Справа № 2-а-5205/11
Суддя: Моцний О. С.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року Селидівський
міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Моцного О.С., при
секретарі Відоновій О.О., за участю
позивача ОСОБА_1, представників
відповідача Козлової О.Л., Стельник Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Селидове справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України у
м. Селидове, Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області про визнання дій
неправомірними при розрахунку пенсії,
стягнення пенсійних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України у
м. Селидове про визнання дій
неправомірними при розрахунку пенсії,
стягнення пенсійних виплат. У позові та
в уточненні до нього вказала, що 03.07.2009
р. вона подала заяву до УПФУ у м.
Селидове про перевід на пенсію за
віком. Довідку про заробітну плату з
номером та датою за період 1986-1990 р.р.
Кримського відділення
геологорозвідки, додану до заяви, зразу
не прийняли, а прийняли лише 12.11.2009р. З
07.06.2001р. вона отримує мінімальну пенсію
по інвалідності, у розмірі 50% пенсії за
віком, не працює з 19.06.2001р. За рішенням
Ворошилівського районного суду м.
Донецька №2-194/06 від 13.03.2006р. був
зроблений запис в трудову книжку, був
зарахований стаж 4 роки з 20.03.2002р. по
24.03.2006р., частину якого (до 31.12.2003р.) їй
зарахували після скарги в Головне УПФУ
в Донецькій області. Яким чином їй
добавили 1 р. 9 міс. 12 дн. не роз'яснено.
При розрахунку пенсії по інвалідності
її стаж скоротили до 28 р. 1 м. 13 дн., після
перерахували до 28 р. 6 м. 5 дн. Зараз її
стаж складає 30р. 3 м. 17 дн. Вона не згідна
з цим трудовим стажем, так як при
наявності у непрацюючих інвалідів 2 та
3 групи страховий стаж у жінок - 20 років,
за їхнім вибором пенсія призначається
у розмірі пенсії за віком, однак при її
стажі 28 р. 6 міс. пенсія за віком не
нараховувалась. З 20.03.2002р.,
відпрацювавши 4 доби, вона отримала
виробничу травму. З 01.07.2002р. їй було
призначено МСЕК 2 група інвалідності.
Пенсія їй була нарахована невірно.
01.05.2007р. вона отримала 3 групу
інвалідності довічно. З 01.08.2008р.
перерахували пенсію у зв'язку з
реформою. В липні - серпні 2009 р. вона
отримала пенсію у розмірі 586 грн. 51 коп.,
у вересні отримала суму з доплатою за 2
місяця 806 грн.51 коп., але у Головному
УПФУ в Донецькій області їй повідомили,
що її пенсія буде у подальшому складати
662 грн. 29 коп., з чим вона не погодилась
та написала скаргу до Головного УПФУ в
Донецькій області, після чого їй була
нарахована пенсія за жовтень 2009р. у
розмірі 739 грн. 56 коп., було додано стаж
роботи - 1 р. 9 м. 12 дн. та змінено
коефіцієнт страхового стажу, основної
пенсії, доплати та також застосовано
показник заробітної плати за 2008 р. - 1573,99
грн. Згідно довідки від 07.11.2009р. за
№15367.031 Головне УПФУ в Донецькій
області заборонило застосовувати
показник заробітної плати по Україні
за 2008р.,а також зменшили її заробітну
плату. Як вбачається з письма головного
УПФУ в Донецькій області № 441-13-10 від
15.02.2010 р., вони не надали відповідь про
додатковий страховий стаж у розмірі 8
років та про не прийняття свідоцтв про
народження двох дітей, по яким
додається страховий стаж. Головне
управління ПФУ в Донецькій області
вважає її довідку ІМР №9 від 18.03.2009р.
недоцільною, так як розмір пенсію
зменшується. Також в письмі вказано, що
наявність пільгового стажу по списку
№2 дає право на нарахування пенсії зі
зниженням пенсійного віку. З 1971 р. по 1975
р. вона працювала на Донецькій фабриці
іграшок в цеху з шкідливими умовами
праці, пільговий стаж 4 роки 3 м. Є ще
стаж з шкідливими умовами праці на
підприємстві «Енерговугілля» 11 міс.,
але підприємство не дає атестації
робочого місця. У зв'язку з погіршенням
здоров'я у 2007р., вона не надавала
пільгові довідки та не писала заяву до
ПФУ. Фабрика іграшок була ліквідована,
архів вона знайшла в 2009 р. 12.11.2009р. вона
писала до УПФУ заяву та надавала
архівні довідки. В УПФ були прийняті
довідки: про заробітну плату, про
перейменування, про робочий стаж, однак
довідка-приказ №182 від 30.03.1995 р. «Про
результати атестації робочого місця..»
інспектором прийнята не була. Просить
визнати дії відповідачів
неправомірними при розрахунку пенсії,
стягнути пенсійні виплати у розмірі 15853
грн. 77 коп. за період з 03.07.2009 р. по 31.07.2011
р.

Позивач у судовому засіданні надала
заяву про зміну позовних вимог, згідно
яких просить визнати дії УПФУ в м.
Селидове та ГУ ПФУ в Донецькій області
неправомірними в частині: застосування
при розрахунку середнього заробітку за
минулий рік для нарахування пенсії за
віком; розрахунку трудового стажу, який
згідно записів трудової книжки складає
30 років 7 місяців 27 днів та страхового
стажу згідно абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону
України № 1058 від 09.07.2003 року та
зобов'язати відповідачів здійснити
перерахунок пенсії в її присутності.
Змінені позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача - УПФУ в м.
Селидове - що діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, надала суду
письмові заперечення, в яких зазначила,
що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ
в м.Селидове з 15.08.2005 р. Вона отримувала
пенсію за інвалідністю 3 групи від
загального захворювання з 07.06.2001 р., яка
була призначена при загальному стажі
роботи станом на 12.06.2001 р. включно і
склав 28 років 05 місяців 29 днів.
Середньомісячний заробіток для
обчислення пенсії зараховано за
періоди роботи з 01.01.1986 р. по31.12.1990 р. на
підставі довідки про заробітну плату
б/н від 06.05.2001 р. Відповідно до ст.10 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», якщо особа має
право на різні види пенсії, їй
призначається один з видів пенсії за її
вибором. ОСОБА_1 має право на пенсію за
віком і на пенсію по інвалідності.
Реалізуючи своє право ОСОБА_1 04.07.2009 р.
подала заяву про переведення її на
пенсію за віком. До заяви про
переведення з пенсії по інвалідності
на пенсію за віком ОСОБА_1 надала
довідку про заробітну плату за 60
місяців до 01.07.2000 р., але довідка не була
прийнята до розрахунку, оскільки не
мала дати видачі та реєстраційного
номеру, також додала: трудову книжку та
рішення Ворошилівського райсуду
м.Донецька від 24.02.2006 р. про зобов'язання
внести запис до трудової книжки про
прийняття на роботі прибиральницею у
Донецькому національному університеті
з 20.03.2002 р., на підставі якого було
зроблено запис до трудової книжки про
роботу за період з 20.03.2002 р. по 24.03.2006 р.
Відповідно до вимог ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» після 01.01.2004 р. до
страхового стажу можна включити лише
той місяць, внесок за який було
сплачено не менше розміру, обчисленого
з мінімальної заробітної плати. Згідно
інформації бази даних системи
персоніфікованого обліку на
застраховану особу ОСОБА_1
індивідуальні відомості за період
роботи з 20.03.2002 р. по 24.03.2006 р. відсутні.
Відповідно до вимог ч.4 ст.24 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до страхового стажу
ОСОБА_1 зараховано періоди роботи з
20.03.2002 р. по 31.12.2003 р. на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше. Пенсія за віком ОСОБА_1
призначена по документам, які були в
пенсійній справі із застосуванням
середньої заробітної плати по України
за рік, який враховується при
призначенні пенсії по інвалідності у
відповідності з вимогами п.15 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Копія довідки про
заробітну плату, яка була надана ОСОБА_1
до заяви про перерахунок пенсії за
період роботи з 01.01.1986 р. по 31.12.1990 р. була
вислана для перевірки до управління
ПФУ в Київському р-ні м.Сімферопіль.
Після отримання акту зустрічної
перевірки та нової довідки про
заробітну плату за вказаний період (з
відкорегованими даними), було
перевірено доцільність проведення
розрахунку середнього заробітку за
період з 01.01.1986 р. по 31.12.1990 р. та з 01.07.2000
р. по 31.12.2003 р. із застосуванням
середньої заробітної плати по Україні,
з якої обчислювалась пенсія по
інвалідності, оскільки стаж роботи
після 01.01.2004 р. відсутній. Цей вид
розрахунків недоцільний, оскільки
розмір пенсії зменшувався. 12.11.2009 р.
ОСОБА_1 звернулася із заявою про
перерахунок пенсії та надала для
перерахунку нові довідки про заробітну
плату № 1021/10-1701 від 10.11.2009 р. та № 9 від
18.03.2009 р. та № 24 від 09.06.2009 р. за різні
періоди роботи. Рішенням від 19.11.2009 р.
УПФУ в м. Селидове відмовило ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії, тому що розмір
пенсії зменшувався. Дане рішення
позивачка не оскаржувала. Також вона
пропустила строк звернення до суду з
адміністративним позовом.

Надала розрахунок пенсії, в якому
зазначила, що ОСОБА_1 з 07.06.2011 року була
призначена пенсія по 3-й групі
інвалідності від загального
захворювання відповідно до ст. 23 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» в
Калінінському управлінні Пенсійного
фонду м. Донецька та неодноразово
здійснювався перерахунок пенсії. При
переході з пенсії по інвалідності на
пенсію за віком були взяті до уваги
документи, що наявні в пенсійній
справі, а тому розрахунок пенсії було
зроблено з застосуванням середньої
заробітної плати робітників, зайнятих
в галузях економіки України, з якої
раніше розраховувалася пенсія по
інвалідності, а права на застосування
середньої заробітної плати робітників,
зайнятих в галузях економіки України
за 2008 рік ОСОБА_1 не має та період роботи
з 01.01.2004 року по 24.03.2006 року не
врахований в страховий стаж, оскільки
відсутні дані про сплату страхових
внесків. Просила у задоволенні вимог
ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача - Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області - що діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що для
підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1
було надано архівну довідку від 10.11.2009
року № 1021/10-1702 із зазначенням посад та
періодів роботи на підприємстві ВАТ
«Донецький завод іграшок», з якої
встановлено, що позивач працювала на
посадах, які не передбачені Списками
виробництв, робіт, професій посад і
показників, які не передбачені у
пільгових Списках, що зумовлює про
безпідставність зарахування періоду
роботи до пільгового стажу. Крім цього,
з урахуванням відомостей
персоніфікованого обліку за період з
20.03.2002 року по 24.03.2006 року відомості про
страховий стаж ОСОБА_1 відсутні.
Просить повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представників відповідачів,
дослідивши матеріали справи, вивчивши
законодавство, що регулює дані
правовідносини, прийшов до наступного.

Справа розглядалася судами
неодноразово та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 06
лютого 2014 року повернута на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Відповідно до частини другої статті 45
Закону України від 09.07.2003 року №1058
виключно цим Законом визначаються
умови набуття права та порядок
визначення розмірів пенсійних виплат.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 визнані
неконституційними зміни, внесені до
статті 42 Закону, у зв'язку з чим з 22.05.2008
відновилася попередня редакція
частини четвертої цієї норми, яка
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Частина перша статті 42 Закону
передбачає, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року.

Положення щодо застосування середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії
міститься у частині другій статті 40
Закону, на яку стаття 42 Закону не
посилається.

Крім того, як зазначено вище, згаданий
показник застосовується при
призначенні пенсії, а не при її
перерахунку.

Аналіз норм Закону (статей 42-45) свідчить
про те, що поняття "призначення" та
"перерахунок" пенсії не є тотожним,
оскільки умови і порядок реалізації
права на них розмежовується Законом.

За таких умов відсутні правові
підстави застосування для проведення
перерахунку пенсії норму, не
призначену для цього.

Відповідно до ст. 117 Конституції
Кабінет Міністрів України в межах
своєї компетенції видає постанови і
розпорядження, які є обов'язковими для
виконання.

У зв'язку з вищевикладеним позивачу
було перераховано пенсію відповідно до
діючого законодавства.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року №1058-4, який відповідно до
його преамбули визначає принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій.

Частина перша статті 40 Закону 1058
передбачає, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000
року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1
липня 2000 року.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року №1058-4
встановлено, що заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається з
урахуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 9 липня 2003
року №1058, частина 4 якої передбачає, що
у разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніше як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій.

Аналіз діючої норми абзацу 3 частини 4
статті 42 Закону 1058 доводить що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону. Тобто,
правила частини першої статті 40 при
перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).
Частина друга норм зазначеної статті
передбачає, формулу обчислення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії згідно якої середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії
використовується виключно для
призначення пенсії.

Із наданого особисто позивачем
розрахунку її пенсії встановлено, що
позивач вважає, що її розрахунок пенсії
з 01.03.2011 року по 31.03.2013 року складає - 2546,82
грн. (загальна пенсія за віком) + 534,83 грн.
(доплата за 21 рік), що дорівнює 3081,65 грн.

З наданим розрахунком суд не
погоджується, а приймає до уваги
розрахунок обчислення пенсії, що
наданий представником відповідача,
оскільки в судовому засіданні знайшов
підтвердження факт не врахування до
страхового стражу період роботи з
01.01.2004 року по 24.03.2006 року через
відсутність даних про сплату страхових
внесків, застосування при розрахунку
позивачем середньої заробітної плати
за 2008 рік у розмірі 1573,99 грн.

Такий розрахунок не ґрунтується на
положеннях закону у зв'язку з
наступним.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється ч. 4 ст.42 вищевказаного
закону, та передбачає, що у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш, як через 2 роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної
плати(доходу), з якої була обчислена
пенсія або за періоди страхового стажу
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
пунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-6 визнаних такими, що не
відповідають Конституції України( є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої(діючої) норми
абзацу 3 частини 3 статті 42 Закону 1058
доводить , що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної
плати(доходу), з якої була обчислена
пенсія, або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, частини першої статті 40 при
перерахунку пенсії, застосовуються
включно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата(дохід).

Постановляючи судове рішення у даній
справі, суд виходить з того, що
обчислення включає в себе призначення
та перерахунок пенсії, разом з цим це не
є тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати(доходу)
для обчислення пенсії(призначення та
перерахунку) визначається ч.2 ст.40
Закону України 1058, з тією тільки
різницею, що середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення визначається
один раз при призначенні пенсії, і в
подальшому використовується як
постійна величина для пенсіонера, на
відміну від інших показників, а саме
суми коефіцієнтів заробітної
плати(доходу) за кожний місяць та
кількості місяців страхового стажу, за
які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Повно та всебічно дослідивши матеріали
справи та надані суду докази, суд
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
їх безпідставністю, оскільки
перерахунок пенсії ОСОБА_1
відповідачем було проведено в межах
діючих повноважень та на підставі
відповідних нормативних документів.

Керуючись ст. 1, 3, 6, 8, 19, 22-24 Конституції
України, ст. 28, ч. 4 ст. 40, ст.ст. 42,105
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. ст. 17-18, 69-71, 79, 86, 88, 89, 99,
158-165, 167, 185-186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу, постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду Донецької
області через Селидівський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення постанови. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Суддя