Справа № 807/507/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 року м. Ужгород№ 807/507/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Скраль Т.В.

при секретарі - Химинець В.В.,

за участю:

позивача: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2,

відповідача: Берегівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатської області - представники
Сабодаш А.Ю., Мошак В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Берегівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 20 травня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 26
травня 2014 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Берегівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області, якою просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Берегівської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській
області від 04 лютого 2014 року № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Берегівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області в період з 23 січня 2014 року по 27
січня 20141 року на підставі направлення
від 21 січня 2014 року № 39/22-02 проведено
перевірку господарських одиниць
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, які належать
позивачу - ОСОБА_1. За результатами
перевірки було винесено податкове
повідомлення-рішення форми "С" від
04.02.2014 року № на підставі акта
перевірки № 0028/07/16/22/НОМЕР_2 від 28 січня
2014 року. Однак, за результатами
перевірки було складено акт (довідка)
фактичної перевірки від 27 січня 2014 року
за № 000150, на який немає жодних посилань
в оскаржуваному податковому
повідомленні-рішенні форми "С" від
04.02.2014 року № , тобто дане
податкове повідомлення-рішення
ґрунтується на акті перевірки №
0028/07/16/22/НОМЕР_2 від 28 січня 2014 року,
таким чином на документі, який не
складався за результатами проведеної
фактичної перевірки та про існування
такого позивачу невідомо. Разом з тим, в
частині податкового
повідомлення-рішення, де повинна
міститись інформація про встановлене в
ході перевірки порушення відсутня
будь-яка інформація, тобто не
зазначено, які саме норми
законодавства порушено Позивачем в
ході здійснення господарської
діяльності. Позивач вказує, що
податковим органом до податкового
повідомлення - рішення не було додано
розрахунок податкового зобов'язання та
штрафних (фінансових) санкцій. Таким
чином, позивач вважає вищевказане
податкове повідомлення-рішення
протиправним та незаконним, оскільки
винесене з грубим порушенням норм
податкового законодавства.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з мотивів викладених в
адміністративному позові.

Представник відповідача заперечив
щодо позовних вимог та надав суду
заперечення обґрунтовуючи тим, що
адміністративний позов є
безпідставним та таким що не підлягає
задоволенню. Зазначив, що в акті
перевірки виявлено невідповідність
суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків з даними
Х-звіту РРО від 25.01.2014 року о 09:40 к.ч. в
сумі 1315,25 грн.; встановлено не
зберігання фіскальних звітних чеків в
книзі обліку розрахункових операцій
від 26.09.2012 року, а саме Z-звіт № 1911,
Z-звіт №1856 та Z-звіт № 1857. Відмітка про
ремонт (касового) реєстратора
розрахункових операцій у розділі 4
книги обліку розрахункових операцій
відсутні; непроведення через
реєстратор розрахункових операцій на
загальну суму 1315,25 грн. В ході
проведення перевірки встановлено
порушення вимог п. 1, п. 9, п. 13 ст. 13 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР. З актом
проведеної перевірки позивач був
ознайомлений 27.01.2014 року, що
підтверджується його підписом та в п. 4.1
акту позивач зазначив, що зауважень до
акту та перевіряючи немає. На підставі
акта перевірки в якому встановленні
порушення установленого порядку
проведення розрахункових операцій
податковим органом було винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення форми "С" від
04.02.2014 року відповідно до якого до
позивача було застосовано штрафну
(фінансову) санкцію відповідно до п. 1, п.
4 ст. 17 вказаного Закону в загальному
розмірі - 1022,00 грн. Таким чином,
представник відповідача зазначив, що
Берегівською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Закарпатській області правомірно було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04.02.2014 року №
та нараховані штрафні фінансові
санкції. Посилання позивача на те, що
податкове повідомлення-рішення
винесено на підставі акта перевірки №
0028/07/16/22/НОМЕР_2 від 28.01.2014 року про
існування якого позивачу не відомо є
безпідставним так як даний номер є
номером та датою реєстрації акта в
органі Міндоходів за місцем здійснення
діяльності суб'єкта господарювання від
27.01.2014 року № 000150, з яким ознайомлений
позивач. В судовому засіданні
представником відповідача було подано
розрахунок штрафних (фінансових)
санкцій до акту перевірки від 28 січня
2014 року № 0028/07/16/22/НОМЕР_2 в сумі - 1022,00
грн. Розрахунок був складений
відповідно до вимог чинного
законодавства. Таким чином,
представник відповідача вказує, що
вищенаведене податкове
повідомлення-рішення є законним та
обґрунтованим та просить суд відмовити
в задоволенні адміністративного
позову повністю.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

З матеріалів справи слідує, що
посадовими особами Берегівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатської області
Мошак В.І. та Вовканською Л.В. на
підставі направлення від 21 січня 2014
року № 39/22-02 в період з 23 січня 2014 року
по 27 січня 2014 року проведено перевірку
господарських одиниць магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться в АДРЕСА_1
та магазину, що розташовується в
АДРЕСА_2 які належать Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1. В результаті
перевірки складено акт № 000150 від 27.01.2014
року в якому встановлено непроведення
через реєстратор розрахункових
операцій на загальну суму - 1315,25 грн;
невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
з даними Х-звіту РРО від 25.01.2014 року о 09:40
к.ч. в сумі 1315,25 грн.; встановлено не
зберігання фіскальних звітних чеків в
книзі обліку розрахункових операцій
від 26.09.2012 року, а саме Z-звіт № 1911,
Z-звіт №1856 та Z-звіт № 1857. Відмітка про
ремонт (касового) реєстратора
розрахункових операцій у розділі 4
книги обліку розрахункових операцій
відсутні. В ході проведеної перевірки
встановлено порушення вимог п. 1, п. 9, п.
13 ст. 13 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 06.07.1995 року №
265/95-ВР.

Пунктом 80.2 ст. 80 Податкового
кодексу України фактична перевірка
може проводитися на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин, передбачених статтею 80 цього
Кодексу.

З актом проведеної перевірки позивач
був ознайомлений 27.01.2014 року, що
підтверджується його підписом та в п.
47.1 акту позивач зазначив, що зауважень
до акту та перевірки немає.

На підставі акту перевірки, в якому
встановленні порушення установленого
порядку проведення розрахункових
операцій, податковим органом було
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення форми "С" від
04.02.2014 року відповідно до якого до
позивача було застосовано штрафну
(фінансову) санкцію відповідно до п. 1, п.
4 ст. 17 вказаного Закону в загальному
розмірі - 1022,00 грн.

Порядок ведення касових операцій
у національній валюті України
підприємствами та підприємцями
регулюється "Положенням про ведення
касових операцій в національній валюті
в Україні" затвердженим Постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року №637 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 13 січня 2005 року за
№40/10320.

Оприбуткування готівки -
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій. Відповідно до пункту 2.6.
статті 2 "Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні" уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

В судовому засіданні за поданими
документами та матеріалами справи
встановлено, що здійснюючи
господарську діяльність позивач
порушив норми вищезгаданого Положення.

На підтвердження даних фактів,
представниками відповідача Сабадош
А.Ю., Мошак В.І. в судовому засіданні
надали письмові пояснення ОСОБА_1 та
Додаток до акту перевірки ( наявний в
матеріалах справи), про підтвердження
фактичної наявності коштів за підписом
стажора ОСОБА_7, всі кошти, які
зазначені в переліку є виручкою від
продажу товарів та знаходилися на
місці проведення розрахунків.

За поясненнями ОСОБА_1 від 27 січня
2014 року слідує, що сума коштів 1315, 25 грн.
знаходилася на місці торгівлі (касі),
тому, що він забирає касу не кожен день,
а це за попередній день торгівлі.

Допитаний в судовому засіданні 20
травня 2014 року свідок ОСОБА_8, пояснив,
що 23 січня 2014 року розпочата перевірка,
перевіряючим надано документи для
перевірки, в тому числі книгу
реєстрації перевірок. Кошти за якими
перевіряючі особи встановили як
невідповідність сум готівкових коштів
знаходилися у торговій точці, однак не
з касою, а в іншій сумці, яка була за
коробкою. По книзі обліку
розрахункових операцій пояснив, що
продавець втратив фіскальні звітні
чеки, які були відсутні в даній книзі.

У відповідності до п. 86.3 ст. 86
Податкового кодексу України
передбачено, що акт (довідка)
документальної виїзної перевірки, що
визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу,
складається у двох примірниках,
підписується посадовими особами
контролюючого органу, які проводили
перевірку, та реєструється у
контролюючому органі протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Судом встановлено, що акт №
0028/07/16/22/НОМЕР_2 від 28.01.2014 року є номером
та датою реєстрації акта в органі
Міндоходів за місцем здійснення
діяльності суб'єкта господарювання від
27.01.2014 року № 000150, з яким ознайомлений
позивач, тому суд відхиляє доводи
позивача, що фінансові санкції
винесені на акті перевірки який не
складався за результатами проведення
фактичної перевірки, про існування
якого Позивачу невідомо, зі змістом
якого Позивача не було ознайомлено та
який йому не було надано.

Наказом ДПА України від 22.12.2010 року за №
984 затверджено Порядок оформлення
результатів проведення документальних
перевірок з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства, згідно з п.3 якого - акт -
службовий документ який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Судом встановлено, що недоліки
виявлені в податковому
повідомленні-рішенні не впливають на
недотримання Позивачем п. 2.6. Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженою постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року № 637 та на встановленні штрафні
санкції відповідно до ст. 1 Указу
Президента України "Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки".

До позивача застосовано штрафну
(фінансову санкцію) відповідно до п.1, п.4
ст. 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" в загальному
розмірі 1022,00 грн (розрахунок наявний в
матеріалах справи), а саме:

- 1 ,00 грн - непроведення розрахункових
операцій через РРО при продажу товарів
вперше;

- 1,00 грн. - невідповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків з даними Х- звіту РРО
вперше;

- 1020,00 грн.- не зберігання фіскальних
звітніх чеків протягом встановленого
терміну (двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій).

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Пунктом 13 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Пунктом 1 ст. 17 цього Закону України, за
порушення вимог цього Закону до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах у разі встановлення
протягом календарного року в ході
перевірки факту: проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання.

У відповідності до п. 4 ст. 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" за порушення вимог цього Закону
до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій.

З аналізу вищевказаних правових норм,
суд приходить до висновку, що
Берегівською ОДПІ правомірно
нараховано та накладено штрафні
санкції.

Недоліки які наводить Позивач для
скасування податкового
повідомлення-рішення не впливають на
правильність прийняття по суті
рішення контролюючим органом та
жодним чином не спростовують допущених
порушень, які виявлені під час
перевірки.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що податковий орган довів
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення, а
тому в задоволенні даного
адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Згідно ст. 94 КАС України та у
відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
підлягає стягненню з позивача до
Державного бюджету України та слід
стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, з врахуванням ставки збору
(встановленої пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 цього
Закону) та суми сплаченого позивачем
при зверненні до суду судового збору
(згідно квитанцій від 13.02.2014 року № k4/D/68
на суму - 73.08 грн. та № k4/R/27 від 27/02/2014
року на суму - 109.62 грн.), на користь
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 1644,30 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 17, 71, 86, 94 ,99, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Берегівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатської
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити
повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_3 код НОМЕР_2) на
користь Державного (відповідного
місцевого) бюджету України судовий
збір у сумі 1644,30 грн. (одна тисяча
шістсот сорок чотири гривні 30
копійок), зарахувавши ці кошти до
спеціального фонду (отримувач - УК у м.
Ужгород, код ЄДРПОУ отримувача - 38015610,
банк отримувача - ГУ ДКСУ у
Закарпатській області, МФО 812016, рахунок
№ 4002, код класифікації доходів
22030001, Код ЄДРПОУ суду 35231455).

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст. 186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

СуддяТ.В. Скраль