Справа № 757/3956/14-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Батрин О.В.
Суддя-доповідач: Пилипенко
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Пилипенко
О.Є.,

суддів - Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційні
скарги Правління Пенсійного фонду
України та управління Пенсійного фонду
України в м. Вінниця на постанову
Печерського районного суду м. Києва від
08 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Правління Пенсійного фонду України,
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниця про визнання дій
протиправними та зобов'язання
призначити пенсію особі, яка проживає
за межами України, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 08 квітня 2014 року вказаний
адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду від
08 квітня 2014 року відповідачі подали
апеляційні скарги в яких просять
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтовують тим, що судом першої
інстанції було допущено неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, не довів ті обставини, які
ним було встановлено під час розгляду
справи, що у свою чергу стало причиною
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційні скарги
Правління Пенсійного фонду України та
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниця - залишити без задоволення, а
постанову Печерського районного суду
м. Києва від 08 квітня 2014 року - без змін
виходячи із наступного.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 має право на
призначення та виплату пенсії за віком,
відповідно до норм Закону України «Про
пенсійне забезпечення», як особа, що
постійно проживає за межами України - в
державі Ізраїль.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 16 вересня 1990 року
виїхала з України до Ізраїлю на
постійне місце проживання.

24 грудня 2013 року позивачка звернулась
до Правління Пенсійного фонду України
із заявою про призначення та виплату
пенсії за віком.

Проте листом від 09.01.2014 року Правління
Пенсійного фонду України відмовило
ОСОБА_2 у призначенні пенсії.

Вважаючи вказану відмову протиправною,
позивачка звернулась до суду.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України
право громадян на соціальний захист
конкретизоване у Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV
(надалі - Закон № 1058-IV) та Законі України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
р. № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII), якими
встановлено порядок нарахування та
виплати пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону № 1788-XII
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.
Іноземні громадяни та особи без
громадянства, які проживають в Україні,
мають право на пенсію на рівні з
громадянами України на умовах,
передбачених законодавством або
міжнародними угодами.

Згідно п.1 ч.1 № 1058-IV право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають: громадяни
України, які застраховані згідно із цим
Законом та досягли встановленого цим
Законом пенсійного віку чи визнані
інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено, що
заява про призначення (перерахунок)
пенсії та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду або до уповноваженого
ним органу чи уповноваженій особі в
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення
документів для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачений у постанові
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року №22-1, зареєстрованої в Мін'юсті
України від 27.12.2005 р. за №1566/11846.

Як встановлено вище, позивачка
зверталась до Правління Пенсійного
фонду України з заявою про призначення
та виплати пенсії за віком на підставі
рішення Конституційного суду України
№25-рп/2009 від 10.04.2012 року.

З даного приводу, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
49 Закону № 1058-IV, виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та
Ізраїлем стосовно призначення та
виплати пенсій не укладалося.

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 07.10.2009 року по справі
№1-32/2009 визнано такими, що не
відповідають Конституції України,
положення пункту 2 частини 1 статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
9.07.2003 року № 1058-IV.

Відповідно до статті 152 частини 2
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З огляду на зазначене положення пункту
2 частини 1 статті 49 та другого речення
статті 51 Закону втрачають чинність з
7.10.2009 року, тобто, від дати прийняття
рішення Конституційним Судом України
№ 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що проживаючи в Ізраїлі,
позивач має такі ж самі конституційні
права як і інші громадяни України,
оскільки Конституція України та
пенсійне законодавство України не
допускають обмеження права на
соціальний захист, зокрема, права на
отримання пенсії за ознакою місця
проживання.

Аналогічна позиція викладена в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України від 06.06.2013 року у справі
№К/9991/51100/12 та від 11.06.2013 року у справі №
К/9991/81240/12.

Судом першої інстанції позов
задоволено в межах строку, визначеного
ст.. 99 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів
вважає необхідним апеляційні скарги
Правління Пенсійного фонду України та
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниця - залишити без задоволення, а
постанову Печерського районного суду
м. Києва від 08 квітня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Правління
Пенсійного фонду України управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниця -
залишити без задоволення, а постанову
Печерського районного суду м. Києва від
08 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.Є. Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.