Справа № 2а-2622/10/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Справа №
9104/11470/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Пустомитівському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 31
січня 2011 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Пустомитівському районі Львівської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Пустомитівському районі про
спонукання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в
Пустомитівському районі Львівської
області звернулось в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Пустомитівському районі в якому
просило, з урахуванням уточнень(а.с.98)
зобов'язати відповідача включити в акт
звірки та прийняти до відшкодування,
починаючи з жовтня 2008 року по січень 2010
року виплачену ОСОБА_1 пенсію на
загальну суму 17497,41 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2011
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Пустомитівському районі Львівської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова винесена
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до ст. 10 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
здійснюється органами Пенсійного
Фонду України. Стаття 81 вказаного
Закону передбачає, що призначення та
виплата пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного Фонду. З набранням чинності
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань. Положення ч.2 п.5 ст.24 цього
Закону встановлює, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутись до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Витрати, понесені Пенсійним Фондом
України у зв'язку із виплатою пенсій,
передбачених ст.26 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві. Вказане підтверджується
ст.7 Закону України «Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», відповідно до якої
органи виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві, починаючи з 1
квітня 2001р. відшкодовують органам
Пенсійного Фонду України пенсії,
сплачені особам, яким призначено
пенсії внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Сумісною постановою правління
Пенсійного Фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.03р. № 5-4/4 затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
встановив механізм погодження та
відшкодування таких витрат. Пунктом 5
цього Порядку визначено, що органи
Пенсійного Фонду України щомісячно до
10 числа місяця, наступного за звітним,
на підставі Списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та Списку померлих осіб,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по Інвалідності ... та
до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідним
головним управлінням Пенсійного Фонду
України і управлінням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань
України в АРК, областях, містах Києві та
Севастополі.

Таким чином, перерахування коштів
відбувається на централізованому
рівні і тільки тих сум, які включені в
акт, складений на територіальному
рівні, і зазначені в узгодженій
довідці.

На підставі викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
у 1983 році з ОСОБА_1 стався нещасний
випадок, що зумовив втрату
працездатності, про що складено акт
форми Н-1 про нещасний випадок на
виробництві від 29.08.1983 року, а
потерпілій на цій підставі призначено
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві.
Згідно актів щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих за
період з жовтня 2008 року по грудень 2010
року, ОСОБА_1 було виплачено пенсію по
інвалідності на загальну суму 17497,41
грн., яка складається з виплачених сум
основного розміру пенсії, щомісячної
цільової грошової допомоги на прожиття
та витрат на виплату та доставку
пенсій. Відповідач відмовився включити
зазначену суму до відшкодування,
зазначивши, що акт Н-1 не відповідає
вимогам законодавства», оскільки
нещасний випадок слід було оформити
відповідно до вимог Постанови Президії
ВЦРПС від 13.08.1982 року № 11-6 «Про
затвердження положення про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві», яке набрало
чинності з 01.01.1983 року. Крім того
відповідач зазначив, що згаданий
нещасний випадок не вважається таким,
що стався на виробництві тому, що у цей
день - суботу 27.08.1983 р., потерпіла ОСОБА_1
не повинна була знаходитись на
виробництві, про що долучив копію
наказу Західно-української
геофізичної розвідувальної експедиції
№ 115 від 20.12.1982 року відповідно до якого
ОСОБА_1 було встановлено неповний
робочий тиждень - понеділок, середа та
п'ятниця.

Постановляючи рішення суд першої
інстанції правильно зазначив, що
відповідно до положень ст.ст. 21, 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні страхові виплати. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний, зокрема,
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів. Якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Порядок передачі виконавчій дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
документів, що підтверджують право
застрахованого або членів його сім'ї на
страхову виплату визначається
Інструкцією, затвердженою постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 20 квітня 2001 р.
№ 10. Відповідно до цієї Інструкції
здійснюється передача відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення документів,
які підтверджують право
застрахованого або членів його сім'ї на
страхові виплати, інші соціальні
послуги внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Відділення виконавчої
дирекції Фонду приймають документи на
тих працівників (членів їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року
та право яких встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків. Пункт 4
вказаної Інструкції визначає перелік
документів, які повинна містити
особова справа потерпілого від
нещасного випадку на виробництві. Така
справа повинна, зокрема, містити. Акт
про нещасний випадок за формою Н-1 (якщо
стався нещасний випадок, а не
професійне захворювання) або його
нотаріально завірену копію, рішення
суду про встановлення факту нещасного
випадку на виробництві (якщо було
засідання суду з цього питання) або
його, нотаріально завірену копію. Якщо
в особовій справі потерпілого або
особи, яка одержує відшкодування шкоди
у зв'язку зі смертю годувальника,
відсутні деякі документи, передбачені
пунктом 4 цієї Інструкції, то така
справа відділенням виконавчої
дирекції Фонду не приймається до
повного її укомплектування.

Окрім того, суд вірно вказав, що
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
«Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року № 376/7697. Відповідно до вимог п. 4,
5 цього Порядку, управління пенсійного
фонду України в районах та містах
області та відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування у цих населених пунктах
проводять звірку сум витрат, про що
складають відповідний акт звірки, який
подають Головному управлінню ПФУ та
обласному управлінню виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
України.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно вважав, що сторони
згідно з Порядком відшкодування витрат
позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні. У разі
незгоди на підписання актів з боку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, у судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції
вирішуватись повинні вимоги про
стягнення сум, а не про підписання
актів звірки, а відтак суд підставно
відмовив у задоволенні позову.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Пустомитівському районі Львівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2011
року по справі № 2а-2622/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
О.М. Довгополов

Н.В. Ільчишин