Справа № 826/7637/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1Вн. № 1/159
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку письмового провадження)

м. Київ

20 червня 2014 року 11:30
№ 826/7637/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
14.08.2013 № , ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1)
звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач, ДПІ у
Голосіївському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 14.08.2013 №
(далі - ППР № ).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.06.2014 відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/7637/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.06.2014 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі № 826/7637/14 і
призначено справу до судового
розгляду.

В судове засідання 12.06.2014 прибула
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання 12.06.2014
не прибув, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 КАС
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 12.06.2014 суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва встановив наступне.

На підставі наказу на перевірку № 293
від 18.07.2013, виданого ДПІ у
Голосіївському р-ні ГУ Міндоходів у м.
Києві, та повідомлення № 22/17-212 від
18.07.2013 була призначена документальна
невиїзна перевірка самозайнятої особи
(приватного нотаріуса) ОСОБА_1 на
підставі п. 79.1, п. 79.2 ст. 79 розділу II
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) за період з 01.01.2012 по 31.12.2012.

За результатами перевірки було
складено акт № 7/1701/НОМЕР_2 від 02.08.2013 про
результати документальної невиїзної
перевірки своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків
самозайнятої особи (приватного
нотаріуса) ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2) за період з 01.01.2012 по 31.12.2012, в
якому відповідачем було зроблено
висновок, що у поданій декларації про
майновий стан та доходи за 2012 рік не
було задекларовано суму додаткового
блага у вигляді суми боргу,
анульованого кредитором, у розмірі 871
567,57 грн., чим порушено вимоги пп. 163.1.1 п.
163.1 ст. 163, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

На підставі акту перевірки 7/1701/НОМЕР_2
від 02.08.2013 відповідачем було прийнято
ППР № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб у розмірі 182 882,10
грн. (за основним платежем - 146 305,68 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 36
576,42 грн.).

Позивач не погодилася з висновками
акту перевірки 7/1701/НОМЕР_2 від 02.08.2013 та
прийнятим на його підставі податковим
повідомленням-рішенням, тому
звернулася до суду.

Разом з тим, оцінивши за правилами ст. 86
КАС України надані сторонами докази та
пояснення, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» було
укладено договори про надання
споживчих кредитів, за якими отримано
кредит в швейцарських франках. Право
вимоги заборгованості за договорами
про надання споживчих кредитів було
відступлено від Акціонерного
комерційного інноваційного банку
«УкрСиббанк» товариству з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» (далі -
ТОВ «Кей-Колект»).

Відповідно до листа TOB «Кей-Колект» вих.
№ 075-11036 від 10.07.2013, станом на 29.10.2012
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 01.08.2007 складала 79 237,75 швейцарських
франків, що по курсу НБУ станом на 29.10.2012
становило 676 199,11 грн., з яких: за
основним боргом - 69 051,10 швейцарських
франків, що за курсом НБУ станом на
29.10.2012 становило 589 268,28 грн.; за
процентами - 10 186,65 швейцарських
франків, що за курсом НБУ станом на
29.10.2012 становило 86 930,83 грн.;
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 30.06.2006 складала 176 090,34 швейцарських
франків, що по курсу НБУ станом на 29.10.2012
становило 1 502 719,74 грн., з яких: за
основним боргом - 153 387,92 швейцарських
франків, що за курсом НБУ станом на
29.10.2012 становило 1 308 981,83 грн.; за
процентами - 22 702,42 швейцарських
франків, що за курсом НБУ станом на
29.10.2012 становило 193 737,91 грн.

За домовленістю з TOB «Кей-Колект» був
списаний залишок заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 01.08.2007 на загальну
суму 31 695,10 швейцарських франків, що за
курсом НБУ станом на 29.10.2012 становило 270
359,20 грн. з яких: за основним боргом - 21
508,00 швейцарських франків, що за курсом
НБУ станом на 29.10.2012 становило 183 463,24
грн.; за процентами - 10 187,00 швейцарських
франків, що за курсом НБУ станом на
29.10.2012 становило 86 895,11 грн.; за договором
про надання споживчого кредиту №
0 від 30.06.2006 на загальну суму 70 436,14
швейцарських франків, що по курсу НБУ
станом на 29.10.2012 становило 600 820,27 грн., з
яких: за основним боргом - 47 734,00
швейцарських франків, що за курсом НБУ
станом на 29.10.2012 становило 407 171,02 грн.; за
процентами - 22 702,00 швейцарських
франків, що за курсом НБУ станом на
29.10.2012 становило 193 648,06 грн.

Позивач подала податкову декларацію
про майновий стан і доходи за 2012 рік,
але отриману суму додаткового блага у
вигляді суми боргу, анульованого
кредитором за вказаний період у
розмірі 871567,57 грн., не задекларувала.
При цьому, як пояснила представник
позивача, до суми доходу позивач не
врахувала суму за процентами, що були
анульовані ТОВ «Кей-Колект».

Відповідно п. 177.6 ст. 177 ПК України у разі
якщо фізична особа - підприємець
отримує інші доходи, ніж від
провадження підприємницької
діяльності, у межах обраних ним видів
такої діяльності, такі доходи
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Кодексом
для платників податку - фізичних осіб.

Згідно пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Якщо
кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

На підставі п. 176.1 ст. 176 ПК України
платники податку зобов'язані, зокрема:
вести облік доходів і витрат в обсягах,
необхідних для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу, у разі якщо такий платник
податку зобов'язаний відповідно до
цього розділу подавати декларацію або
має право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податкову знижку; подавати податкову
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього розділу таке
подання є обов'язковим.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПК України визначено,
що ставка податку становить 15
відсотків бази оподаткування щодо
доходів, нарахованих (виплачених,
наданих) (крім випадків, визначених у
пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому
числі, але не виключно у формі
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат або інших
виплат і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри. Якщо база оподаткування, яка
визначена з урахуванням норм пункту 164.6
статті 164 цього розділу щодо доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, в календарному місяці
перевищує десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, до суми
такого перевищення застосовується
ставка 17 відсотків.

Досліджені в судовому засіданні докази
засвідчили, що позивач отримала у 2012
році додаткове благо у вигляді суми
боргу, анульованого (прощеного)
кредитором - ТОВ «Кей-Колект», за його
самостійним рішенням. ТОВ «Кей-Колект»
включило суму анульованого (прощеного)
боргу до податкового розрахунку суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платника податку.

Однак, позивач самостійно не сплатила
податок з доходу, отриманого як
додаткове благо.

Відтак, висновки відповідача про
порушення позивачем податкового
законодавства є обґрунтованими, а
оскаржуване ППР № прийнятим в
межах повноважень і в спосіб,
передбачений діючим законодавством
України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади мають діяти в
межах повноважень і в спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене у своїй
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1 повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 решту суми судового
збору у розмірі 3 291,88 грн. (три тисячі
двісті дев'яносто одна грн. 88 коп.) на
розрахунковий рахунок № 4007 у ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова