінних
паперів та застосування санкцій штраф
має бути сплачений юридичною особою не
пізніше як через 15 днів з дати
отримання ним постанови.

Згідно з пунктом 3 Розділу XVIIІ Правил
розгляду справ про порушення вимог
законодавства на ринку цінних паперів
та застосування санкцій юридичні особи
сплачують штрафи шляхом перерахування
коштів до Державного бюджету.

Під час судового розгляду встановлено,
що позивач застосував до відповідача
штрафні санкції у зв'язку з тим, що
підприємством не опубліковано
регулярну річну інформацію за 2011 рік в
офіційному друкованому виданні.

Так, згідно з Актом про правопорушення
на ринку цінних паперів від 10.10.2013
№2694-ЦД-1-Е позивачем встановлено, що
підприємством не виконано
розпорядження від 15.05.2013 №463-ЦД-1-Е про
усунення порушень законодавства про
цінні папери відносно не опублікування
регулярної річної інформації за 2011 рік
в офіційному друкованому виданні.

Будь-яких доказів, що спростовують
твердження позивача про не
опублікування регулярної річної
інформації, відповідачем суду не
надано.

Крім того, аналізуючи матеріали справи,
суд дійшов висновку, що Постанова
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку від
23.10.2013 № 2622-ЦД-1-Е про накладення санкції
за правопорушення на ринку цінних
паперів, якою до відповідача
застосовано штраф у загальній сумі 17000
грн., прийнята в порядку та у спосіб,
визначений законодавством України, в
тому числі Законом України "Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні".

Судом встановлено, що відповідачем
постанова від 23.10.2013 № 2622-ЦД-1-Е про
накладення санкції на відповідача за
правопорушення на ринку цінних паперів
у встановлені Законом строки не була
оскаржена, а тому вважається
узгодженою.

Крім того, Відповідачем постанова про
накладення санкції у добровільному
порядку не виконана.

Згідно вимог ст. 11 Закону України "Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні" у разі несплати
штрафу протягом 15 днів примусове
стягнення штрафів здійснюється на
підставі відповідного рішення суду за
позовом Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку.

Суд не бере до уваги посилання
відповідача на те, що позивачем
пропущений строк звернення з до суду,
оскільки виникнення права звернення до
суду з вимогою про стягнення боргу
пов'язано з моментом не сплати штрафних
санкцій підприємством, відповідачем не
зазначено дату отримання даної
постанови про накладання штрафу, що в
свою чергу не дає можливості
встановити дату початку даного строку.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості. В силу положень статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, враховуючи зазначене та з огляду
на те, що штраф у встановлений чинним
законодавством строк відповідачем
добровільно не сплачено, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Водночас, позивачем 02.06.2014 подано до
суду клопотання про звільнення від
сплати судового збору. Клопотання
обґрунтоване тим, що територіальний
департамент є бюджетною організацією,
фінансування якої здійснюється з
Державного бюджету України, а станом на
момент звернення до суду кошти на
оплату судового збору у позивача
відсутні, оскільки кошторисом витрат
обсяг коштів на такі витрати не
передбачено.

Відповідно до статті 88 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, враховуючи майновий стан сторони,
може своєю ухвалою зменшити розмір
належних до сплати судових витрат чи
звільнити від їх оплати повністю або
частково, чи відстрочити або
розстрочити сплату судових витрат на
визначений строк.

Таким чином, суд вважає за можливе
звільнити від сплати судового збору
Центральний територіальний
департамент Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати з відповідача
не підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
124 Конституції України, Законом України
"Про цінні папери та фондовий ринок",
Законом України "Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні", статтями 69, 70, 71, 94, 158-163, 167, 257
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Центрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Білоцерківське
птахопідприємство" () на
користь Державного бюджету України
штраф у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
00 коп.

Звільнити від сплати судового збору
Центральний територіальний
департамент Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з моменту отримання копії
постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.