Справа № 2а-5074/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/9442/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Одеси
про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про
скасування рішення відповідача № 1778
від 22.07.2011 року та зобов'язання
призначити їй пенсію згідно ст. 37
Закону України «Про державну службу».

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 10 листопада 2011 року у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси від 22.07.2011
року № 1778 про відмову ОСОБА_4 у
призначенні пенсії відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу».
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси призначити позивачу пенсію
згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу», починаючи з 13.07.2011
року, врахувавши при цьому у стаж
державної служби для призначення такої
пенсії, період навчання ОСОБА_4 в
аспірантурі за очною формою навчання з
15.11.1981 року по 14.11.1984 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а постанову суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 13.07.2011 року ОСОБА_4
звернулась до відповідача із заявою
про призначення їй пенсії, як
державному службовцю.

Рішенням Пенсійного фонду від 22.07.2011
року № 1778 їй було відмовлено у
призначенні пенсії відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу» з
посиланням на недосягнення стажу
державної служби, визначеного
законодавством 10 років.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що стаж державної служби позивача
обчислений станом на дату звільнення з
посади головного контролера-ревізора
Контрольно-ревізійного управління
Одеської області на 11.07.2011 року складає
9 років 3 місяці 11 днів (з 11.08.1978 р. по
03.09.1979 р., з 04.02.2003 р. по 20.08.2007 р., з 12.11.2007 р.
по 11.07.2011 р.). При цьому, до стажу
державної служби відповідачем цілком
правомірно не зараховано період
навчання позивача в аспірантурі
Відділення економіки та екології
мирового океану з 15.11.1981 року по 14.11.1984
року, оскільки це не передбачено
Порядком обчислення стажу державної
служби, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.05.1994
року № 283.

Таким чином, у позивача відсутній
необхідний стаж роботи на посадах
державних службовців 10 років.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд вказав, що зазначений
стаж навчання позивача на очному
відділенні аспірантури підлягає
зарахуванню до стажу наукової роботи
та як наслідок - до стажу державної
служби.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції з
огляду на його правомірність та
обґрунтованість та вбачає за доцільне
зазначити про таке.

Відповідно до ст. 37 Закону України № 3723
від 16 грудня 1993 року «Про державну
службу», на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Згідно ст. 23-3 Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність», однією з підстав
зарахування до стажу наукової роботи, є
час навчання в аспірантурі чи
ад'юнктурі за денною (очною) формою
навчання випускникам аспірантури.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність», для осіб, які працюють на
посадах, що згідно із законодавством
належать до посад державного
службовця, попередній стаж наукової
роботи, набутий у державних установах,
організаціях, закладах, зараховується
до стажу державної служби.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 283 від 03 травня 1994
року, до стажу державної служби
включається також стаж наукової
роботи, набутий в державних установах,
організаціях, закладах на посадах,
визначених переліком посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до статті 24 Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність»,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 04 березня 2004 року
№ 257, незалежно від наявності перерв у
роботі.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 04 березня 2004 року
№ 257, до наукового стажу, який дає право
на призначення пенсій та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до ст. 24 Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність»,
зараховуються час навчання в
аспірантурі або ад'юнктурі за денною
(очною) формою навчання, випускників
аспірантури.

Як вірно встановлено судами та
підтверджується записами у трудовій
книжці, ОСОБА_4 з 15.11.1981 року по 14.11.1984
року дійсно навчалася очно в
аспірантурі Інституту економіки АН
УРСР.

Таким чином, колегія суддів вказує на
правомірність висновку суду
апеляційної інстанції про те, що
зазначений період навчання позивача
підлягає зарахуванню до стажу наукової
роботи та як наслідок - до стажу
державної служби.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанцій оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: