Справа № 2а-16634/11/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
О 14 годині 51 хвилині в приміщенні
Окружного адміністративного суду
міста Києва за адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а,
Окружний адміністративний суд міста
головуючого Бояринцевої М.А. при
секретарі судового засідання Калайді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Начальника Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат ОСОБА_7
до Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
про скасування постанов,
Начальник Київського міського центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом про визнання
протиправними та скасування постанов
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві від 19
жовтня 2011 року № 2044/4 та № 2045/4.
В обґрунтування наведених вимог
позивач посилається на Конституцію
України, Бюджетний кодекс України,
закони України "Про виконавче
провадження", "Про оплату праці" та
зазначає, що державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві протиправно винесено
постанови від 19 жовтня 2011 року № 2044/4 та
№ 2045/4 про накладення на начальника
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат ОСОБА_7 штрафу, оскільки
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат не мав
можливості виконати рішення суду у
зв'язку з відсутністю належним чином
оформленого розпорядження та
відсутності фінансування. Позивач
також вказує на те, що стягнення суми
штрафів буде здійснюватися з її
заробітної плати, проте
адміністративна відповідальність
особи не може застосовуватися за
порушення державою своїх зобов'язань.
Представник відповідача
заперечила по суті заявлених позовних
вимог з огляду на положення Закону
України "Про виконавче провадження" та
зазначила, що державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві правомірно винесено постанови
від 19 жовтня 2011 року № 2044/4 та № 2045/4 про
накладення на начальника Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат ОСОБА_7
штрафу, оскільки Київським міським
центром по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат не виконані рішення
суду у строк, наданий для їх
добровільного виконання.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
19 жовтня 2011 року державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві винесено
постанови № 2044/4 та № 2045/4 про
накладення на начальника Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат ОСОБА_7
штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання
рішення Святошинського районного суду
м. Києва у справі № 2а-32/2010.

Вказані постанови прийняті за
результатами виконавчих проваджень №
28007189 та № 27961675 з виконання виконавчих
листів Святошинського районного суду
міста Києва від 10 червня 2011 року №
2а-32/2010.

Відповідно до Закону України від 21.04.1999
№ 606-ХІV "Про виконавче провадження" (в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон №
606) виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною другою статті 2 Закону №
606 встановлено, що примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу".

Згідно статті 25 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби..

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження № 28007189, 15 червня 2011 року
старшим державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві відкрито виконавче
провадження № 28007189 по примусовому
виконанню виконавчого листа
Святошинського районного суду міста
Києва від 10 червня 2011 року № 2а-32/2010 про
зобов'язання Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат на підставі
перерахунків, здійснених Управлінням
праці та соціального захисту населення
в Святошинському районі м. Києва,
виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на
оздоровлення, як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
передбачену статтею 48 Закону України
від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (в редакції від 9 липня 2007
року) у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат за 2008-2009 роки, щорічну
разову грошову допомогу до Дня
Перемоги за 2008-2009 роки відповідно до
статті 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (в редакції від 9
липня 2007 року), виходячи з розміру вісім
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням раніше виплаченої суми за
вказаний період та зобов'язано
боржника виконати у добровільному
порядку рішення суду в семиденний
термін з моменту винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження № 27961675, 15 червня 2011 року
старшим державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві відкрито виконавче
провадження № 27961675 по примусовому
виконанню виконавчого листа
Святошинського районного суду міста
Києва від 10 червня 2011 року № 2а-32/2010 про
зобов'язання Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат на підставі
перерахунків, здійснених Управлінням
праці та соціального захисту населення
в Святошинському районі м. Києва,
виплатити ОСОБА_2, як батьку, який став
інвалідом ІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячну
виплату мінімальної заробітної плати
на дітей шкільного віку - ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва),
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.
Києва), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки
м. Києва), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця м. Києва) за 2008-2009 роки,
відповідно до статті 30 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням вже виплаченої суми за
вказаний період.

Вимогами державного виконавця від 10
жовтня 2011 року № 2044/4 та № 2045/4
зобов'язано начальника Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат в строк
до 15 жовтня 2011 року надати до
підрозділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції у
м. Києві підтвердження про виконання
виконавчих листів Святошинського
районного суду міста Києва від 10 червня
2011 року № 2а-32/2010.

Листом від 12 жовтня 2011 року начальник
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат ОСОБА_7 повідомила підрозділ
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про те, що
станом на 12 жовтня 2011 року кошти на
рахунку Центру відсутні і виплата
можлива лише за умови збільшення плану
фінансування коштів за програмами 2501250
"Компенсації за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та допомоги на оздоровлення, у
разі звільнення з роботи громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", 2501210 "Компенсації сім'ям з
дітьми та видатки на безоплатне
харчування дітей, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
згідно бюджетної програми за 2011 рік,
затверджених наказом Міністерства
соціальної політики України та
Міністерства фінансів України від 14
лютого 2011 року № 51/111. Також в листі
вказано про те, що кредиторська
заборгованість по виплаті вказаних
компенсацій складає за програмою 2501250 -
4 936 254,34 грн., за програмою 2501210 - 2 310 659,34
грн., а коштів передбачено по плану на
2011 рік відповідно 4 662 000 грн. та 574 100 грн.
та зазначено, що виплата нарахованих
сум по рішенням суду ОСОБА_2 можлива за
умови збільшення планових показників
до кінця поточного року і надходження
фінансування в повному обсязі.
Відносно зобов'язання здійснити
виплату ОСОБА_2 щорічної разової
грошової допомоги до Дня Перемоги в
листі вказано про те, що кошти на
поточному рахунку відсутні, що не дає
змоги провести дану виплату.

На підтвердження викладених у листі
доводів начальником Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат ОСОБА_7
додано листи Міністерства соціальної
політики України від 26 вересня 2011 року
№ 711/0/15-11/04 та від 3 жовтня 2011 року №
9771/0/14-11/04.

За результатами розгляду листа
начальника Київського міського центру
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат ОСОБА_7 та враховуючи
невиконання у визначений державним
виконавцем строк законних вимог
державного виконавця при виконанні
рішення суду 19 жовтня 2011 року державним
виконавцем винесено оскаржувані
постанови про накладення на начальника
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат ОСОБА_7 штрафу у розмірі 340 грн.

Статтею 5 Закону № 606 встановлено, що
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Згідно статті 75 Закону № 606 після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Статтею 89 Закону № 606 встановлено, що у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

З урахуванням наведених норм права суд
приходить до висновку про наявність
права у державного виконавця на
накладення на посадову особу штрафу за
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення.

При цьому суд зазначає, що постанови
державного виконавця про накладення
штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена у
пункті 6 постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 3 "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби".

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, начальник Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат ОСОБА_7 зверталася до
заступника начальника Головного
управління соціального захисту
населення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) з
проханням профінансувати кошти ОСОБА_2
з метою виконання рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 13 серпня 2010 року № 2а-32/10
(листи від 5 липня 2011 року № 13/4389-11 та №
13/4390-11).

Листом від 14 липня 2011 року за №
10-1323;10-1322;10-1324 заступник начальника
Головного управління соціального
захисту населення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
повідомив начальника Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат ОСОБА_7
про те, що оскільки бюджетні
призначення на забезпечення судових
рішень, прийнятих на користь громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у
Державному бюджеті на 2011 рік не
передбачені, то виконання судових
рішень можливе лише після внесення
відповідних змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік".

Згідно листа Міністерства соціальної
політики України від 2 серпня 2011 року
№ 632/0/15-11/04, фінансування
видатків на соціальний захист та
соціальне забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, проводиться в межах коштів,
передбачених Законом України про
Державний бюджет України на відповідні
роки, тобто виконання Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" повністю
залежить від фінансових ресурсів
доходної частини державного бюджету.
Однак, у зв'язку з обмеженістю
фінансових ресурсів Державним
бюджетом України на 2011 рік видатки на
забезпечення в повному обсязі
соціальних гарантій відповідно до
окремих статей законів та на виконання
судових рішень за програмами
соціального захисту громадян
Міністерству не передбачено. У разі
виділення бюджетних призначень на
виконання рішень судів після внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" Міністерством
буде проведено розподіл виділених
коштів між Головними управліннями
праці та соціального захисту населення
для здійснення необхідних виплат.

Обставини щодо обмеженого фінансового
ресурсу на забезпечення в повному
обсязі соціальних гарантій також
викладені в листі Міністерства
соціальної політики України від 3
жовтня 2011 року № 9771/0/14-11/04.

З урахуванням наведеного суд зазначає,
що ОСОБА_7, як посадова особа Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат, в межах
своїх повноважень зверталась до
відповідних органів влади щодо
неналежного бюджетного фінансування
по витратах, що підлягають стягненню за
рішенням суду. Суд звертає увагу на те,
що у позивача відсутні інші способи
виконання відповідного рішення суду за
відсутності бюджетного фінансування
по витратах, що підлягають стягненню за
рішенням суду.

Разом з тим, при вирішенні питання про
правомірність застосування штрафних
санкцій слід виходити із загальних
норм права відносно відповідальності
за порушення зобов'язань та
встановлення в діях або бездіяльності
особи складу правопорушення з метою
застосування юридичної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу.

Елементами правопорушення є вина на
наявність причинного зв'язку між самим
порушенням та його наслідками. Таким
чином, для застосування до посадової
особи штрафних санкцій за невиконання
рішення суду необхідно визначити, яка
дія або бездіяльність можуть бути
визнані незаконними та чи є вина
посадової особи у невиконанні
покладених на неї обов'язків.

Разом з тим, як встановлено під час
розгляду справи, начальником
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат ОСОБА_7 вжито усіх залежних від
неї заходів для виконання рішення
Святошинського районного суду міста
Києва.

Проте, в даному випадку на посадову
особу боржника накладено штраф
фактично за неналежне забезпечення
бюджетного фінансування, а не за її дії
чи бездіяльність, що стали підставою
для тривалого невиконання судового
рішення.

Суд також звертає увагу, що органом
стягнення не враховано, що видатки на
фінансування бюджетних витрат на
виконання судового рішення не можуть
бути забезпечені за рахунок інших
джерел.

Крім того, штраф згідно оскаржуваних
постанов повинен бути сплачений
позивачем з власних коштів, а не за
рахунок коштів боржника - Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат, оскільки
накладений на позивача, як на посадову
особу.

При цьому, накладення штрафу на
посадову особу, а не на боржника -
юридичну особу згідно статті 89 Закону
№ 606 можливий, якщо саме дії чи
бездіяльність посадової особи
безпосередньо впливають на виконання
судового рішення, що відсутнє в даному
випадку, оскільки виконання судового
рішення пов'язане з надходженням
коштів з бюджету.

З огляду на встановлене суд зазначає
про відсутність підстав для
застосування до позивача санкції
відповідальності майнового характеру
за невиконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, тому позов визнається таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 98, 160-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Начальника Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат ОСОБА_7
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві від 19 жовтня 2011 року № 2044/4.

3. Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві від 19 жовтня 2011 року № 2045/4.

4. Присудити з Державного бюджету
України на користь Начальника
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат ОСОБА_7 судові витрати у розмірі
33 (тридцять три) грн.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань Відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві .

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А. Бояринцева

Повний текст постанови складений 23
червня 2014 року.