Справа № 404/4212/14-а
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4212/14-а
Номер провадження 2-а/404/374/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді -
Бершадської О.В.

при секретарі -
Вітохіній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
місті Кіровограді про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом , яким просив визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді щодо відмови йому у
здійсненні перерахунку та виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці;
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в місті Кіровограді
провести перерахунок із 01 грудня 2013
року щомісячного довічного грошового
утримання відповідно до довідки
апеляційного суду Кіровоградської
області №162 від 16.12.2013 року та
виплатити з урахуванням різниці, яка
була сплачена в цей період. В
судове засідання позивач надав заяву
щодо розгляду справи без його участі,
позов підтримав ( а.с.11).

Відповідач - Управління
пенсійного фонду України в місті
Кіровограді, його представник в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся. У
поданих до суду запереченнях позовні
вимоги не визнав, просив відмовити у їх
задоволенні. Вважає, що відсутні
підстави для здійснення перерахунку з
огляду на те, що Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07 липня
2010 року №2453-УІ не передбачає право
інших суддів, окрім суддів
Конституційного Суду України, на
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці. Справу просив розглядати у
його відсутності

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що позивач перебуває
на обліку в УПФ м. Кіровограда з 06.04.2010
року , та з 02.02.2011 року отримував
щомісячне довічне грошове утримання
суддів згідно до Закону України «Про
судоустрій та статус суддів».

Постановою Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 02.08.2013 року,
яка залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду 17.12.2013 року, за
позивачем, як суддею у відставці,
визнано право на перерахунок
довічного грошового утримання
пов»язаного з підвищенням заробітної
плати працюючим суддям.

Відповідно ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Разом з цим, з»ясовано, що із 01
грудня 2013 року змінилась заробітна
плата працюючих суддів на відповідній
посаді, що підтверджується довідкою
апеляційного суду Кіровоградської
області № 162 від 16.12.2013 року, згідно якої
суддівська винагорода відповідно до
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» станом на 01.12.2013 року
складає 24786,30 грн., в тому числі оклад -
13398,00 грн., доплата за вислугу років 70 %
(стаж 30 років 05 місяців 08 днів) - 9378,60
грн., доплата за перебування на
адміністративній посаді у розмірі 5 %
від посадового окладу - 669,90 грн.,
доплата за роботу, яка передбачає
доступ до державної таємниці у розмірі
10 % посадового окладу - 1339,80 грн (а.с. 5).

Очевидною є зміна в сторону
збільшення суддівської винагороди
(заробітної плати) працюючого на
відповідній посаді судді із 01.12.2013 року,
а відтак щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці із 01.12.2013
року щодо позивача підлягає
перерахуванню в сторону збільшення.

В лютому 2014 року позивач
звернувся до відповідача з проханням
здійснити йому перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в зв'язку
із збільшенням заробітної плати
працюючого судді із 01.12.2013 року
відповідно до статті 129, частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в редакції
Закону України Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI) без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді відповідно
до довідки апеляційного суду
Кіровоградської області № 162 від 16.12.2013
року та виплатити із 01.12.2013 року різницю
між нарахованим та фактично виплаченим
щомісячним грошовим утримання судді у
відставці.

Відповідач відмовив у здійсненні
перерахунку, про що повідомив позивача
листом від 12.03.2014 р. вих. №10/П-11 з
посиланням на відсутність законних
підстав та законодавчо визначеного
механізму такого перерахунку (а.с. 3-4).

Відповідно до частини 1 статті 2
КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно п.1 ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідач, як орган державної
влади та його посадові особи,
відповідно до приписів частини 2 статті
19 Конституції України, зобов'язані
діяти лише на підставі та у межах
повноважень і у спосіб, передбачені
Конституцією України та її законами.
Щомісячне довічне грошове утримання
судді в зв'язку із виходом у відставку
позивачу призначено за правилами
Закону України "Про статус суддів " від
15.12.1992р. № 2862-XII (далі - Закон № 2862-ХІІ), що
був чинним на день звільнення позивача
із посади судді Апеляційного суду
Кіровоградської області.

Відповідно до частини 1 статті 43
Закону № 2862-ХІІ від 15.12.1992р. кожен суддя
за умови, що він працював на посаді
судді 20 років, має право на відставку.

Згідно частини 4 статті 43 Закону №
2862-ХІІ від 15.12.1992р судді у відставці,
який має стаж роботи на посаді судді не
менше 20 років, виплачується щомісячне
довічне грошове утримання в розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років щомісячне довічне грошове
утримання збільшується на 2 відсотки
заробітку.

Враховуючи абзац 3 пункту 1
Постанови Верхової Ради України "Про
порядок введення в дію Закону України
"Про статус суддів", щомісячне довічне
грошове утримання суддям у відставці
виплачується в суді за останнім місцем
роботи або, за їх вибором, у суді за
місцем їх проживання. В разі зміни
заробітної плати суддів розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді.

Пунктом 63 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"абз.3 п. 1
Постанови Верхової Ради України "Про
порядок введення в дію Закону України
"Про статус суддів" виключено. Проте,
рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. у справі №10-рп/2008
положення пункту 63 Розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, зміни існуючого порядку
виплати щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці. В даному рішенні
Конституційним Судом України
визначено, що фактичне позбавлення
суддів у відставці права на
перерахунок довічного грошового
утримання у зв'язку зі збільшенням
розміру заробітної плати працюючого
судді, суттєво звужує зміст і обсяг
права судді, яке він мав, та обмежує
його конституційні гарантії
незалежності.

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Отже, з моменту
ухвалення рішення Конституційним
Судом України від 22.05.2008р. відновлено
право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання та право
на зміну його розміру в разі зміни
заробітної плати суддів відповідно до
Закону України "Про статус суддів" та
Постанови Верхової Ради України "Про
порядок введення в дію Закону України
"Про статус суддів".

30.07.2010 року набрав чинності Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI ( крім
статей, зазначених в розділі ХІІ
"Прикінцеві положення" цього Закону.

Одночасно підпунктом 1 пункту 2
розділу ХІІ "Прикінцеві положення"
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції із змінами,
внесеними згідно із Законом України №
2856-VI від 23.12.2010 року, визнано таким, що
втратив чинність Закон України "Про
статус суддів", крім статті 43, частин
п'ятої - тринадцятої статті 44, які
втрачають чинність з 1 січня 2011 року, та
частин першої - четвертої статті 44, які
втрачають чинність з 1 січня 2012 року.

За правилами п. 11 розділу ХІІІ
"Перехідні положення" Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" судді,
призначені чи обрані на посаду до
набрання чинності цим Законом,
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло на день
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", в редакції від 07.07.2010 року,
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Така редакція частини 3 статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» проіснувала до 01 жовтня
2011 року, та після набуття чинності на
підставі змін, внесених згідно із
Законом від 08.07.2011 року № 3668-УІ, була
викладена у новій редакції, відповідно
до якої щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання. При
цьому, до п.1 розділу ХІІ "Прикінцеві
положення" Закон України "Про
судоустрій і статус суддів" статті 129 та
130 цього Закону щодо суддівської
винагороди та допомоги на оздоровлення
вводяться в дію з 1 січня 2012 року, тобто,
право на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання можливе
лише з 01 січня 2012 року.

Згідно частини 5 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Вказане обмеження максимального
розміру щомісячного довічного
грошового утримання за частиною п'ятою
статті 138 сталось із змінами, внесеними
згідно із Законом N 2856-VI ( 2856-17 ) від
23.12.2010 року та згідно із Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI.

Рішенням Конституційного Суду
України від 03 червня 2013 року ухваленого
у справі №1-2/2013 року за конституційним
поданням Верховного суду України щодо
відповідності Конституції окремих
положень статті 2, абзацу другого
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними):- частину
третю, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від 7
липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI;-
статтю 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453-VІ;- абзац другий пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Згідно даного рішення
Конституційного Суду України
положення Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України „Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI та Закону України
„Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI,
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення; мають преюдиціальне значення
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії положень законів України, визнаних
неконституційними.

Отже, починаючи із 03.06.2013 року
відновлено дію частини 3 статті 138 «Про
судоустрій і статус суддів» в
попередній редакції від 7 липня 2010 року
№ 2453-VI), яка підлягає застосуванню при
вирішенні спірних правовідносин, які
виникли із 03 червня 2013 року, та які
мають місце із 01 грудня 2013 року.

За вказаних обставин дія
положень частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» по суті та змісту може бути
застосована до правовідносин сторін
щодо права позивача на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у процентному відношенні до
грошового утримання суддів, працюючих
на відповідних посадах на сьогодення
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Окрім того, Конституційний суд
Україні і в інших своїх рішеннях
неодноразово висловлювався та надав
роз'яснення, що стосуються правових
понять інституту судді у відставці,
поняття щомісячного довічного
грошового утримання, принципів
незалежності суддів, в яких зокрема
вказано про неможливість відміни та
звуження змісту та об'єму статусу
суддів; про неможливість звуження
досягнутого рівня незалежності суддів;
про неможливість диспропорції у
матеріальному забезпеченні судів та
суддів різних рівнів; про неможливість
суттєвої диспропорції у грошовому
забезпеченні працюючих суддів та
суддів у відставці; про неможливість
відміни такого принципу, як перегляд
щомісячного довічного грошового
утримання у разі зміни заробітної
плати працюючим суддям, виходячи з її
нового розміру.

Зокрема, Конституційний суд
України роз'яснив, що щомісячне довічне
грошове утримання на відміну від
пенсії та інших соціальних виплат для
інших громадян має особливий статус: є
невід'ємною частиною гарантії
незалежності суддів. Тільки судді
мають право як на пенсію при досягненні
визначеного віку, так і на щомісячне
довічне грошове утримання, коли
йдеться про відставку при наявності
суддівського стажу. При цьому
щомісячне довічне грошове утримання
нараховується відповідно від
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді. Є неприпустимим
звуження змісту, об'єму статусу судді,
рівня його соціального захисту,
наслідком якого відповідно є звуження
гарантії незалежності суддів, оскільки
виходячи у відставку, суддя має право
на перегляд розміру виплат щомісячного
довічного грошового утримання при
зміні заробітку діючого судді.

Так, Конституційний Суд України у
рішенні від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011,
вказав, що правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання ідентичне
щомісячному довічному грошовому
утриманню. Відмінність щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді, цю виплату одержують
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України. У цьому рішенні
Конституційний Суд України вказує про
неможливість звуження змісту та об'єму
гарантій незалежності суддів, а
відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

Аналогічні правові позиції щодо
гарантій незалежності суддів, їх
матеріального та соціального
забезпечення Конституційний Суд
України висловлював також у своїх
рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №
6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002
(справа про пільги, компенсації та
гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004
(справа про припинення дій чи обмеження
пільг, компенсацій та гарантій), від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про
пенсії та щомісячне довічне грошове
утримання), від 18 червня 2007 року №
4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів).

Системний аналіз вище вказаних
норм, що діяли в різний проміжок часу
вказують, що щомісячне довічне грошове
утримання як вид соціального
забезпечення судді у відставці
виплачується щомісячно та залежить від
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, його обчислення
повинно здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, розмір
виплачуваного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
безпосередньо пов'язаний із розміром
суддівської винагороди працюючого на
відповідній посаді судді, що зумовлює
проведення перерахунку раніше
призначеного довічного грошового
утримання судді у відставці при зміні
розміру суддівської винагороди
працюючого судді та без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Довічне грошове утримання суддям
загальної юрисдикції виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів державного бюджету, за
винятком суддів Конституційного Суду
України, Верховного Суду України та
вищих спеціалізованих судів, яким
грошове утримання виплачується цими
судами.

Між тим, норми Законів, що
визначали та визначають порядок
виплати щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
не передбачають такого поняття як
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки даний
вид соціального забезпечення судді у
відставці залежить від одного чинника -
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді і при
його зміні здійснюється відповідний
розрахунок.

Перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання мав би
бути проведений відповідачем в
порядку, передбаченому пунктами 3 і 4
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 384/2011, пунктами
2.1 і 2.2 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року № 8-2 (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25.02.2008 р. № 5-5), згідно яких серед
основних завдань і функцій Пенсійного
фонду України та його органів на місцях
є призначення (перерахунок) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати.

Постановою правління Пенсійного
фонду України від 25 січня 2008 року N 3-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 12 березня 2008 р. за N 200/14891
затверджено Порядок подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України.

Додатком № 2 до вище вказаного
Порядку подання документів для
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці, вимогам якої повністю
відповідають і довідка, що була надана
позивачу апеляційним судом
Кіровоградської області від 16.12.2013 року
№ 162, із зазначенням даних про
заробітну плату судді на відповідній
посаді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання за
період із 01.12.2013 року та яку позивач
надав відповідачу для здійснення
такого перерахунку.

Вище вказаним Порядком хоч і не
передбачено процедури перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, проте і не
заборонено перерахування щомісячного
довічного утримання.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності Законів над відомчими
та урядовими нормативними актами, при
вирішення даного спору підлягає
застосуванню частина 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», а не відомча Постанова
Правління Пенсійного фонду України.

З огляду на вказане, слушними є
доводи позивача про те, що не можуть
бути прийняті до уваги посилання
відповідача щодо відсутності
нормативного документу, який регулює
порядок здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, оскільки
встановлена гарантія матеріального
забезпечення судді у відставці не може
бути знівельована в зв'язку із тим, що
органи влади України не встановили
порядку, за яким зазначена гарантія
повинна бути дотримана.

З огляду на вище вказане, відмова
відповідача у проведенні позивачу
перерахунку розміру щомісячного
грошового утримання судді у відставці
є протиправною, і є такою, що суперечить
закону. Відповідач зобов'язаний
здійснити позивачу перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.12.2013
року без обмеження максимального
розміру щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 90 %
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді згідно
довідки апеляційного суду
Кіровоградської області від 16.12.2013 року
№162 та виплатити різницю між
нарахованим та фактично виплаченим
щомісячним довічним грошовим
утримання судді у відставці за
вказаний період.

Відповідно до частини 1 статті 94
КАС України, на користь позивача суд
присуджує з Державного бюджету України
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 73,08 грн., понесених при подачі
позову.

Керуючись ст. ст. 11, 69-71, 94, 160-163, ч.
4 ст. 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ
:

Позов ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в місті
Кіровограді про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління пенсійного фонду України в
м. Кіровограді щодо відмови ОСОБА_1 у
здійсненні перерахунку та виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці за період
із 01.12.2013 року.

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в м.
Кіровограді здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
в зв'язку із збільшенням заробітної
плати працюючого судді із 01 грудня 2013
року відповідно до статті 129, частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в редакції
Закону України Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI) без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, в
розмірі 90 % заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді відповідно
до довідки апеляційного суду
Кіровоградської області від 16.12.2013 року
№ 162 та провести виплати з урахуванням
виплачених вже сум.

Стягнути із Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору в розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду,
через Кіровський районний суд м.
Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда О. В. Бершадська