Справа № 2а-1209/09/1622
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р. Справа № 2а-1209/09/1622

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Макаренко Я.М.

Розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві та Кучеренко Г.М. на
постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 27.11.2009р. по справі
№ 2а-1209/09/1622

за позовом Кучеренко Г.М.

до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в
м.Полтаві

про зобов'язання здійснити нарахування
та виплату державної соціальної
допомоги дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

25.05.09 року позивач звернувся
до суду з позовом, яким просить
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві з 01.01.2008 р. і в подальшому без
обмежень здійснювати перерахунок до
пенсії згідно ст.6 Закону про "Дітей
війни" .

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтава від 27.11.2009 року
задоволено частково позов. Визнано
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві щодо не нарахування
підвищення до пенсії Кучеренко Г.М. у
відповідності до ст.6 Закону України
"Про соціальний статус дітей війни" у
розмірі 30 % мінімалної пенсії за віком,
встановленому ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " за періоди з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року
протиправною. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві здійснити Кучеренко
Г.М. перерахунок пенсії з підвищенням
її на 30% мінімальної пенсії за віком з
розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування " та
провести відповідні виплати за вказані
вище періоди. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неврегульованість на законодавчому
рівні механізму та умов виплати
допомоги особам, які мають статус
"дитина війни", прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм бюджетного
законодавства України та ст.28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Позивач не погодовшись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить визнати
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України Октябрського району в
м.Полтаві щодо не нарахування
підвищення до пенсії Кучеренко Г.М.
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний статус дітей війни"-
протиправною. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві нарахувати доплати
до пенсії Кучеренко Г.М. за період з
22.05.2008 року, та з 01.01.2009 року і в
подальшому до дня отримання пенсії 30%
мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6
Закону України "Про соціальний статус
дітей війни".

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.
Апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження ст.197 КАС.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві та
Кучеренко Г.М. підлягають частковому
задоволенню.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції правильно застосував
до спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
суд правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2009 рік" дію ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей" не зупинено.
Відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України "
Про Державний бюджет на 2009 рік " розміри
державних соціальних гарантій на 2009
рік, що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом, та нормативно-правовими
актами Кабінету Міністрів України.
Відповідним Законом, який встановлює
доплату до пенсії дітям війни є Закон
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" Кабінету Міністрів
України надано право у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2008 та 2009
роках дітям війни підвищення до пенсії
або щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.19
Конституції України, ч. 2 ст. 3 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та приписів ч.4 ст.9 КАС України,
відповідач у 2010 році не мав підстав
застосовувати постанову Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008р. за № 530 та
був зобов'язаний діяти у відповідності
з приписами діючої норми ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", який має вищу юридичну силу ніж
зазначена постанова, нараховувати та
здійснювати позивачу доплату до пенсії
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком.

Щодо доводів апеляційної скарги про
необґрунтоване застосування до
спірних правовідносин ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів,
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з
якої випливає, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії,
встановленої ст.46 Конституції України
та права на отримання доплати до
пенсії, передбаченої ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Колегія суддів вважає безпідставним
посилання відповідача на відсутність
коштів щодо забезпечення виплат
зазначеної доплати до пенсії, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
підставу невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст.46
Конституції України та зазначеною
нормою Закону.

Проте, при ухваленні рішення судом
допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовом
25.05.09 року з вимогами щодо захисту
його порушених прав, що мали місце з
01.01.2008 ріку .

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції
яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

30.07.2010 року Законом України «Про
судоустрій і статус суддів»від 07.07.2010
року зазначений строк звернення з
позовом до адміністративного суду було
скорочено до шести місяців. Таким
чином, перебіг шестимісячного строку
розпочався з 30.07.2010 року.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 25.05.2008
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до необґрунтованого
задоволення позову.

Таким чином, колегія судів двйшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного рішення справи,
постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог до
25.05.2008 р. підлягає скасуванню з
прийнятою ухвали про залишення без
розгляду позову в цій частині.

Колегія суддів зазначає, що вимога про
перерахунок пенсії без зазначення
кінцевої дати і в подальшому фактично
заявлена позивачем на майбутнє та не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання та не
може обмежувати волю законодавчого
органу в майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин. Воно
не може обмежувати волю законодавчого
органу в майбутньому змінювати правове
ругулювання суспільних відносин та
захищати ще не порушене право.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова суду першої інстанції в
частині зобов'язання відповідача
здійснювати нарахування та виплату
пенсії позивачу з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з
27.11.2009 року до 27.12.2009року підлягає
скасуванню з прийняттям в цій частині
нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

В іншій частині постанова суду першої
інстанції ухвалена з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст.200 КАС України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду першої інстанції в цій частині -
без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 183-2, 195, п. 4 ст.
198, 200, 203, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м.Полтаві та Кучеренко Г.М. -
задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтави від 27.11.2009р. по справі №
2-а-1209/09 скасувати в частині
задоволення позову Кучеренко Г.М. до
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не нарахування та не виплати
доплати до пенсії у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та зобов'язання
відповідача провести позивачу
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30% мінімальної пенсії за віком як
дитині війни із розміру, встановленого
ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати з 22.05.2008 року до 25.05.2008 року.

Адміністративний позов Кучеренко Г.М.
до Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не нарахування та не виплати
доплати до пенсії у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та зобов'язання
відповідача провести позивачу
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30% мінімальної пенсії за віком як
дитині війни із розміру, встановленого
ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати з 22.05.2008 року до 25.05.2009 року -
залишити без розгляду.

Постанова Октябрського районного суду
м. Полтави від 27.11.2009р. по справі №
2-а-1209/09 скасувати в частині
задоволення позову Кучеренко Г.М. до
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м.Полтаві про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не нарахування та не виплати
доплати до пенсії у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та зобов'язання
відповідача провести позивачу
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30% мінімальної пенсії за віком як
дитині війни із розміру, встановленого
ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати з 27.11.2009 року до 31.12.2009 року.

В іншій частині постанову
Октябрського районного суду м. Полтави
від 27.11.2009р. по справі № 2-а-1209/09
-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Подобайло
З.Г.Судді Григоров А.М. Макаренко
Я.М.