Справа № 805/3500/14
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р.
Справа № 805/3500/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чекменьова Г.А.,
суддів: Христофоров А.Б., Аканова О.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної
казначейської служби України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, - Міністерство
юстиції України, Державна виконавча
служба України, про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної казначейської
служби України, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, - Міністерство юстиції України,
Державна виконавча служба України, про
визнання неправомірною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
послався на 12 грудня 2013 року
Європейським судом з прав людини у
справі «Case of Makara and others v. Ukrainе (Application no.
40934/06 and 249 other applications)» за результатом
розгляду його заяви № 68597/11 ухвалене
рішення, яким державу-відповідача
зобов'язано виконати постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 26 жовтня 2009 року
у адміністративній справі № 2а-5120/09 про
присудження грошових коштів, а також
сплатити грошову сатисфакцію через
тривале невиконання вказаного
судового рішення. Європейським судом
також встановлено строк виконання
рішення протягом трьох місяців.
Постановою державного виконавця від 23
січня 2014 року було відкрито виконавче
провадження та безпосередньо
виконання рішення покладене на
Державну казначейську службу України.
Проте, до теперішнього часу належна
грошова сума позивачу не сплачена.
Вважає це наслідком бездіяльності
відповідача, який всупереч вимогам ч. 4
ст. 8 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» не
виконав функціональні обов'язки із
списання коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України. Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просить суд визнати
неправомірною бездіяльність
відповідача в частині невиконання
обов'язків із списання коштів з
відповідної бюджетної програми на
банківський рахунок ОСОБА_1 та
зобов'язати Державну казначейську
службу України виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Case of Makara and others v. Ukrainе (Application no.
40934/06 and 249 other applications)» за результатом
розгляду заяви позивача № 68597/11, шляхом
списання коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просив суд їх задовольнити.

Відповідач представника до судового
засідання не направив, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином.

Представник третьої особи -
Міністерства юстиції України в
судовому засіданні пояснив, що
відповідно до службової записки
директора Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
направлення платіжних доручень до
Державної казначейської служби
України щодо виплати коштів за
рішенням Європейського Суду з прав
людини «Макара та інші проти України»
буде здійснено після виділення
відповідних кошторисних призначень у
серпні 2014 року відповідно до графіку
підготовки платіжних документів за
рішеннями Європейського суду з прав
людини у 2014 році, що розміщений на сайті
Міністерства юстиції України. Крім
того, зазначив, що через не покриття
виплат коштами, виділеними у 2013 році, в
даний час Департаментом проводиться
робота щодо підготовки платіжних
документів за рішеннями Європейського
суду з прав людини, що надійшли у 2013
році.

Представник третьої особи - Державної
виконавчої служби України в судовому
засіданні пояснив, що Державною
виконавчою службою України з
дотриманням порядку, передбаченого
Законом України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
вжито заходів з приводу виконання
рішення Європейського суду з прав
людини на користь ОСОБА_1 23 січня 2014
року державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копію якої спрямовано
Департаменту планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України та Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини. 16
квітня 2014 року державним виконавцем до
вказаних вище установ спрямовано
вимогу № 1187/11 щодо виконання рішення
Європейського суду з прав людини. На
теперішній час відомості щодо
виконання даної вимоги до виконавчої
служби не надходило.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

Стаття 26 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
покладає обов'язок на державу, яка її
ратифікувала виконувати остаточні
рішення Європейського суду з прав
людини (далі - Європейський суд) в
будь-яких справах, у яких вони є
сторонами.

Порядок виконання рішень
Європейського суду визначається
Законами України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини», «Про
виконавче провадження» та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті
17 Закону України «Про виконавче
провадження» рішення Європейського
суду є виконавчим документом з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Під час розгляду справи було
встановлено, що 12 грудня 2013 року
Європейський суд ухвалив остаточне
рішення у справі «Case of Makara and others v. Ukrainе
(Application no. 40934/06 and 249 other applications)», де серед
інших осіб ОСОБА_1 є заявником.

Вказаним рішенням державу-відповідач
зобов'язано протягом трьох місяців з
дня його ухвалення виконати рішення
національних судів, ухвалені на
користь заявників, які залишаються
невиконаними, та сплатити 2000 євро
кожному заявнику або його/її
спадкоємцю за заявами, наведеними у
Додатку № 1, в якості відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, а
також компенсації судових витрат, які
мають бути сплачені разом з будь-якими
податками, що можуть нараховуватись, та
конвертовані в національну валюту за
курсом на день здійснення платежу.

Зі спливом зазначеного тримісячного
строку і до остаточного розрахунку на
ці суми нараховуватиметься простий
відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано три відсоткові пункти, які
нараховуються з часу закінчення
тримісячного строку і до моменту
повного розрахунку.

Після отримання повідомлення про
набуття вказаним рішенням статусу
остаточного Секретаріатом Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини - як
органом представництва, 30 грудня 2013
року, відповідно до вимог статті 7
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини», було
надіслано до Державної виконавчої
служби України оригінальний текст і
переклад резолютивної частини рішення
Європейського суду у зазначеній вище
справі.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 23 січня 2014 року було
відкрито виконавче провадження на
підставі рішення Європейського суду №
40934/06 від 12 грудня 2013 року.

Копії вказаної постанови державного
виконавця 30 січня 2014 року спрямовано
Департаменту планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України та Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини.

16 квітня 2014 року державним виконавцем,
на підставі статті 5 Закону України
«Про виконавче провадження»,
спрямована вимога Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України щодо
проведення дій, спрямованих на
виконання рішення № 40934/06 виданого 12
грудня 2013 року Європейським судом у
справі «Макара та інші проти України».

На час розгляду справи відомості щодо
виконання даної вимоги Департаментом
до відділу примусового виконання
Державної виконавчої служби України не
надходило.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті
8 Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
протягом одного місяця від дня
відкриття виконавчого провадження за
Рішенням, Орган представництва
надсилає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
постанову про відкриття виконавчого
провадження та документи, передбачені
у пункті "б" частини першої статті 7
цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом 10 днів від
дня надходження зазначених у частині
третій цієї статті документів здійснює
списання на вказаний Стягувачем
банківський рахунок, а в разі його
відсутності - на депозитний рахунок
державної виконавчої служби коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України.

За повідомленням Міністерства юстиції
України направлення платіжних
доручень до Державної казначейської
служби України щодо виплати коштів за
рішенням Європейського Суду «Макара та
інші проти України» буде здійснено
після виділення відповідних
кошторисних призначень у серпні 2014
року відповідно до графіку підготовки
платіжних документів.

На офіційному сайті Міністерства
юстиції України розміщений Графік
підготовки платіжних документів за
рішеннями Європейського суду з прав
людини у 2014 році, відповідно до якого
підготовка документів за рішенням
«Макара та інші проти України» 40934/06
запланована на серпень 2014 року
(порядковий номер 30).

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
рішення про стягнення коштів з
державних органів, державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

За приписами частини 1 статті 3 Закону
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду здійснюється
Державною казначейською службою
України.

Згідно з Положенням про Державну
казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 № 460/2011 Казначейство
України входить до системи органів
виконавчої влади та утворюється для
реалізації державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів. Основними завданнями
Державної казначейської служби
України є: внесення пропозицій щодо
формування державної політики у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів та реалізація
вказаної державної політики.

Виходячи з наведеного, Державне
казначейство України безпосередньо
здійснює виплати бюджетних коштів, але
воно не є органом примусового
виконання рішень як судів, так і інших
установ.

Отже, з обставин суд дійшов висновку, що
у даному випадку Державне казначейство
було позбавлено можливості здійснити
списання коштів стягувачу відповідно
до вимог статті 8 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» через ненадання
Департаментом планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України відповідних платіжних
доручень.

Так, згідно з підпунктом 49 пункту 4
Положення про Міністерство юстиції
України, затвердженого Указом
Президента України від 06 квітня 2011 року
№ 395/2011 забезпечення виконання рішень
Європейського суду з прав людини у
справах проти України відповідно до
покладених завдань здійснює
Міністерство юстиції України.

Фінансове забезпечення заходів та
платежів, пов'язаних з виконанням
рішень Європейського суду з прав
людини, прийнятими за наслідками
розгляду справ проти України покладено
безпосередньо на Департамент
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності,
який входить до складу Міністерства
юстиції України.

При цьому колегія суддів зауважує, що
відповідно до частини 1 статті 52 КАС
України, суд першої інстанції,
встановивши, що з адміністративним
позовом звернулася не та особа, якій
належить право вимоги, або не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити заміну
первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем,
якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.
Якщо позивач не згоден на заміну
відповідача іншою особою, суд може
залучити цю особу як другого
відповідача.

Отже, у даному випадку закон передбачає
заміну неналежної сторони, а не зміну
за ініціативою суду предмету позову,
тобто заявлену в адміністративному
позові матеріально-правову вимогу.

За змістом заявлених вимог позивач
просив визнати неправомірною
бездіяльність відповідача в частині
невиконання обов'язків із списання
коштів з відповідної бюджетної
програми на банківський рахунок ОСОБА_1
та зобов'язати Державну казначейську
службу України виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Case of Makara and others v. Ukrainе (Application no.
40934/06 and 249 other applications)» за результатом
розгляду заяви позивача № 68597/11, шляхом
списання коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України.

Тобто, предмет заявленого позову
безпосередньо пов'язаний з
компетенцією відповідача, через що суд
вважає неможливим застосування вимог
частини 3 статті 52 КАС України щодо
залучення другого відповідача за
ініціативою суду.

За приписами ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять. Кожна особа,
яка звернулася за судовим захистом,
розпоряджається своїми вимогами на
свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Клопотань про заміну відповідача або
залучення другого відповідача з
відповідним формулюванням позовних
вимог з боку позивача або його
представника протягом розгляду справи
заявлено не було.

Таким чином, вирішуючи справу, суд
пов'язаний змістом позовних вимог,
заявлених саме до Державної
казначейської служби України, з боку
якої не встановлені порушення прав
позивача. Оскільки доводи позивача
щодо невиконання рішення
Європейського суду з вини Державної
казначейської служби України не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду справи, заявлені у справі
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, -
Міністерство юстиції України, Державна
виконавча служба України, про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Донецький
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя
Чекменьов Г.А.

Судді
Христофоров А.Б.

Аканов О.О.