Справа № 299/1913/14-а
Суддя: Леньо В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд
Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/1913/14-а
Номер рядка звіту 106
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суду
Закарпатської області в особі:
головуючого - судді Леньо В.В.,
розглянувши у відповідності до ст. 183-2
КАС України в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради
про визнання відмови у наданні
інформації незаконною,

В С Т А Н О В И В :

04.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом, який подано її представником -
адвокатом ОСОБА_2, до Виноградівської
міської ради, в якому просить визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови у доступі до публічної
інформації, викладеної у листі
відповідача № 02-26/22 від 26.05.2014 року на
її, позивача, заяву про доступ до
публічної інформації від 25.04.2014 року, та
зобов'язати відповідача надати їй
запитувану інформацію з дотриманням
вимог Закону України "Про доступ до
публічної інформації", зазначену у п. 5
запиту про доступ до публічної
інформації від 04.03.2014 року, а саме:
надати копії договорів оренди
комунального майна (в тому числі
земельних ділянок).

Позовні вимоги мотивує тим, що 25 квітня
2014 року позивачка звернулася до
Виноградівської міської ради із
запитом про доступ до публічної
інформації, в якому просила надати
копії рішень Виноградівської міської
ради щодо надання/відмови у наданні
земельної ділянки у власність за
період з 01.01.2009 року по 01.01.2014 року із
земель комунальної власності. Листом №
02-26/16 від 30.04.2014 року відповідач
повідомив її про продовження строку
розгляду запиту до 20 робочих днів у
зв'язку із великим обсягом інформації
та потребою пошуку серед значної
кількості даних. 30 травня 2014 року
позивачкою отримано відповідь на
запит, у якій відповідач відмовив їй у
наданні копій рішень Виноградівської
міської ради у зв'язку з тим, що в них
міститься конфіденційна інформація
про особу. Відмову відповідача у
наданні інформації позивач вважає
незаконною, такою, що не відповідає
вимогам Закону України "Про доступ до
публічної інформації" з таких підстав.
Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації, та
інформації, що становить суспільний
інтерес, передбачено Законом України
"Про доступ до публічної інформації"
від 13.01.2011 року, який набрав чинності
10.05.2011 року. Даний Закон, зокрема,
визначає поняття публічної інформації,
перелік розпорядників публічної
інформації, закріплює обов'язок
розпорядників надавати таку
інформацію. Відмовляючи у наданні
інформації на її, позивача, запит
відповідач діяв всупереч положень ч. 7
ст. 6 Закону України "Про доступ до
публічної інформації", де передбачено,
що обмеженню доступу підлягає
інформація, а не документ. Відповідач
замість копій рішень Виноградівської
міської ради про надання земельних
ділянок у власність за період з 01.01.2009
року по 01.01.2014 року, надав таблицю, де
тільки зазначено кількість рішень, які
були прийняті та цільове використання
землі. Таким чином відповідач не надав
інформацію на запит

позивача ОСОБА_1 та неправомірно
відмовив у ї наданні. Згідно ч. 5 ст. 6
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" міститься заборона
обмежувати доступ до інформації про
володіння, користування чи
розпорядження комунальним майном, у
тому числі до копій відповідних
документів, умови отримання цих коштів
чи майна, прізвища, імена, по батькові
фізичних осіб та найменування
юридичних осіб, які отримали ці кошти
або майно, що також не враховано
відповідачем при наданні відповіді.
Також, на думку позивача, відповідь
відповідача на запит про доступ до
публічної інформації оформлена з
порушенням вимог Закону України "Про
доступ до публічної інформації", тому
що у ст. 22 даного Закону не передбачено
можливість відмови з тих підстав, що
документ містить конфіденційну
інформацію про особу. Крім того, в
порушення положень п. 4 ч. 4 ст. 22 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" у відповіді відповідача
відсутні відомості про порядок
оскарження відмови. З огляду на такі
порушення відповідачем положень
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" при відмові їй, позивачеві,
у доступі до публічної інформації вона
вимушена звернутись до суду за
захистом своїх порушених прав.

Відповідачем 13.06.2014 року за вих. № 02-21/946
подано до суду заперечення на позовну
заяву, яке обґрунтоване тим, що у
рішеннях Виноградівської міської ради
міститься така інформація про осіб,
яким передані у власність земельні
ділянки, як місце проживання,
ідентифікаційний номер, яка згідно
законодавства є конфіденційною
інформацією про особу та за режимом
доступу - інформацією з обмеженим
доступом. А тому у разі надіслання на
запит позивача копій рішень
Виноградівської міської ради ним,
відповідачем, було б порушено вимоги
закону. У Законі України "Про доступ до
публічної інформації" не передбачено
можливість прикривання органами влади
конфіденційної інформації в документі
(чистими листочками, замальовування
коректором, витирання на комп'ютері
тощо). Крім того, у відповідності до
положень типової інструкції з
діловодства у центральних органах
виконавчої влади, Раді Міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
органах виконавчої влади, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.11.2011 р. № 1242, копія документа
повинна відповідати оригіналу, тобто,
здійснення будь-яких виправлень,
закреслень не допускається. Водночас
на виконання вимог Закону України "Про
доступ до публічної інформації" щодо
того, що якщо документ містить
інформацію з обмеженим доступом, то для
ознайомлення надається інформація,
доступ до якої необмежений, ним,
відповідачем, на запит позивача надано
відповідь у вигляді інформації -
таблиці щодо кількості прийнятих
рішень, доступ до якої не обмежено. При
цьому не було обмежено доступ до
інформації щодо прізвищ, імен, по
батькові фізичних та найменування
юридичних осіб, які отримали в приватну
власність земельні ділянки.

З врахуванням того, що у справі наявні
та достатні докази, суддя приходить до
висновку про можливість ухвалення
законного і обґрунтованого судового
рішення без проведення судового
засідання, відтак суддя у
відповідності до ч.4 ст.183-2 КАС України
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з

урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Тому, вирішуючи справу стосовно
позовних вимог позивача, суд
зобов'язаний встановити чи діяв
відповідач на підставі закону, чи
являються його дії безсторонніми та
добросовісними.

Судом встановлено, що 25.04.2014 року
позивач звернулася до міського голови
Виноградівської міської ради Бочкая
Степана Золтановича із запитом,
датованим 25 квітня 2014 року, на доступ до
публічної інформації. В даному запиті
позивач, керуючись положеннями ст. 19
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", просила, зокрема, надати
копії рішень Виноградівської міської
ради щодо надання/відмови у наданні
земельної ділянки у власність за
період з 01.01.2009 року по 01.01.2014 року із
земель комунальної власності, та ін.,
всього шість пунктів (а.с.6).

Листом № 02-26/16 від 30.04.2014 року
відповідач повідомив позивача про
продовження строку розгляду запиту до
20 робочих днів у відповідності до ч. 4
ст. 20 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" у зв'язку з
великим обсягом інформації та потребою
пошуку інформації серед зазначеної
кількості даних (а.с.7).

30 травня 2014 року позивач отримала
відповідь відповідача № 02-26/22 від 26.05.2014
року на поданий нею запит про доступ до
публічної інформації (а.с.8-9).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на встановлені судом
обставини та викладене в запереченні
відповідача на позовну заяву, суд
прийшов до переконання, що
відповідачем доведено правомірність
своїх дій при наданні відповіді на
запит позивача про доступ до публічної
інформації. Відповідач не відмовив
позивачеві у доступі до відповідної
публічної інформації, а надав
інформацію в цій частині з дотриманням
меж доступу, визначених Законом
України "Про доступ до публічної
інформації".

Так, у відповідності до ст. 1 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Одним із таких випадків, встановлених
законом, є обмеження доступу до
конфіденційної інформації, яка згідно
п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про доступ
до публічної інформації" визнана
інформацією з обмеженим доступом.

Стаття 7 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" визначає поняття
та умови поширення конфіденційної
інформації її розпорядниками. Згідно ч.
1 ст. 7 даного Закону конфіденційна
інформація - інформація, доступ до якої
обмежено фізичною або юридичною
особою, крім суб'єктів владних
повноважень, та яка може поширюватися у
визначеному ними порядку за їхнім
бажанням відповідно до передбачених
ними умов. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону
розпорядники інформації, визначені
частиною першою статті 13 цього Закону,
які володіють конфіденційною
інформацією, можуть поширювати її лише
за згодою осіб, які обмежили доступ до
інформації, а за відсутності такої
згоди - лише в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини.

У рішеннях Виноградівської міської
ради міститься інформація про осіб,
яким передані у власність земельні
ділянки, як місце проживання,
ідентифікаційний номер, яка у
відповідності до положень Закону
України "Про інформацію" та Закону
України "Про захист персональних даних"
є конфіденційною інформацією.

Так, згідно ч. 2 ст. 11 Закону України "Про
інформацію" від 02.10.1992 № 2657-XII до
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.

Конституційний Суд України у своєму
рішенні № vd971030 vn5-зп від 30 жовтня 1997
року у справі щодо офіційного
тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону
України "Про інформацію" та статті 12
Закону України "Про прокуратуру"
(справа К.Г.Устименка) вказав, що до
конфіденційної інформації, зокрема,
належать свідчення про особу (освіта,
сімейний стан, релігійність, стан
здоров'я, дата і місце народження,
майновий стан та інші персональні
дані).

Відповідно до абз. 8 ст. 2 Закону України
"Про захист персональних даних" від
01.06.2010 № 2297-VI персональні дані -
відомості чи сукупність відомостей про
фізичну особу, яка ідентифікована або
може бути конкретно ідентифікована.

Частиною 2 ст. 5 Закону України "Про
захист персональних даних", в редакції
від 01.01.2014 р., яка діяла станом на час
надання відповіді на запит позивача
про доступ до публічної інформації,
передбачено, що персональні дані, крім
знеособлених персональних даних, за
режимом доступу є інформацією з
обмеженим доступом.

Таким чином, відповідачем правомірно
було обмежено доступ до тієї
інформації про осіб, яким передані у
власність земельні ділянки, яка
віднесена законом до конфіденційної
інформації про особу.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
обмеженню доступу підлягає інформація,
а не документ. Якщо документ містить
інформацію з обмеженим доступом, для
ознайомлення надається інформація,
доступ до якої необмежений. У зв'язку з
тим, що інформація з обмеженим доступом
міститься у рішеннях Виноградівської
міської ради, копії яких просила надати
позивач, то на виконання наведених вище
вимог закону відповідач надав для
ознайомлення позивачеві лише ту
інформацію, доступ до якої необмежений,
зокрема, кількісну інформацію щодо
прийнятих таких рішень за запитуваний
період.

Крім того, щодо надання копій рішень
Виноградівської міської ради, то
заслуговують на увагу заперечення
відповідача, який зіслався на
неможливість надання таких копій
позивачеві.

Згідно п. 77 Типової інструкції з
діловодства у центральних органах
виконавчої влади, Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
органах виконавчої влади, затв.
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.11.2011 № 1242, якою керується в своїй
роботі відповідач, копія документа
повинна відповідати оригіналу.

Виходячи з цього, а також з огляду на
наявність у рішеннях Виноградівської
міської ради інформації з обмеженим
доступом та відсутність визначеного
нормативно-правовими актами порядку
закриття в копіях документів такої
інформації, дії відповідача в цій
частині також були правомірними.

У ч. 4 ст. 22 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" передбачено, які
відомості повинні бути зазначені у
відмові в задоволенні запиту на
інформацію, серед яких згідно п. 4 ч. 4 ст.
22 даного Закону - порядок оскарження
відмови.

За своїм змістом відповідь відповідача
№ 02-26/22 від 26.05.2014 року на запит позивача
про доступ до публічної інформації не є
відмовою у задоволенні запиту,
оскільки позивачеві надано запитувану
інформацію. У наданні інформації
запиту позивача відповідачем не
відмовлено, а таку інформацію надано у
межах доступу до інформації з
обмежених доступом, визначених Законом
України "Про доступ до публічної
інформації". Відтак, положення п. 4 ч. 4
ст. 22 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" не поширюються
на відповідь відповідача.

Відповідно до статті 3 КАС України
адміністративний позов - це звернення
до адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

Таким чином, за встановлених в судовому
засіданні обставин, відповідач як
розпорядник публічної інформації
розглянув звернення позивача без
порушення її прав на одержання
публічної інформації, у зв'язку з чим
правові підстави для задоволення
позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 122, 160-163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Виноградівської
міської ради про визнання відмови у
наданні інформації незаконною -
відмовити.

Копії постанови не пізніше наступного
дня направити сторонам
рекомендованими листами з
повідомленнями про вручення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
постанову. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
скороченому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя В. В. Леньо