Справа № К-38327/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2014 р. м. Київ
К-38327/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою
Могилів-Подільського прикордонного
загону Південного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2010 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до Могилів-Подільського
прикордонного загону Південного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України,
Південного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
про поновлення на посаді, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом, в
якому зазначав, що проходив військову
службу за контрактом на посаді
інспектора прикордонної служби 2
категорії 3 відділення інспекторів
прикордонної служби відділу
прикордонної служби
«Могилів-Подільський» I категорії (тип
Б) Могилів-Подільського прикордонного
загону Південного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України. Наказом начальника
Південного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
від 19 квітня 2010 року №36-ос з ним
припинено (розірвано) контракт та
звільнено з військової служби через
службову невідповідність, а наказом
начальника Могилів-Подільського
прикордонного загону від 08 червня 2010
року № 129-ОС виключено зі списків
особового складу та всіх видів
забезпечення.

Вважаючи накази незаконними та
уточнивши позовні вимоги просив суд їх
скасувати, поновити на посаді та
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2010 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, відповідач
просив суд скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову. У обґрунтування
касаційної скарги посилався на неповне
дослідження судами підстав звільнення
позивача та пропуск встановленого
законом строку оскарження наказів про
накладення дисциплінарного стягнення
та звільнення з військової служби.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 01 серпня 2008 року ОСОБА_4
уклав з Могилів-Подільським
прикордонним загоном Південного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України контракт
про проходження військової служби у
Державній прикордонній службі України
строком на три роки.

Листом начальника відділення
внутрішньої безпеки по
Могилів-Подільському прикордонному
загону від 11 березня 2010 року № 52/40
повідомлено начальника
Могилів-Подільського прикордонного
загону про виявлення порушень вимог
військових статутів з боку посадових
осіб загону, з метою перевірки яких,
наказом т.в.о начальника
Могилів-Подільського прикордонного
загону від 12 березня 2010 року № 233
призначено службове розслідування.

Висновком службового розслідування,
затвердженим начальником
Могилів-Подільського прикордонного
загону 19 березня 2010 року, встановлено,
що 09 березня 2010 року о 17 год. 05 хв. по
вулиці Пушкінська в місті
Могилів-Подільський був зупинений
автомобіль марки «КІА», державний
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_4, у якого були виявлені ознаки
вживання спиртних напоїв. Від
проходження медичного огляду він
відмовився в присутності двох свідків.

Відносно ОСОБА_4 складено протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною першою статті 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, а постановою судді
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 23 липня 2010
року закрито провадження у справі у
зв'язку з закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення.

Наказом начальника Південного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України від 31
березня 2010 року №152 за порушення вимог
статті 13 Статуту внутрішньої служби
Збройних Сил України, розпорядження
голови Державної прикордонної служби
України від 22 грудня 2007 року №Т-32-10795
«Про недопущення вживання спиртних
напоїв», розпорядження начальника
Південного регіонального управління
від 30 січня 2009 року №Т/32-369 «Про
підвищення відповідальності
персоналу» на ОСОБА_4 накладено
дисциплінарне стягнення, передбачене
пунктом «є» статті 62 Дисциплінарного
статуту Збройних Сил України
(звільнення з військової служби за
службовою невідповідністю).

Наказом начальника Південного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України від 19
квітня 2010 року №36-ос з позивачем
припинено (розірвано) контракт та його
звільнено з військової служби на
підставі пункту «е» частини 6 статті 26
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» в запас
по 24 прикордонному загону (через
службову невідповідність).

Наказом начальника
Могилів-Подільського прикордонного
загону від 08 червня 2010 року №129-ОС
ОСОБА_4 виключено зі списків особового
складу та всіх видів забезпечення з 08
червня 2010 року.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення відповідачем не враховано
всіх обставин справи, ступеню провини
та його попередню поведінку,
відсутність завданих державі та іншим
особам збитків, негативних наслідків
правопорушення, відсутність
дисциплінарних стягнень та
відповідність посаді згідно
атестаційного листа, не обґрунтовано
службову невідповідність.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до підпункту 1 пункту 267
Положення про проходження громадянами
України військової служби в Державній
прикордонній службі України,
затвердженого Указом Президента
України від 29 грудня 2009 року № 1115,
контракт припиняється (розривається), а
військовослужбовці, які проходять
військову службу за контрактом,
звільняються з військової служби з
підстав, визначених частиною шостою
статті 26 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», з ініціативи командування
органу Держприкордонслужби - за
наявності підстав, передбачених
пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж»
та «и» частини шостої статті 26 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу».

Згідно пункту «е» частини шостої
статті 26 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» контракт припиняється
(розривається), а військовослужбовці,
які проходять військову службу за
контрактом, звільняються з військової
служби через службову невідповідність.

Підпунктом 1 пункту 280 Положення про
проходження громадянами України
військової служби в Державній
прикордонній службі України визначено,
що звільнення військовослужбовців з
військової служби через службову
невідповідність здійснюється у разі
накладення на військовослужбовця
дисциплінарного стягнення - звільнення
з військової служби за контрактом за
службовою невідповідністю;
позбавлення військового звання
прапорщика (мічмана), старшого
прапорщика (старшого мічмана) із
звільненням з військової служби у
запас; звільнення з військової служби
за службовою невідповідністю.

Задовольняючи позов та поновлюючи
ОСОБА_4 на посаді, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився
апеляційний суд, дійшов обґрунтованого
висновку, що звільнення через службову
невідповідність є незаконним, оскільки
адміністративне правопорушення, яке
стало підставою для проведення
службового розслідування та
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, вчинене позивачем в
позаслужбовий час та не пов'язане з
виконання ним своїх службових
обов'язків. Крім того, звільняючи
позивача через службову
невідповідність, відповідачем не
наведено фактів невиконання чи
неналежне виконання ним своїх
службових обов'язків або вчинення дій,
які унеможливлюють подальше виконання
своїх обов'язків.

Твердження відповідача, що під час
звільнення позивача було також
враховано наявність постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за вчинення
корупційного діяння є необґрунтованим,
оскільки суб'єкт владних повноважень
не пов'язував звільнення з даним
адміністративним правопорушенням.

Також є помилковим твердження
відповідача про пропуск позивачем
строку звернення до суду,
встановленого статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Оскільки після винесення 19
квітня 2010 року наказу про звільнення
позивач продовжував виконувати свої
обов'язки та був виключений зі списків
особового складу з 08 червня 2010 року, а
до суду звернувся 22 червня 2010 року, ним
не було пропущено процесуальний строк.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування та ухвалення
нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Могилів-Подільського
прикордонного загону Південного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/