Справа № К/9991/65168/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/65168/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка
С.А.СуддівЛогвиненка А.О. Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в
Галицькому районі м. Львова про
перерахунок пенсії за касаційною
скаргою УПФ України в Галицькому
районі м. Львова на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 01 вересня
2010 року та постанову Апеляційного суду
Львівської області від 12 вересня 2011
року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ОСОБА_4 в Сихівському
районному суді м. Львова пред'явив
позов до УПФ України в Галицькому
районі м. Львова про перерахунок
пенсії.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що він є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, інвалідом 2-ої
групи у зв'язку з захворюванням,
пов'язаному з участю у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", має право
на отримання додаткової пенсії в
розмірі 75 відсотків від мінімальної
пенсії за віком та основної пенсії у
розмірі не менше 8 мінімальних пенсій
за віком.

Просив, з урахуванням уточнень до
позовних вимог, визнати протиправною
бездіяльність УПФ України в Галицькому
районі м. Львова щодо невиплати
позивачу пенсії не менше 8 мінімальних
пенсій за віком 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 01 серпня
2010 року та провести нарахування і
виплату недоплаченої пенсії за період
з 01 липня 2007 року по 01 серпня 2010 року в
сум 41 706,24 грн., стягнути з відповідача
моральну шкоду в сумі 5 100 грн., 1 500 грн.
витрат на правову допомогу згідно
представлених документів і судові
витрати понесені при зверненні до суду
з позовом.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 01 вересня 2010 року позов
частково задоволено.

Визнано дії УПФ України в Галицькому
районі м. Львова щодо відмови у
перерахунку ОСОБА_4 пенсії
протиправними.

Зобов'язано УПФ України в Галицькому
районі м. Львова здійснити ОСОБА_4
перерахунок та виплату державної
пенсії у розмірі відповідно до статей
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за період з 11
серпня по 31 липня 2007 року та з 22 травня
2008 року по 01 серпня 2010 року.

Постановою Апеляційного суду
Львівської області від 12 вересня 2011
року апеляційну скаргу УПФ України в
Галицькому районі м. Львова задоволено
частково.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 01 вересня 2010 року в частині
стягнення з відповідача судового збору
у розмірі 8,50 грн. та витрат на правову
допомогу у розмірі 200 гривень
скасовано, та прийнято в цій частині
нову постанову, якою у задоволенні
вимоги про стягнення витрат на правову
допомогу відмовлено.

Доповнено абзац другий резолютивної
частини рішення замість цифр та слів:
"по 31 липня 2007 року", цифрами та словами:
"по 31 грудня 2007 року".

В решті рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з судовим рішенням
суду апеляційної інстанції, УПФ
України в Галицькому районі м. Львова
подало касаційну скаргу. Посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального права, просить його
скасувати та постановити нове рішення
у справі про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (чинної на
час виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами другої групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів другої групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом 2-ої
групи за захворюванням, яке пов'язане з
роботою по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, і належить до
осіб категорії 1, які постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС, перебуває на обліку в УПФ України в
Галицькому районі м. Львова.

Йому призначені державна та додаткова
пенсії відповідно до положень статей
встановлених Постановою Кабінету
міністрів № 654 від 16 липня 2008 року "Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян", додаткову
пенсію, виходячи з розміру,
встановленого Постановою Кабінету
міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 530 "Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" та Законом
України "Про Державний бюджет на 2009
рік".

ОСОБА_4 звертався до УПФ України в
Галицькому районі м. Львова з
заявою про проведення перерахунку цих
пенсій відповідно до статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та у з
урахуванням розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої
законодавчими актами, але в проведенні
перерахунку пенсії було відмовлено.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідач неправомірно відмовив
ОСОБА_4 у задоволенні його заяви про
перерахунок пенсії та його дії
суперечать вказаним вимогам
Конституції України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами суд
апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку, що при
визначенні розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Також суд правильно не взяв до уваги
посилання відповідача на частину 5
статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", якою передбачено, що
порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок не порушуючи
положень цього Закону.

При визначенні розміру державної
пенсії та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу
їх нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого законодавчого або
нормативно-правового акту, які б
визначали цей розмір або встановлювали
інший розмір, немає.

Тому, правильним є висновок суду
апеляційної інстанції щодо
неприйняття до уваги положень частини
третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлене статтями 50 та 54 Закону.

Крім того, органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені статтею 46
Конституції України та статтями 50 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Згідно з частиною третьою статті 67
вказаного Закону, яка набрала чинності
31 жовтня 2006 року, у разі збільшення
визначеного законом розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Підставою для перерахунку пенсії є
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму і цей
перерахунок проводиться з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має
визначатися виходячи з мінімальної
пенсії за віком, яка встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, то у
разі збільшення розміру цього
прожиткового мінімуму перерахунок
пенсії позивачеві повинен проводитись
з урахуванням нового розміру
мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин, суди правильно
частково задовольнили позов ОСОБА_4

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова залишити без
задоволення, а оскаржувані рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 01 вересня 2010 року у не скасованій і
незміненій частині та постанову
Апеляційного суду Львівської області
від 12 вересня 2011 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
про перерахунок пенсії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Логвиненко А.О.

Мороз Л.Л.