Справа № 2-а-8558/11
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-8558/11
Головуючий у 1-й інстанції: Бесараб
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддівСобківа Я.М.,
Борисюк Л.П., Кобаля М.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у Лисянському
районі Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 14 листопада 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії та
щомісячного державного соціального
30-відсоткового підвищення до пенсії як
дитині війни.

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 14 листопада 2011
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач віднесений до 4 категорії осіб,
які постраждали від наслідків аварії
на ЧАЕС, отримує пенсію у відповідача
та доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до статті 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено, що пенсіонерам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті

Статтею 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено, що особам,
віднесеним до категорії 4,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Всупереч ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 р. № 836, а не в кратному
відношенні до мінімальної пенсії за
віком, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 р. № 836,
колегія суддів вважає, що відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст. 39, 51 зазначеного
Закону.

За наведених обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи викладені в
апеляційній скарзі відповідача не
знайшли свого підтвердження, постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому
скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області - залишити
без задоволення.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 14 листопада 2011
року року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
суддя суддя
Собків Я.М. Борисюк Л.П. Кобаль М.І.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.