Справа № 825/1493/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/15793/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області про
визнання протиправними і скасування
вимог, зобов'язання вчинити певні дії,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року, постанову та окрему
ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року позивач - ФОП ОСОБА_4
звернулася до суду першої інстанції з
позовом, в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила
скасувати вимогу відповідача - УПФ
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області № Ф-1448
від 03.04.2013 року та № Ф-1448 від 14.05.2013 року
та зобов'язати припинити нарахування
єдиного внеску, як особі, що перебуває
на пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року, адміністративний позов
задоволено частково, а саме визнано
протиправними та скасовано вимоги
відповідача № Ф-1448 від 03.04.2013 року та №
Ф-1448 від 14.05.2013 року, в задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Окремою ухвалою Чернігівського
окружного адміністративного суду від 23
травня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року, у зв'язку із виявленням порушень
чинного законодавства України
направлено окрему ухвалу начальнику
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області та зобов'язано
вжити відповідних заходів з метою
недопущення посадовими особами
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області порушень
чинного законодавства України при
виконанні своїх обов'язків.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позивач є
пенсіонером, який отримує пенсію за
віком, з урахуванням чого має
передбачене ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», право на
звільнення від сплати єдиного внеску.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
та скасувати окрему ухвалу.

У доводах касаційної скарги,
відповідач зазначає, що позивач не є
пенсіонером за віком, оскільки пенсія
призначена на пільгових умовах із
зменшенням пенсійного віку, а тому він
не звільнений від сплати єдиного
державного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Крім того,
вимоги № Ф-1448 від 03.04.2013 року та № Ф-1448
від 14.05.2013 року були правомірно
сформовані та надіслані відповідно до
п.п. «а» п. 6.3 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України 27.09.2010 року № 21-5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 року за №
994/18289 (далі - Інструкція).

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
здійснює підприємницьку діяльність як
фізична особа-підприємець з 02.03.2003 року,
що підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.7).

З 2007 року згідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачу
призначена пільгова пенсія за віком -
довічно, що підтверджується копією
пенсійного посвідчення № НОМЕР_1,
виданого 18.01.2007 року Пенсійним фондом
України (а.с.8).

На підставі даних картки особового
рахунку позивача, 03.04.2013 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області сформовано
вимогу № Ф-1448 про сплату недоїмки з
єдиного соціального внеску за 2012 рік в
сумі 4572,42 грн. (а.с.10). Вказана вимога
була отримана позивачем 05.04.2013 року.

14.05.2013 року (до початку розгляду справи
судом першої інстанції по суті
позовних вимог) відповідачем станом на
01.05.2013 року сформовано вимогу № Ф-1448 на
суму 5766,45грн.(а.с.32).

Договір з Пенсійним фондом України про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування позивач не
укладав.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
зазначена касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464-VI) платниками єдиного внеску є
фізичні особи підприємці (далі ФОП), в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону № 2464-VI).

Таким чином, за змістом цієї норми ФОП,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску за себе, за умови, якщо
вони є пенсіонерами за віком (незалежно
від того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням пенсійного віку) та
отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - № 1058-IV) до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-ХІІ) застосовуються,
зокрема в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено
виключний перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).
Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 Закону №
1788-ХІІ та частиною першою статті 26
Закону № 1058-IV. Таке право
виникало у чоловіків після досягнення
60 років, у жінок після 55 років та за
наявності відповідного стажу.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12
Закону № 1788-ХІІ для громадян України
встановлений загальний пенсійний вік,
з настанням якого вони можуть
претендувати на виплату пенсії за
віком (зокрема для жінок він становить
55 років). Відповідно до статті 55 Закону
України № 796-XII «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі - Закон № 796-XII) особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону №
1058-ІV.

Проаналізувавши наведені норми
матеріального права, враховуючи
закріплені Конституцією України
гарантії громадян на соціальний
захист, суд касаційної інстанції
вважає, що особи, яким призначені
пенсії зі зменшенням пенсійного віку
відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, є
пенсіонерами за віком, і це відповідає
Прикінцевим положенням Закону № 1058-ІV.
Таким чином, ФОП, які отримують
зазначену пенсію і які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на підставі
частини четвертої статті 4 Закону №
2464-VI, проте не позбавлені права
сплачувати цей внесок на добровільній
основі.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права викладена у
постановах Верховного Суду України
від 15.04.2014 року № 21-57а14 та № 21-70а14, від
13.05.2014 року № 21-74а14.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, що фізичні
особи-підприємці, які є платниками
єдиного податку та є пенсіонерами за
віком, не зважаючи на ту обставину, що
вийшли на пенсію достроково у зв'язку з
наданням їм додаткових соціальних
гарантій, можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З приводу доводів касаційної скарги
про те, що вимоги № Ф-1448 від 03.04.2013 року
та № Ф-1448 від 14.05.2013 року були
правомірно сформовані та надіслані
відповідно до п.п. «а» п. 6.3 Інструкції
та окремої ухали суду першої інстанції,
залишеної без змін рішенням суду
апеляційної інстанції, суд касаційної
інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встанонвлено судами попередніх
інстанцій, вимога відповідача про
сплату недоїмки № Ф-1448 від 03.04.2013 року в
сумі 4572,42грн., станом на 11.04.2013 року
оскаржена позивачем до суду, про що
19.04.2013 року було відомо відповідачу
згідно поштового повідомлення про
вручення повістки (а.с. 22).

Відповідно до абзацу 5 частини 4 статті
25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 року № 2464, у разі якщо згоди з
органом Пенсійного фонду не досягнуто,
платник єдиного внеску зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею протягом
десяти робочих днів з дня надходження
рішення відповідного органу
Пенсійного фонду або оскаржити вимогу
до органу Пенсійного фонду вищого
рівня чи в судовому порядку.

У відповідності до пп. «б» п. 6.3
Інструкції органи Пенсійного фонду
надсилають платникам вимогу про сплату
недоїмки в тому випадку, якщо платник
має на кінець календарного місяця
недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Пунктами 6.6 та 6.9 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України 27.09.2010 року № 21-5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 року за № 994/18289, у разі
незгоди у розрахунком суми боргу,
зазначеної у вимозі про сплату
недоїмки, платник узгоджує її з
органами Пенсійного фонду у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
України, а у разі неузгодження вимоги
із органами Пенсійного фонду - має
право на оскарження вимоги в судовому
порядку, якщо протягом наступного
базового звітного періоду платник
наростив суми боргу, то після
проходження відповідної процедури
узгодження та оскарження, до органу
державної виконавчої служби подається
вимога тільки на суму зростання.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що станом на момент винесення
вимоги № Ф-1448 від 14.05.2013 року, вимога №
Ф-1448 від 03.04.2013 року не була узгодженою,
а тому на період оскарження в судовому
порядку вимоги про сплату недоїмки,
наступну вимогу може бути сформовано
лише після проходження процедури
оскарження і тільки на суму зростання.

В свою чергу, 14.05.2013 року посадовими
особами Управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області
сформовано наступну вимогу № Ф-1448 на
суму 5766, 45 грн., в яку включена сума, щодо
якої не закінчена процедура
оскарження, що суперечить вищевказаним
нормативно-правовим актам.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції погоджується з
висновками судів попередніх інстнацій
щодо протиправності вимоги про сплату
недоїмки від 03.04.2013 року № Ф-1448 та
правомірностоі постановлення судом
першої інстанції окремої ухвалу щодо
неправомірних дій Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухваленні, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року, постанову та окрему ухвалу
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2013
року у справі № 825/1493/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска