Справа № 809/1686/14
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.
Справа №
809/1686/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Біньковської Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Д.Е.А.-Україна" про
стягнення податкового боргу в сумі
108008,66 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулась
в суд з адміністративним позовом до ТОВ
"Д.Е.А.-Україна" про стягнення
податкового боргу в сумі 108008,66 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у
відповідача заборгованості по сплаті
податку на додану вартість, яка виникла
внаслідок несплати узгодженої суми
податкового зобов'язання згідно
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" від 23.04.2014 року за № на
суму 105238,00 грн. в тому числі за основним
платежем в сумі 84190,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в сумі 21048,00 грн., а також
нарахованої пені на суму несплаченого
податкового боргу в сумі 2770,66 грн.

Представник позивача в судове
засіданні не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи позивач
судом повідомлений належним чином,
проте подав на адресу суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності,
зазначивши, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився без поважних
причин та без повідомлення ним про
причини неприбуття, хоча згідно
частини 4 статті 33, частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідач був повідомлений
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду.

За таких обставин суд вважає, що, із
врахуванням положень частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд справи
можливий за відсутності позивача і
відповідача та розглянув справу в
порядку письмового провадження на
підставі частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, суд прийшов
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.12.2006 року ТОВ
"Д.Е.А.-Україна" зареєстроване як
юридична особа, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (а.с.25-26) та перебуває на
обліку в Державній податковій
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області як платник
податків.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктами 9.1.3. пункту 9.1. статті 9
Податкового кодексу України податок на
додану вартість віднесений до
загальнодержавних податків і зборів.

Відповідач у відповідності до пункту
15.1. статті 15 та статті 180 Податкового
кодексу України являється платником
податку на додану вартість та у
відповідності до пункту 16.1.4 статті 16
Податкового кодексу України несе
обов'язок по сплаті податків та зборів
у строки та розмірах встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1.
статті 16 Податкового кодексу України
платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи, що,
у відповідності до статті 36 Кодексу, є
податковим обов'язком. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком, збором та є безумовним і
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом. Підстави припинення
податкового обов'язку, крім його
виконання, визначені пунктом 37.3. статті
37 Податкового кодексу України. Згідно
пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу
України виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.
Пунктом 38.2. статті 38 Податкового
кодексу України визначено, що сплата
податку та збору здійснюється
платником податку безпосередньо, а у
випадках, передбачених податковим
законодавством, - податковим агентом,
або представником платника податку.

Відповідно до підпункту 20.1.19. пункту 20.1
статті 20 зазначеного Кодексу
контролюючі органи наділені, зокрема,
правом застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, зокрема, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках (підпункт 54.3.2.
пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу
України).

Згідно приписів пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування тягне за
собою накладення на платника податків
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Відповідно до пункту 116.1. статті 116
зазначеного Кодексу у разі
застосування контролюючими органами
до платника податків штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові повідомлення -
рішення.

Згідно пункту 58.1. статті 58 Податкового
кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Приписами пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України
встановлено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що 08.04.2014 року
Державною податковою інспекцією у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ "Д.Е.А.-Україна" з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість за період з 01.10.2013 року
по 31.10.2013 року, за результатами якої
складено акт за № 1894/09-15-22-01-02/34624051
(а.с.6-13).

На підставі вказаного акта перевірки,
яким встановлено порушення
відповідачем вимог пункту 184.7. статті 184
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в декларації за
жовтень 2013 року, що підлягає сплаті у
сумі 84190,00 грн., Державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області прийняла
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" від 23.04.2014 року за № , яким
відповідачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) на суму
105238,00 грн. в тому числі за основним
платежем в сумі 84190,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в сумі 21048,00 грн. (а.с.15).
Вказане податкове
повідомлення-рішення 23.04.2014 року
отримане ТОВ "Д.Е.А.-Україна", що
підтверджується підписом
уповноваженої особи відповідача на
корінці податкового
повідомлення-рішення (а.с.15).

Оскільки, відповідачем у відповідності
до статті 56 Податкового кодексу
України не порушена процедура
адміністративного узгодження
податкового зобов'язання визначеного
податковим повідомленнями-рішеннями
форми "Р" від 23.04.2014 року за № , суд
приходить до переконання, що визначена
сума податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в
загальному розмірі 105238,00 грн. є
узгодженою.

Згідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1.
статті 129 Податкового кодексу України
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня. Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом; б) при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені закінчується у
випадках, визначених пунктом 129.3.
статті 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 131.1. статті 131
Податкового кодексу України
нараховані контролюючим органом суми
пені самостійно сплачуються платником
податків.

Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області нараховано
ТОВ "Д.Е.А.-Україна" пеню за несплату
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість в розмірі 2770,66 грн., що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника, яка
міститься в матеріалах справи.

На виконання вимог статті 6 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" Державною податковою
інспекцією в м. Івано-Франківську
надсилалися відповідачу перша
податкова вимога форми "Ю1" від 29.09.2010
року за № 1/1965/24739/10/24-150/6522 (а.с.16) та друга
податкова вимога форми "Ю2" від 03.11.2010
року за № 2/2248/27989/10/24-150/7412 (а.с.17), які
направлялись відповідачу та отримані
останнім, що підтверджується
фіскальним чеком та реєстром (а.с.18). На
час розгляду справи вищезазначені
податкові вимоги є не оскаржені та є
невідкликаними.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що податкове зобов'язання - це сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту
14.1. статті 14 Податкового кодексу
України податковий борг - це сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає,
що сума узгоджених податкових
зобов'язань відповідача з податку на
додану вартість в сумі 105238,00 грн. та
нарахованої пені в розмірі 2770,66 грн., а
всього разом 108008,66 грн. є податковим
боргом відповідача, який ним не
сплачено, а тому підлягає стягненню у
судовому порядку.

Податковий борг відповідача
підтверджується податковим
повідомленням-рішенням форми "Р" від
23.04.2014 року за № (а.с.15), першою
податковою вимогою форми "Ю1" від 29.09.2010
року за № 1/1965/24739/10/24-150/6522 (а.с.16), другою
податковою вимогою форми "Ю2" від 03.11.2010
року за № 2/2248/27989/10/24-150/7412 (а.с.17),
довідкою про борг (а.с.23),
довідкою-розрахунком податкового
боргу (а.с.24), а також зворотнім боком
облікової картки платника, яка
міститься в матеріалах справи.

Доказів, які б свідчили про погашення
зазначеної заборгованості
відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відповідач зобов'язаний
погасити податковий борг в загальній
сумі 108008,66 грн. Наявність такого
обов'язку у відповідача є визначальною
для вирішення вказаного спору, крім
того, даний обов'язок забезпечується
статтею 67 Конституції України.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95
Податкового кодексу України,
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3. статті 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Державної податкової інспекції
у м. Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Д.Е.А.-Україна" про
стягнення податкового боргу в сумі
108008,66 грн., є обґрунтованими, а позов
таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Д.Е.А.-Україна"
(ідентифікаційний код 34624051) в дохід
бюджету податковий борг в сумі 108008 (сто
вісім тисяч вісім) гривень 66 копійок з
розрахункових рахунків в банках, які
обслуговують ТОВ "Д.Е.А.-Україна" та за
рахунок готівки, що йому належить.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя

Біньковська Н.В.