Справа № 815/1270/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1270/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бутенко А. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, А.Г. Федусика,

при секретарі Н.В. Берекет

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов`язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції № 9593190 від 27 грудня 2013 року про
відмову у державній реєстрації права
власності, форма власності: приватна на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, за кадастровим
номером :50:004:0225, за ОСОБА_2,
податковий номер НОМЕР_1; зобов`язати
відповідача провести державну
реєстрацію права власності.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року позовні вимоги задоволено
частково.

Не погоджуючись з таким рішенням,
відповідач надав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України, в
судове засідання не з'явились,
враховуючи що, в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
10 серпня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
був укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_3
передав у власність ОСОБА_1, а останній
в свою чергу прийняв земельну ділянку
площею 0,0514 га., в межах згідно з планом,
у тому числі по угіддях: 0,0131 га., -
багаторічні насадження; 0,0383 га., - під
будівлями, лісами та іншими угіддями,
кадастровий номер: :50:004:0225, яка
розташована у АДРЕСА_1. Також, у даному
договорі зазначено, що цільове
призначення земельної ділянки - землі
житлової та громадської забудови,
категорія земель за основним цільовим
призначенням, згідно Земельного
кодексу України, до якої належить
вищезазначена земельна ділянка - для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель. Вказаний
договір посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі
нотаріальних дій за № 828 (а.с.10-13).

Згідно з Витягом з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку номер НВ-013 від 18.04.2013 року,
що розташована за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер: :50:004:0225,
цільове призначення земельної ділянки:
для обслуговування житлового будинку
та господарських будівель, а категорія
земель: землі житлової та громадської
забудови (а.с.17).

15.05.2013 року позивач звернувся до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області із заявою про проведення
державної реєстрації права власності,
форма власності: приватна, на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер:
:50:004:0225.

30.05.2013 року Державним реєстратором прав
на нерухоме майно Пономарьовою Ю.С.,
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 2730692, у зв'язку з виявленням
помилки у договорі купівлі-продажу № 828
від 10.08.2012 року (а.с.22).

У зв'язку з тим, що місце перебування
продавця земельної ділянки не відомо, у
зв'язку з чим усунути допущену помилку
у нотаріуса, який посвідчував даний
договір купівлі-продажу, є неможливим,
ОСОБА_1 звернувся до Приморського
районного суду м. Одеси з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення для можливості подальшої
державної реєстрації свого права
власності на ділянку.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 07.10.2013 року заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення задоволено. Встановлено факт,
що придбана ОСОБА_1, згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
10.08.2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_4 та зареєстрованого у реєстрі
нотаріальних дій за номером 828,
земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1,
має цільове призначення - для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, категорія
земель, вказаної земельної ділянки -
землі житлової та громадської
забудови. Встановлено факт, що договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
10.08.2012 року, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі
нотаріальних дій за номером 828,
засвідчує факт передачі у власність
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0514 га,
кадастровий номер: :50:004:0225, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Вказане рішення суду набрало законної
сили 18.10.2013 року (а.с.14-15).

Після отримання вказаного рішення
суду, ОСОБА_1 повторно звернувся до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області із заявою про проведення
державної реєстрації права власності,
форма власності: приватна, на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер:
:50:004:0225.

27.12.2013 року Державним реєстратором прав
на нерухоме майно Шинкаренко Ю.В.
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області прийнято рішення № 9593190 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень № 9593190 (а.с.23). У якості
підстав для прийняття даного рішення
зазначено, що подані документи не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують. Документ, що підтверджує
виникнення права власності містить
недостовірні відомості що цільового
призначення земельної ділянки,
категорії земель, а також податкового
номеру продавця (в договорі вказано
9, а необхідно НОМЕР_2). Оскаржуване
рішення прийнято державним
реєстратором на підставі статті 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» і пунктів 16 та 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженогоПостановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703.

Приймаючи судове рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що рішення
№ 9593190 від 27.12.2013 року, прийнято
державним реєстратором формально, без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), а саме, що подані для
реєстрації документи дають змогу
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують,
оскільки рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 07.10.2013 року
встановлено обставини, що
підтверджують право власності ОСОБА_1
на земельну ділянку, у зв'язку з чим, суд
дійшов висвноку за необхідне частково
задовольнити позовні вимоги позивача
шляхом зобов'язання Реєстраційну
службу Одеського міського управління
юстиції здійснити державну реєстрацію
права власності, форма власності -
приватна, земельну ділянку розташовану
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер:
:50:004:0225, за ОСОБА_1, податковий
номер НОМЕР_1.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону, систему
органів державної реєстрації прав
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

Згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від
01.07.2004 року № 1952-IV, орган державної
реєстрації прав: 1) проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує
ведення Державного реєстру прав; 3)
надає інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом; 4)
забезпечує облік безхазяйного
нерухомого майна; 5) здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону, державна
реєстрація прав проводиться на
підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно до ч. 1 ст. 24 Закону у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 51) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 52) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 53) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 54)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 55) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 56)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Відповідно до п.16 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 року №703 (який був чинним на
час прийняття оскаржуваного рішення)
(далі - Порядок) за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно до п.23 Порядку державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктами 26, 27 Порядку встановлено, що
для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, серед іншого є
рішення суду, що набрало законної сили
щодо права власності та їх речових прав
на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
було надано заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності) та копії документів,
що підтверджують право власності
позивача на земельну ділянку, а саме:
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 10.08.2012 року, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_4,
зареєстрований у реєстрі за номером 828
(а.с.10-13); копія рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 07.10.2013 року,
яке набрало законної сили 18.10.2013 року
(а.с. 14-15), Витяг з державного реєстру
правочинів (№ 11687654 від 10.08.2012 року)
(а.с.16); Витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку номер
НВ-013 від 18.04.2013 року (а.с.17-18);
державного акту про право приватної
власності на землю (а.с.27-28), паспорт
ОСОБА_1

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 07.10.13 р. встановлено факт, що
придбана ОСОБА_1, згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
10.08.2012 р., земельна ділянка АДРЕСА_1 має
цільове призначення - для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, категорія
земель вказаної земельної ділянки -
землі житлової та громадської
забудови, площа земельної ділянки - 0,0514
га, кадастровий номер :50:004:0225.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи
те, що рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 07.10.13 року встановлено
обставини, що підтверджують право
власності ОСОБА_1 на земельну ділянку,
виходячи з обов`язку захисту прав
власника майна, судова колегія
приходить до висновку, що у державного
реєстратора були всі підстави для
проведення державної реєстрації права
власності на земельну ділянку АДРЕСА_1,
площею - 0,0514 га, кадастровий номер:
:50:004:0225.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Одеського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.
Особи, які брали участь у справі, однак
не були присутні у судовому засіданні
апеляційної інстанції, мають право
подати касаційну скаргу протягом 20
днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г.
Федусик