Справа № 818/469/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.Справа № 818/469/14

Головуючий 1 інстанції: Опімах Л.М.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Тацій Л.В.

при секретарі Гришко Ю.В.

за участю:

представника відповідача - Зайченко
С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 27.03.2014р. по справі № 818/469/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білопільський
елеватор»

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області

про визнання протиправною та
скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ «Білопільський елеватор»,
звернулося до Сумського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправною та
скасувати постанову № 5 від 28.01.14 р. по
справі про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 27.03.14 р. по
справі № 818/469/14 позов був задоволений.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
27.03.14 р. по справі № 818/469/14 та прийняти
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги та пояснення
представника відповідача в судовому
засіданні, колегія суддів дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі направлення від 11.11.13 р.
(а.с.140) Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області проведена планова
перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ТОВ
«Білопільський елеватор» (м. Білопілля,
вул. Чапаєва, 1) об'єкта будівництва
«Будівництво зерносушильного
комплексу з прийомом зерна з
автотранспорту», про що складений акт
№ 1070 від 28.11.13 р. (а.с.147-152). За наслідками
перевірки начальником Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Сумській області прийнята
постанова № 5 від 28.01.14 р. про
притягнення позивача до
відповідальності за порушення вимог ч.
8 ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у вигляді
штрафу у розмірі 1032300,0 грн. (а.с. 26-27), на
підставі того, що за висновком
перевіряючих, позивачем вчинено
порушення, що полягає у експлуатації
завершеного будівництвом
зерносушильного комплексу з прийомом
зерна з автотранспорту не введеного в
експлуатацію. Даний висновок
ґрунтується на відсутності документів
і доказів щодо технологічного
випробування на момент перевірки та
наявності кукурудзи у завальній ямі,
про що свідчать фотознімки, зроблені
посадовою особою відповідача, та
розрахунках відповідача, виходячи з
обсягів спожитого газу з січня 2012 р. по
березень 2014 р.

Не погоджуючись з прийнятою
відповідачем постановою, позивач
звернувся до суду першої інстанції із
вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
постанова Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області № 5 по справі про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 28.01.14 р. не відповідає
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно
є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

В рішенні суду першої інстанції
зазначено, що в період з 24.10.13 р. по 04.12.13
р. на підприємстві позивача на об'єкті
будівництва проводився комплекс
пусконалагоджувальних робіт та
режимно-налагоджувальних випробувань,
що підтверджується журналом дефектів
та неполадок пусконалагоджувальних
робіт будівництва зерносушильного
комплексу, договором на технічне
обслуговування та ремонт зерносушарки
№ 1 від 12.11.13 р., наказом генерального
директора про проведення комплексного
випробування обладнання № 86 від 25.11.13
р., листом на адресу територіального
управління Держгірпромнагляду в
Сумській області від 04.10.13 р. про
продовження терміну виконання
пусконалагоджувальних робіт газового
обладнання зерносушарки з 04.10.13 р. по
04.12.13 р., формою Ю, наказом генерального
директора № 83 від 05.10.13 р. про
проведення індивідуальних
випробувань технологічного обладнання
зерносушильного комплексу, договором
про надання послуг з пусконаладки № 31
від 12.11.13 р. з ПП «Фірма «Енергоналадка»,
актом прийому обладнання після
комплексного випробування, актами
індивідуальних випробувань
обладнання, договором на монтажні та
пусконалагоджувальні роботи № 0912 від
03.12.12 р., актами виконаних робіт,
технологічним звітом про виконання
пусконалагоджувальних робіт, витягом з
проекту (а.с. 8-13, 35-94).

При цьому суд першої інстанції вказав,
що зазначені документи знаходились на
момент перевірки у позивача, про їх
наявність повідомлялось також при
наданні зауважень на акт перевірки та у
письмових поясненнях позивача від 16.12.13
р., 23.01.14 р., наданих у зв'язку з розглядом
справи про правопорушення, також копії
цих документів надані відповідачу
після складання акту перевірки, що
підтвердив в судовому засіданні його
представник.

Крім того, на підтвердження виконання
пусконалагоджувальних робіт наданий
технологічний регламент комплексних
випробувань зерносушильного комплексу
з прийомом зерна з автотранспорту (а.с.
119-123), яким передбачено проведення
випробувань виробництва шляхом
перевірки послідовності включення
механізмів і роботи різних маршрутів
без навантаження, а також з подачею
зерна та регулювання транспортного і
технологічного обладнання на
необхідну потужність. Також листом ППФ
«Енергоналадка», направленого на
адресу начальника Інспекції ДАБК у
Сумській області у відповідь на його
запит, вбачається, що цим
підприємством в період з 24.10.13 р. по 18.11.13
р. проводилися пусконалагоджувальні
роботи на ТОВ «Білопільський елеватор»
з загрузкою зернових культур в
зерносушарку (а.с.168-169).

На підставі наведено судом першої
інстанції був зроблений висновок, що
зміст наданих позивачем документів
свідчить про здійснення саме
пусконалагоджувальних робіт, які є
складовою частиною будівельних робіт,
а не про експлуатацію зерносушарки,
тобто в діях позивача відсутній склад
правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що підставою
для прийняття оскаржуваної позивачем
постанови про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності слугував абз.
6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», де
вказано, що суб'єкти містобудування,
які здійснюють проектування об'єктів,
експертизу проектів будівництва,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у т.ч. за нестворення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення, незабезпечення
приладами обліку води і теплової
енергії, а також за заниження категорії
складності об'єкта будівництва,
зокрема штраф у розмірі 900 мінімальних
заробітних плат для об'єктів V
категорії складності, у разі
експлуатації або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації.

Відповідно ч. 5 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката. В ч. 8 ст. 39 Закону
встановлено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих (якщо таке прийняття
передбачено законодавством) в
експлуатацію, забороняється.

Зміст вказаних правових норм свідчить,
що прийняттю закінчених будівництвом
об'єктів в експлуатацію передує
виконання будівельних робіт.

Відповідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
замовник має право виконувати
будівельні роботи після: 1) направлення
замовником повідомлення про початок
виконання будівельних робіт
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю),
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування; 2)
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Відповідно п. 1 Порядку розроблення
проектної документації на будівництво
об'єктів, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 45 від 16.05.11 р.,
будівництво - нове будівництво,
реконструкція, технічне переоснащення
діючих підприємств, реставрація та
капітальний ремонт об'єктів
будівництва.

В п. 9-12 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою КМУ
№ 461 від 13.04.11 р., встановлено, що на
об'єкті повинні бути виконані всі
передбачені проектною документацією
згідно із державними будівельними
нормами, стандартами і правилами
роботи, а також змонтоване і
випробуване обладнання. На об'єкті
виробничого призначення, на якому
встановлено технологічне обладнання,
повинні бути проведені
пусконалагоджувальні роботи згідно з
технологічним регламентом,
передбаченим проектом будівництва,
створені безпечні умови для роботи
виробничого персоналу та перебування
людей відповідно до вимог
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки, пожежної
та техногенної безпеки, екологічних і
санітарних норм.

Колегія суддів вважає за доцільне
зауважити, що пусконалагоджувальні
роботи за своїм змістом є ключовим
етапом введення змонтованого
обладнання у безпечну експлуатацію.
Вони включають в себе перевірку,
налаштування і випробовування
обладнання з метою забезпечення усіх
параметрів і режимів, заданих проектом,
та є експертною оцінкою виконаних
монтажних робіт. Наведені вище
обставини свідчать про те, що на момент
проведення перевірки підприємством
позивача не здійснювалася
експлуатація зернової сушарки, а
здійснювалися пусконалагоджувальні
роботи, як складова частина
будівельних робіт, а тому висновок
відповідача про порушення позивачем
положень ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
є неправомірними.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
27.03.14 р. по справі № 818/469/14 прийнята з
дотриманням вимог чинного
законодавства, колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Сумській області на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 27.03.14 р. по
справі № 818/469/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 27.03.14 р. по
справі № 818/469/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Білопільський елеватор» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Сумській області про
визнання протиправною та скасування
постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з
моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Тацій Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 19.06.2014 року.