Справа № 639/5376/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/16614/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Харкова про визнання
рішення протиправним та зобов'язання
вчинити певні дії, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив визнати
протиправним рішення відповідача - УПФ
України в Жовтневому районі м. Харкова
щодо відмову в перерахунку пенсії за
вислугу років у розмірі 90% від суми
місячного заробітку та зобов'язати
відповідача провести вказаний
перерахунок пенсії на підставі довідки
прокуратури Харківської області № 18-745
від 06.09.2012 року, відповідно до ст. 50-1
Закону України в редакції від 04.09.2008
року, виходячи з розрахунку у розмірі 90
% від суми місячного заробітку з 01.07.2012
року, та здійснити відповідні виплати.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 3 грудня 2013 року
адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідач повинен був
перерахувати позивачу пенсію згідно з
довідкою прокуратури Харківської
області №18-745 від 06.09.2012 року,
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», виходячи з
розрахунку 90% від середнього заробітку,
та здійснити виплату позивачу
відповідні виплати зазначених коштів.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову Жовтневого
районного суду м. Луганська
від 24 жовтня 2013 року скасовано та
ухвалено нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
мотивував своє рішення тим, що
відповідачем правомірно здійснено
перерахунок пенсії позивачу в розмірі
80% від суми місячного заробітку на
підставі Закону України «Про
прокуратуру» в редакції, на час
набрання чинності Постановою КМ
України від 31 травня 2012 року № 505 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників органів
прокуратури», та з урахуванням Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, позивач
зазначає, що судом апеляційної
інстанції неповно з'ясовано обставини,
які мають значення для вирішення
справи та порушено норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення даного спору.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

З квітня 2010 року позивач, перебуває на
обліку у відповідача і отримує пенсію
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру».

17.12.2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до Постанови КМУ № 505
від 31.05.2012 року, на підставі довідки
№18-745 від 06.09.2012 року про заробітну
плату, виданої прокуратурою
Харківської області.

Відповідачем було зроблено вказаний
перерахунок, із застосуванням положень
ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»
в редакції від 08.07.2011 року, із
розрахунку 80% від заробітної плати
відповідної посади працюючого
прокурора з урахуванням довідки
прокуратури Харківської області №18-745
від 06.09.2012 року (а.с.10).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» (в
редакції Закону України від 12 липня 2001
року №2663-III, чинній до 1 жовтня 2011 року)
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року №3668-VI, який набрав
чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено
зміни до статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права (пенсія призначається в розмірі
80% від суми місячної заробітної плати
незалежно від стажу роботи).

Разом з тим, правила щодо перерахунку
пенсій працівників прокуратури
залишились незмінними.

Так, згідно з частиною тринадцятою
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами
пенсійної справи та документами,
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного заробітку
за відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи (частина
вісімнадцята статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру»).

Водночас, Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» до
статті 50-1 Закону внесено нову норму
(друге речення частини п'ятнадцятої),
згідно з якою максимальний розмір
пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом і в
яких розмір пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) перевищує максимальний
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), встановлений цим
Законом, виплата пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої та третьої статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведення інших
перерахунків, передбачених
законодавством, до того часу, коли
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) відповідатиме
максимальному розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання), встановленому цим Законом.

Таким чином, перерахунок пенсії,
призначеної до 1 жовтня 2011 року,
проводиться в разі підвищення
заробітної плати відповідних
категорій прокурорсько-слідчих
працівників, виходячи з розміру,
встановленого на час призначення
пенсії.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції вважає правильним висновок
суду першої інстанції, що відповідач
повинен був перерахувати позивачу
пенсію згідно з довідкою прокуратури
Харківської області № 18-745 від 06.09.2012
року, відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», виходячи з
розрахунку 90% від середнього заробітку,
та здійснити позивачу відповідні
виплати зазначених коштів.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі судове рішення суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
рішення суду першої інстанції
вбачається, що при його ухвалені, суд не
допустив порушень норм матеріального
та процесуального права, які могли б
бути підставою для скасування чи зміни
судового рішення, та воно ухвалено
відповідно до закону і скасоване
помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 230, 231
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року у справі № 639/5376/13-а скасувати, а
постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова від 3 грудня 2013 року в даній
справі залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска