Справа № 821/2908/13-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/800/16801/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Повного товариства «Ломбард-Лідер» ТПВ
«Постачтехкомплект» і Компанія» на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року у справі за позовом Повного
товариства «Ломбард-Лідер» ТПВ
«Постачтехкомплект» і Компанія» до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
припису,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року Повне товариство
«Ломбард-Лідер» ТПВ
«Постачтехкомплект» і Компанія»
звернулося з позовом про визнання
нечинним та скасування припису
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області
№21-01-08/275-211 від 16 липня 2013 року.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року позов задоволено частково.
визнано протиправними пункти 1, 3
припису Територіальної державної
інспекції з питань праці у Херсонській
області №21-01-08/275-211 від 16 липня 2013 року.
У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року апеляційну скаргу
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області
задоволено частково. Постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року у частині визнання протиправним
пункт 1 припису Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Херсонській області№21-01-08/275-211 від 16
липня 2013 року скасовано та у цій частин
відмовлено у задоволенні позовних
вимог. В іншій частині постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року залишено без змін.

Не погоджуючись із судовим рішенням
апеляційної інстанції позивач
звернувся з касаційною скаргою в якій
посилаючись на допущені судом
порушення норми матеріального та
процесуального права просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення.

Судами встановлено, що в результаті
проведеної позапланової перевірки
дотримання Повним товариством
«Ломбард-Лідер» ТПВ
«Постачтехкомплект» і Компанія» вимог
законодавства про працю державним
інспектором Територіальної державної
інспекції з питань праці у Херсонській
області внесено припис про: 1. виплату
заробітної плати працівникам
товариства провести у відповідність до
вимог частини 1 статті 94 КЗпП України; 2.
нарахування та виплату заробітної
плати працівникам товариства провести
у відповідності до вимог частини 1
статті 115 КЗпП України та частини 1
статті 24 Закону України «Про оплату
праці»; 3 проведення остаточного
розрахунку при звільненні працівників
привести у відповідності до вимог
частини 1 статі 116 КЗпП України.

Зокрема, в ході перевірки встановлено,
що в порушення вимог частини 1 статті 94
КЗпП України заробітна плата за
виконану роботу належна до виплати
працівниці ОСОБА_2 за березень 2013 року у
розмірі -1028,33 грн., за квітень 2013 року -
1028,33, за травень 2013 року у розмірі - 1028,33
грн. та за червень 2013 року у розмірі -
191,67 грн на момент перевірки не
виплачена.

Заробітна плата працівниці ОСОБА_2
товариством виплачується рідше двох
разів на місяць, через проміжок часу, що
перевищує шістнадцять календарних
днів та пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата. Так, заробітна
плата працівниці ОСОБА_2 за березень,
квітень, травень 2013 року станом на 12
липня 2013 року не виплачена, чим
порушено вимоги частини 1 статті 115 КЗпП
України.

Остаточний розрахунок із звільненими
працівниками у товаристві не
проводиться в порушення вимог частини 1
статті 116 КЗпП України. Так, звільненій
01 липня 2013 року ОСОБА_2, яка звернулася
за виплатою остаточного розрахунку 10
липня 2013 року, остаточний розрахунок
станом на 12 липня 2013 року не виплачено.

Задовольняючи адміністративний позов
в частині визнання протиправним п.1
припису, суд першої інстанції зробив
висновок проте, що заробітна плата
ОСОБА_2 нараховувалась вчасно, а
остання, відповідно до табеля робочого
часу була на робочому місці, могла
отримати заробітну плату, але не
отримала не з вини товариства.

Скасовуючи судове рішення першої
інстанції, у частині визнання
протиправним пункт 1 припису
відповідача, та постановляючи у цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд
апеляційної інстанції зробив висновок
про допущення підприємством порушень
норм КЗпП України.

Відповідно до підпункту 5 ппункту 6
Указу Президента України «Про
Положення про Державну інспекцію
України з питань праці» від 6 квітня 2011
року № 386/2011 Державна інспекція праці
України для виконання покладених на
неї завдань має право, зокрема,
здійснювати безперешкодно перевірки у
виробничих, службових та
адміністративних приміщеннях
роботодавців, а також перевірки
робочих місць працівників,
розташованих поза цими приміщеннями, з
метою нагляду та контролю за
додержанням законодавства про працю,
зайнятість населення, ознайомлюватися
під час проведення перевірок з
інформацією, документами і матеріалами
та одержувати від роботодавців
необхідні для виконання повноважень
Держпраці України копії або витяги з
документів, ведення яких передбачено
законодавством про працю та
законодавством про зайнятість.

Процедура здійснення державного
нагляду і контролю за додержанням
законодавства про працю (крім питань
охорони праці) та про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначена
Порядком проведення перевірки стану
додержання законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що проводиться
посадовими особами Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю та його
територіальних органів, затвердженим
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України «Про
затвердження нормативно-правових
актів щодо виконання функцій
посадовими особами Держнаглядпраці та
його територіальних органів» від 21
березня 2003 року № 72, яке є чинним.

Пункт 1.4. даного Порядку
визначає, що перевірки, які проводяться
посадовими особами Держнаглядпраці та
його територіальних відділень, можна
підрозділити на: планові та
позапланові; за дорученням керівництва
Держнаглядпраці та територіальних
відділень, правоохоронних органів; за
пропозиціями установ, організацій; за
зверненнями громадян.

Судами встановлено, що ОСОБА_2
працювала на посаді касира та підставі
договору від 08 травня 2012 року несла
повну матеріальну відповідальність. 10
квітня 2013 року позивачем було винесено
наказ «Про винесення догани» № 8,
відповідно до якого з ОСОБА_2 за
неналежне виконання своїх обов'язків
було стягнуто на користь підприємства
матеріальний збиток у розмірі 8270 грн.
Розпорядженням до наказу №8, головному
бухгалтеру наказано утримувати з
ОСОБА_2 вказаний збиток з її заробітної
плати в розмірі не вище її
середньомісячного заробітку.

Наказом директора Повного товариства
«Ломбард-Лідер» ТПВ
«Постачтехкомплект» і Компанія» №12
від 15 травня «Про відшкодування
збитків» продульовано вимогу стягнути
з ОСОБА_2 на користь підприємства
матеріальний збиток у розмірі 8270 грн

Відповідно до відомостей на виплату
грошей № 05 за березень 2013 року та № 06 за
квітень 2013 року, заробітна плата
ОСОБА_2 за березень 2013 року у розмірі
1028,33 грн. та за квітень 2013 року у розмірі
1028,33 грн. не була виплачена, а була
утримана.

Отже, при винесені вище вказаних наказу
та розпорядження до наказу, на підставі
яких заробітна плата ОСОБА_2 за
березень та за квітень 2013 року була
утримана в повному обсязі, позивачем
порушено норми статті 128 КЗпП України,
відповідно до яких, при кожній виплаті
заробітної плати загальний розмір усіх
відрахувань не може перевищувати
двадцяти процентів, а у випадках,
окремо передбачених законодавством
України, - п'ятидесяти процентів
заробітної плати, яка належить до
виплати працівникові.

Таким чином, судом апеляційної
інстанції зроблено правильний
висновок про обґрунтованість пункту 1
припису відповідача так, як заробітна
плата ОСОБА_2 за травень 2013 року у
розмірі 1028,33 грн., за червень 2013 року у
розмірі 191,67 грн., неправомірно вилучена
відповідно до наказів товариства про
стягнення на користь підприємства
матеріального збитку в розмірі 8270 грн.

Враховуючи те, що посилання позивача в
касаційній скарзі на порушення судом
апеляційної скарги норм матеріального
та процесуального права не знайшли
свого підтвердження при розгляді
даної справи, та ним повно та
всебічно перевірені надані сторонами
докази, дана їм належна оцінка у
рішенні, яке належним чином мотивоване
і за своїм змістом та формою відповідає
вимогам матеріального та
процесуального закону, касаційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а судове рішення
апеляційної інстнації - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Повного товариства
«Ломбард-Лідер» ТПВ
«Постачтехкомплект» і Компанія»
залишити без задоволення, а постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року у справі за позовом Повного
товариства «Ломбард-Лідер» ТПВ
«Постачтехкомплект» і Компанія» до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
припису - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

Ю.К. Черпак