Справа № 820/6229/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 р.
№ 820/6229/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання
Тайцеві А.Л.

за участю :

представника позивача - Михальова В.А.

представника відповідачів - Соловйової
Т.С.,

представника 3х - осіб - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства " Золота нива
1" до Управління Держземагенства в
Ізюмському районі Харківської області,
Головного управління Держземагенства
у Харківській області, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій
протиправними, скасування рішень та
зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, Приватне підприємство "
Золота нива 1", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Держземагенства в
Ізюмському районі Харківської області,
Головного управління Держземагенства
у Харківській області, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якому просив
суд:

- визнати протиправним та скасувати
Наказ Головного управління
Держземагентства у Харківській
області від 10.10.2013р. №ХА/:03:000/00000170
"Про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою";

-визнати протиправним та скасувати
Наказ Головного управління
Держземагентства у Харківській
області від 10.10.2013р.
№ХА/:03:000/00000171 "Про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою";

-визнати протиправним та скасувати
Наказ Головного управління
Держземагентства у Харківській
області від 10.10.2013р.
№ХА/:03:000/00000172 "Про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою";

- визнати протиправними дії Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області з державної
реєстрації земельних ділянок з
кадастровими номерами :03:000:0293,
:03:000:0292, :03:000:0291;

-зобов'язати Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області скасувати запис у
Поземельній книзі від 07.12.2013р. щодо
державної реєстрації земельної
ділянки кадастровий номер :03:000:0291,
площею 6,61га;

-зобов'язати Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області скасувати запис у
Поземельній книзі від 07.12.2013р. щодо
державної реєстрації земельної
ділянки кадастровий номер :03:000:0292,
площею 6,61га;

-зобов'язати Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області скасувати запис у
Поземельній книзі від 23.12.2013р. щодо
державної реєстрації земельної
ділянки кадастровий номер :03:000:0293,
площею 6,61га.

В обґрунтування позивних вимог
позивач зазначив, що 10.12.2009 року між
Ізюмською районною державною
адміністрацією Харківської області та
ПП "Золота Нива 1" (орендар) було
укладено договір землі від 10.12.2009 р.
Відповідно до умов Договору Ізюмська
района державна адміністрація
Харківської області надала, а ПП
"Золота Нива 1" прийняло в строкове
платне користування земельну ділянку ,
загальною площею 41,7982 га, із земель
державного резервного фонду, яка
розташована на території Куньєвської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області. 20.05.2013 року
позивачем було отримано листи від
14.05.2013 року від трьох громадян, якими
вони, посилаючись на судові рішення
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області просили ПП "Золота
Нива 1" надати їм згоду на вилучення зі
складу земельної ділянки, що перебуває
у користуванні ПП "Золота Нива 1" згідно
з вищевказаним договором оренди землі
трьох земельних ділянок, орієнтовною
площею 6,61 га кожному. ПП "Золота Нива 1
було надано відповіді зазначеним
особам, а саме відмовлено. Вподальшому
ПП "Золота Нива 1" стало відомо, що
третіми особами були вчинені дії по
вилученню зі складу земельної ділянки,
орендованої ПП "Золота Нива 1", трьох
земельних ділянок, а саме: сформовано
та зареєстровано земельні ділянки
кадастрові номери, а також виготовлено
та подано на затвердження в Головне
управління Держземагентства у
Харківській області проекти
землеустрою щодо відведення цих
земельних ділянок.

Отримавши наведену інформацію, позивач
звернуся до Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області із заявою про
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру від 27.03.2014 року, на
що 27.03.2014 року підприємством отримано
Рішення №РВ-014 від 27.03.2014 року про
відмову у внесенні відомостей до
Державного земельного кадастру.

Позивач вважає, що видача розпорядчого
документа на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки була
здійснена з порушенням чинного
земельного законодавства, та
відповідно державна реєстрація нових
земельних ділянок також вчинена з
порушенням чинного законодавства.

Представник відповідачів в письмових
запереченнях зазначив, що
адміністративний позов не визнає в
повному обсязі та зазначив, що гр.
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у порядку
передбаченому ч.6 ст.118 Земельного
кодексу України звернулись до
Головного управління із заявами від
11.09.2013 року про надання дозволів на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок (паїв)
орієнтованими площами 6,61 га ріллі для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель державного резервного
фонду (поле №2) . На підставі наданих
документів Головне управління
відповідно до статтей 15-1,22, 116,118, 121,122
Земельного кодексу України та інших
нормативних документів було видано
Накази "Про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою", якими зазначеним
громадянам було надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, розташованої за межами с.
Куньє Ізюмського району Харківської
області. Представник відповідачів
зазначає, що Головне управління жодним
чином не порушувало Закони України, та
вважає, що позовні вимоги ПП "Золота
Нива 1" є безпідставними та
необґрунтованими, тому в їх
задоволенні просить відмовити.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів в судове
засідання прибув, проти
адміністративного позову заперечував.

Представник третьої особи в судове
засідання прибув, проти позову
заперечував.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Статтею 78 Земельного кодексу України
встановлено, що земля в Україні може
перебувати у приватній, комунальній та
державній власності.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу
України визначено суб"єктів права
власності на землю, зокрема, одним з
суб"єктів права власності на землю є
держава, яка реалізує це право через
відповідні органи державної влади, - на
вільні землі державної власності.

Матеріалами справи підтверджено, що
10.12.2009 року між Ізюмською районною
державною адміністрацією Харківської
області та ПП "Золота Нива 1" (орендар)
було укладено договір землі від 10.12.2009
р.

Відповідно до умов Договору Ізюмська
районна державна адміністрація
Харківської області надала, а ПП
"Золота Нива 1" прийняло в строкове
платне користування земельну ділянку
кадастровий номер :03:000:0276,
загальною площею 41,7982 га, із земель
державного резервного фонду (рілля,
поле №2 площею 417982 га), яка розташована
на території Куньєвської сільської
ради Ізюмського району Харківської
області, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

У пункті 8 Договору оренди зазначено, що
він укладений строком на 49 років.
(а.с.15-18).

21.12.2009 року вказаний договір від 10.12.2009
року було зареєстровано в Ізюмському
міськрайонному відділі реєстрації
Харківської філії ДП "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах" за №07.

Вподальшому, на підставі рішень
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області, якими зобов"язано
Ізюмську району державну
адміністрацію видати ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 надати сертифікати на право на
земельні ділянки КСП "Жовтень " із
земель запасу Куньєвської сільської
ради, 11.09.2013 року громадяни ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у порядку
передбаченому ч.6 ст.118 Земельного
кодексу України звернулись до
Головного управління із заявами про
надання дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок (паїв) орієнтованими площами 6,61
га ріллі для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель державного резервного
фонду (поле №2).

До заяв вказаними громадянами було
надано пакет документів, а саме:
викопіювання з кадастрових карток
(плану); інформація про віднесення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності (довідки по формі
№6-зем), копії паспорту, копії
ідентифікаційних номерів, рішення
Ізюмського міськрайонного суду, копію
листа Управління Держземагентства в
Ізюмському районі Харківської області
про розмір земельної частки (паю)
реформованого КСП "Жовтень".

На підставі наданих документів
Головним управлінням Держземагентства
у Харківській області відповідно до
статтей 15-1, 22, 116, 118, 121, 122 Земельного
кодексу України та інших нормативних
документів було видано Накази "Про
надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою"
№ХА/:03:000/00000170 від 10.10.2013 року,
№ХА/:03:000/ 00000171 від 10.10.2013 року,
№ХА/:03:000/00000172 від 10.10.2013 року,
якими громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 було надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, розташованої за межами с.
Куньє Ізюмського району Харківської
області.

Вподальшому громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 звернулись до державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області Дехтярьової Ю.М.
04.12.2013 року та ОСОБА_7 - 23.12.2013 року для
проведення державної реєстрації
земельних ділянок згідно розроблених
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованих за межами с. Куньє на
території Куньєвської сільської ради
Ізюмського району Харківської області
(для кожного окремо).

Вказаними громадянами державному
реєстратору було надано відповідно до
вімог ст.110 Постанови КМУ "Про
затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру"
наступні документи: оригінал
погодженої відповідно до
законодавства документації із
землеустрою, яка є підставою
формування земельної ділянки,
електронний документ та документ, що
підтверджує оплату послуг державної
реєстрації земельної ділянки.

На підставі наданих документів
державним кадастровим реєстратором
Діхтярьовою Ю.М. за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру (НКС) було
роздруковані заяви про державу
реєстрацію земельних ділянок за формою
згідно додатку 22 Постанови КМУ "Про
затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру".

Надалі, після проведення перевірки
вказаних документів на відповідність
законодавству та на предмет перетинів
земельних ділянок, державним
кадастровим реєстратором Діхтярьовою
Ю.М. в межах наділених повноважень з
державної реєстрації земельних
ділянок було зареєстровано земельні
ділянки з кадастровими номерами
:03:000:0293, :03:000:0292, : 03:000:0291,
на підтвердження чого громадянам
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було надано
витяги з Державного земельного
кадастру.

27.03.2014 року позивач звернуся до
Управління Держземагентства в
Ізюмському районі Харківської області
із заявою про внесення відомостей до
Державного земельного кадастру від
27.03.2014 року

Того ж дня, державним кадастровим
реєстратором Лисенко О.О. було винесено
Рішення №РВ-014 від 27.03.2014 року про
відмову у внесенні відомостей до
Державного земельного кадастру.
Підставою відмови було визначено
невідповідність поданих документів
вимогам, установленим Законом України
"Про Державний земельний кадастр" і
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, а саме: перетин ділянок з
ділянками :03:000:0293, :03:000:0292,
:03:000:0291.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне. Відносини
землекористування врегульовані
Земельним кодексом України, Законом
України «Про оренду землі», який є
спеціальним законом стосовно відносин,
пов'язаних з орендою землі, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

За статтею 2 ЗК України земельними
відносинами є суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження землею, суб'єктами в яких
виступають громадяни, юридичні особи,
органи місцевого самоврядування та
органи державної влади, а об'єктами
землі в межах території України,
земельні ділянки та права на них, у тому
числі на земельні паї (частки).

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу
України, центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що
орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у державній власності, є
органи виконавчої влади, які
відповідно до закону передають
земельні ділянки у власність або
користування.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
10.05.2012 року N 258, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 30.05.2012
року за N 852/21164, затверджено Положення
про Головне управління
Держземагенства в області, яке є
територіальним органом Державного
агентства земельних ресурсів України
та йому підпорядковане.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
25.01.2013 року N 40 доповнено пункт 4
Положення новим підпунктом 4.32, згідно з
яким Головне управління відповідно до
покладених на нього завдань, зокрема,
передає відповідно до закону земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або в користування для всіх
потреб в межах області.

Таким чином, відповідно до змін,
внесених до земельного законодавства
України, з 25.01.2013 року повноваження щодо
передачі земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області віднесено до компетенції
Головного управління Держземагенства
у Харківській області.

Статтею 93 Земельного кодексу України
передбачено, що право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Орендою землі у відповідності до ст. 1
Закону України «Про оренду землі»
(редакція чинна на момент виникнення
спірних правовідносин) є засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Як встановлено ст. 2 Закону України «Про
оренду землі», відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Договір оренди землі, відповідно до ст.
13 Закону України «Про оренду землі», це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Судом встановлено, що 10.12.2009 року між
Ізюмською районною державною
адміністрацією Харківської області та
ПП "Золота Нива 1" (орендар) було
укладено договір землі від 10.12.2009 р.
Відповідно до умов Договору Ізюмська
районна державна адміністрація
Харківської області надала, а ПП"Золота
Нива 1" прийняло в строкове платне
користування земельну ділянку
кадастровий номер :03:000:0276,
загальною площею 41,7982 га, із земель
державного резервного фонду (рілля,
поле №2 площею 417982 га), яка розташована
на території Куньєвської сільської
ради Ізюмського району Харківської
області, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Вказаний договір оренди був укладений
строком на 49 років. (а.с.15-18).

21.12.2009 року договір від 10.12.2009 року було
зареєстровано в Ізюмському
міськрайонному відділі реєстрації
Харківської філії ДП "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах" за №07.

11.09.2013 року громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 у порядку передбаченому ч.6 ст.118
Земельного кодексу України звернулись
до Головного управління із заявами про
надання дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок (паїв) орієнтованими площами 6,61
га ріллі для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок земель державного резервного
фонду (поле №2).

На підставі наданих документів
Головним управлінням відповідно до
статтей 15-1,22, 116,118, 121,122 Земельного
кодексу України та інших нормативних
документів було видано Накази "Про
надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою"
№ХА/:03:000/00000170 від 10.10.2013 року,
№ХА/:03:000/00000171 від 10.10.2013 року,
№ХА/:03:000 /00000172 від 10.10.2013 року,
якими громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 було надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, розташованої за межами с.
Куньє Ізюмського району Харківської
області.

Так, відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України:
земельні, які перебувають у власності
чи користуванні громадян або юридичних
осіб, передаються у власність чи
користування за рішенням органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування лише після припинення
права власності чи користування ними в
порядку, визначеному законом.

Таким чином, за умов якщо є діючий,
ніким не скасований та/або не визнаний
нечинним договір оренди укладений між
сторонами, державний орган не
вилучивши земельну ділянку у
попереднього землекористувача, не має
права давати згоду на виготовлення
проекту землеустрою та передачу
спірної земельної ділянки іншому
землекористувачу.

Натомість, суд дослідивши опорювальні
накази "Про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою" №ХА/:03:000/00000170 від
10.10.2013 року, №ХА/:03:000/00000171 від
10.10.2013 року, №ХА/:03:000/00000172 від
10.10.2013 року, встановив наступне.

Зі змісту наказів встановлено, що
громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
було надано дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність,
розташованої за межами с. Куньє
Ізюмського району Харківської області.

Суд звертає увагу на те, що у зазначених
наказах "Про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою" від 10.10.2013 року, відсутня
жодна прив'язка до конкретної
земельної ділянки, а вказано лише
орієнтовний розмір ділянки 6,6100 умовних
кадастрових гектар, за рахунок земель
державного резервного фонду
сільськогосподарського призначення
сільськогосподарських угідь (рілля), з
цільовим призначенням - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Враховуючи те, що у оскаржуваних
Наказах відсутні будь-які ознаки чи
посилання на те, що дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, який був наданий громадянам
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, якимось чином
стосується саме земельної ділянки яка
відповідно до договору землі від 10.12.2009
р. знаходиться в оренді ПП"Золота Нива
1", а також те, що позивачем не надано
доказів того, що вказані накази якимось
чином порушують права та обов"язки
позивача, суд вважає в даному випадку
право позивача не порушено у зв"язку з
чим відсутня необхідність у визнанні
протиправними та скасування Наказів
Головного управління Держземагентства
у Харківській області від 10.10.2013р.
№ХА/:03:000 /00000170, від 10.10.2013р.
№ХА/:03:000/00000171, від 10.10.2013р.
№ХА/ :03:000/00000172 "Про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою"

З огляду на викладене, суд вважає
за необхідне відмовити у задоволенні
частини позовних вимог про визнання
протиправними та скасування Наказів
Головного управління Держземагентства
у Харківській області від 10.10.2013р.
№ХА/:03:000/00000170 , від 10.10.2013р.
№ХА/:03:000/00000171, від 10.10.2013р.
№ХА/:03 :000/00000172 "Про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою".

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дії Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області з державної
реєстрації земельних ділянок з
кадастровими номерами :03:000:0293,
:03:000:0292, :03:000:0291 та
зобов'язання Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області скасувати записи у
Поземельній книзі від 07.12.2013р. щодо
державної реєстрації земельної
ділянки кадастровий номер :03:000:0291,
площею 6,61га; :03:000:0292, площею 6,61га;
:03 :000:0293, площею 6,61га., суд зазначає
наступне.

Суд зазначає, що з 01.01.2013 року
набув чинності Закон України "Про
державний земельний кадастр" який
регулює відносин, що виникають при
веденні Державного земельного
кадастру.

Вимогами ст. 9 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
передбачено, що саме до повноважень
державного кадастрового реєстратора
належить внесення відомостей до
Державного земельного кадастру або
надання відмови у їх внесенні.

Державний кадастровий реєстратор є
державним службовцем. Державним
кадастровим реєстратором може бути
громадянин України, який має вищу
землевпорядну або юридичну освіту та
стаж землевпорядної або юридичної
роботи не менш як два роки.

Державний кадастровий реєстратор:
здійснює реєстрацію заяв про внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру, надання таких відомостей;
перевіряє відповідність поданих
документів вимогам законодавства;
формує поземельні книги на земельні
ділянки, вносить записи до них,
забезпечує зберігання таких книг;
здійснює внесення відомостей до
Державного земельного кадастру або
надає відмову у їх внесенні; присвоює
кадастрові номери земельним ділянкам;
надає відомості з Державного
земельного кадастру та відмову у їх
наданні; здійснює виправлення помилок
у Державному земельному кадастрі;
передає органам державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
відомості про земельні ділянки.

Державний кадастровий реєстратор
має посвідчення Державного
кадастрового реєстратора та власну
печатку . Державний кадастровий
реєстратор має доступ до всіх
відомостей Державного земельного
кадастру, самостійно приймає рішення
про внесення відомостей до нього,
надання таких відомостей, про відмову
у здійсненні таких дій.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян чи їх
об'єднань у діяльність Державного
кадастрового реєстратора, пов'язану
із здійсненням державної
реєстрації

земельних ділянок, забороняється.

Державна реєстрація земельних
ділянок, обмежень у їх використанні,
ведення поземельних книг, внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про земельні ділянки
здійснюються Державними кадастровими
реєстраторами, які здійснюють свою
діяльність за місцем розташування,
земельної ділянки (район, місто
республіканського значення
Автономної Республіки Крим, місто
обласного значення).

Як було встановлено судом раніше,
Головним управлінням Держземагентства
у Харківській області відповідно було
видано Накази "Про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою" №ХА/:03:000/00000170 від
10.10.2013 року, №ХА/:03: 000/00000171 від
10.10.2013 року, №ХА/:03:000/00000172 від
10.10.2013 року, якими громадянам ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, розташованої за межами с.
Куньє Ізюмського району Харківської
області.

Вподальшому громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 звернулись до державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області Дехтярьової Ю.М.
04.12.2013 року та ОСОБА_7 - 23.12.2013 року для
проведення державної реєстрації
земельних ділянок згідно розроблених
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованих за межами с. Куньє на
території Куньєвської сільської ради
Ізюмського району Харківської області
(для кожного окремо).

Вказаними громадянами державному
реєстратору було надано відповідно до
вимог ст.110 Постанови КМУ "Про
затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру"
наступні документи: оригінал
погодженої відповідно до
законодавства документації із
землеустрою, яка є підставою
формування земельної ділянки,
електронний документ та документ, що
підтверджує оплату послуг державної
реєстрації земельної ділянки.

На підставі наданих документів
державним кадастровим реєстратором
Діхтярьовою Ю.М. за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру (НКС) було
роздруковані заяви про державу
реєстрацію земельних ділянок за формою
згідно додатку 22 Постанови КМУ "Про
затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру".

Надалі, після проведення перевірки
вказаних документів на відповідність
законодавству та на предмет перетинів
земельних ділянок, державним
кадастровим реєстратором Діхтярьовою
Ю.М. було зареєстровано земельні
ділянки з кадастровими номерами
:03:000:0293, :03:000:0292, :03 :000:0291,
на підтвердження чого громадянам
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було надано
витяги з Державного земельного
кадастру.

Суд зазначає, що саме державним
кадастровим реєстратором Діхтярьовою
Ю.М. в межах наділених повноважень з
державної реєстрації земельних
ділянок, а не Управлінням
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області було
зареєстровано земельні ділянки з
кадастровими номерами :03:000:0293,
:03:000:0292, :03 :000:0291.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №8 від
20.05.2013 року "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів" дії
або бездіяльність зокрема державного
кадастрового реєстратора можуть бути
оскаржені до суду. Суди повинні мати на
увазі, що під діями також слід розуміти
рішення, прийняті зазначеними
суб"єктами владних повноважень з
питань реєстрації.

Таким чином, прийняті державним
кадастровим реєстратором, як
спеціальним суб"єктом владних
повноважень, рішення можуть бути
оскаржені у встановленому порядку.

Враховуючи викладене, Управління
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області, як територіальний
орган Держземагенства України, не є
суб"єктом, уповноваженим відповідно до
вимог Закону України "Про Державний
земельний кадастр" проводити державну
реєстрацію земельних ділянок та
скасовувати записи в Поземельних
книгах про державну реєстрацію
земельних ділянок.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
даної частини позовних вимог до
Управління Держземагентства в
Ізюмському районі Харківської області
.

Щодо твердження представника позивача
про те, що Управлінням
Держземагентства в Ізюмському районі
Харківської області було порушено
право позивача, а саме винесено рішення
№РВ-014 від 27.03.2014 року про відмову
у внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру з
підстав невідповідності поданих
документів вимогам, установленим
Законом України "Про Державний
земельний кадастр" і Порядку ведення
Державного земельного кадастру, а саме:
перетин ділянок з ділянками
:03:000:0293, :03:000:0292, :03:000:0291,
суд зазначає, що вказане твердження є
необґрунтованим оскільки рішення
№РВ-014 від 27.03.2014 року про відмову
у внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру було
винесено державним кадастровим
реєстратором Лисенко О.О., а не
Управлінням Держземагентства в
Ізюмському районі Харківської області,
яке відповідно норм законодавства не є
суб"єктом, уповноваженим відповідно до
вимог Закону України "Про Державний
земельний кадастр" вносити відомості
до Державного земельного кадастру.

Крім того, суд зазначає, що навіть якщо
вказаним рішенням і було порушено
право позивача, позивачем не було
оскаржено у судовому порядку ані
рішення про відмову позивачу у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру, ані
дії державного кадастрового
реєстратора яким було винесено спірне
рішення .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України,
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд прийшов до висновку,
що у задоволенні позовних вимог слід
відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства "
Золота нива 1" до Управління
Держземагенства в Ізюмському районі
Харківської області, Головного
управління Держземагенства у
Харківській області, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій
протиправними, скасування рішень та
зобов"язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений
23.06.2014 року.