Справа № 152/2466/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 152/2466/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Строгий І.Л.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

при секретарі: Лукашик М.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, представник на
підставі договору про надання правової
допомоги

відповідача - Титаренко О.В.,
представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Шаргородському районі Вінницької
області на постанову Шаргородського
районного суду Вінницької області від
31 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Шаргородському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Шаргородському районі Вінницької
області про визнання протиправним
рішення про відмову у призначенні
пенсії на пільгових умовах та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шаргородського районного
суду Вінницької області від 31.03.2014 року
позов задоволено, а саме: визнано
протиправним та скасовано рішення
(протокол) № 87 від 17.05.2013 року УПФ
України в Шаргородському районі
Вінницької області про відмову ОСОБА_4
у призначенні пенсії на пільгових
умовах згідно з п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
зобов'язано відповідача призначити
ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах
згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 06 січня 2013
року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
прийняти нове яким у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі, посилаючись при цьому на
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги викладені в
апеляційній скарзі та просив їх
задовольнити.

Представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції ОСОБА_4 народився 06.01.1958 року
у с. Калитинка Шаргородського району
Вінницької області.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1, з 1975
року по 1977 рік позивач навчався у
Вороновицькому технічному училищі № 2
Вінницької області, після закінчення
якого позивачу було присвоєно
кваліфікацію електрогазозварювальник,
що підтверджується атестатом № 2613 від
01.03.1977 року.

Як вбачається із трудової книжки
позивач розпочав трудову діяльність з
11.03.1977 року електрогазозварювальником 3
розряду в НСУ-28 тресту
«Криворіжстальконструкція», проте
24.09.1977 року позивача було звільнено у
зв'язку із призовом до армії.

З 05.11.1977 року по 26.10.1979 року позивач
проходив військову службу, після чого з
12 лютого по 05 червня 1980 року позивач
працював електрогазозварювальником 3
розряду на Шпиківському цукровому
заводі.

З 10 червня 1980 року по 06 серпня 1982 року
позивач працював електрозварником ІІІ
розряду у Джуринському
ремонтно-механічному заводі.

З 10 серпня 1982 року по 05 березня 2005 року
позивач працював електрозварником у
колгоспі «Дружба» с. Калитинка
Шаргородського району Вінницької
області та у його правонаступників
колгоспі «Нива», КСГП «Нива» та СТОВ
«Нива», що підтверджується трудовою
книжкою, історичною довідкою та
архівною довідкою від 30.05.2013 року № 182.

Також судом першої інстанції в
судовому засіданні оглянуто пенсійну
справу та встановлено, що 27 лютого 2013
року позивач звернувся до відповідача
із заявою про призначення пенсії,
протоколом № 87 від 15 травня 2013 року
відповідач відмовив позивачу у
призначенні пенсії.

Як на підставу відмови відповідач
вказує, що позивачем до управління були
надані документи, на підставі яких до
стажу роботи, який дає право на пенсію
на пільгових умовах за Списком № 2
позивачу зараховано період роботи з
10.06.1980 року по 06.08.1982 року та з 10.08.1982 року
по 31.12.1988 року. Період роботи з 01.01.1989
року по 21.08.1992 року не можливо
зарахувати до пільгового стажу,
оскільки право на пільгове пенсійне
забезпечення за Списком № 2 не
надається «Зварщ.-корм», «Буд. Бриг.»,
«Бур.бр.», про які зазначено у поданих
позивачем документах. Періоди роботи з
22.08.1992 року по 05.03.2005 року не зараховано
до пільгового стажу, оскільки
документів, які б підтверджували
проведення атестацію робочих місць не
надано, а посади, що підтверджені
документами, не передбачені списками,
що діяли в період роботи позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 01 вересня 1975 (початок
навчання) по 05 березня 2005 року, працював
на різних підприємствах
електрогазозварювальником, стаж
роботи позивача
електрогазозварювальником за вказаний
період перевищує 12 років 6 місяців.

Проте, відповідач не визнає право
позивача на пенсію на пільгових умовах,
посилаючись на те, що стаж роботи
позивача електрогазозварювальником у
період з 01.01.1989 року по 05.03.2005 року не
підтверджений належним чином. Окрім
того, позивачем також не надано доказів
проведення атестації робочих місць з
22.08.1992 року по 05.03.2005 року.

Із архівної довідки від 25.10.2012 року №
01-13-391-а встановлено, що з липня 1982 року
по грудень 1988 року включно, у книгах
обліку праці та розрахунків з членами
КСГП «Нива» с. Калитинка
Шаргородського району Вінницької
області посада позивача значиться,
зокрема, як «Звар.» (липень 1982 рік), «Тр.»
(грудень 1982 рік), «Зв.» (серпень 1983 рік),
«Звар.,ст.» (грудень 1983 рік),
«Звар.ліс,пр.» (квітень 194 рік), «Д.»
(жовтень 1984 рік), «Ліс,звар.» (квітень 1985
рік), «Ел.звар.восп.» (березень 1986 рік),
«Ел.» (червень 1986 рік), «Звар.дод.нар.»
(березень 1987 рік), «Свар.», «Св.,вів.»,
«Свар.,сіно», «Сварщ.,Отп», «Сварщ.»,
«Свар.буд.», «Свар.,дод.,буд.»,
«Звар.,стаж» (травень - грудень 1988 рік).

Отже, не дивлячись на неоднозначне
визначення у книгах обліку праці та
розрахунків з членами КСГП посади
позивача у період з липня 1982 року по
грудень 1988 року, відповідач зараховує
зазначений період до пільгового стажу
позивача.

У той же час, період роботи позивача
електрогазозварювальником з 01.01.1989
року по 31.12.1996 року відповідач не
зарахував, оскільки робота, яку
виконував позивач згідно поданих
документів, не відноситься до робіт,
виконання яких надає право на пенсію на
пільгових умовах.

Разом із тим, згідно зазначеної вище
архівної довідки від 25.10.2012 року №
01-13-391-а та архівної довідки від 25.10.2013
року № 01-13-392, з січня 1989 року по грудень
1992 року включно, у книгах обліку праці
та розрахунків з членами КСГП посада
позивача значиться, зокрема, як «Свар.»
(січень 1989 рік), «Сварщ.» (лютий 1989 рік),
«Рем.сварщ.», «;Газ.», «Газелек.»,
«Газел.», «Сварщ», «Газел.арг.»
(березень, квітень, травень, червень,
липень, серпень, листопад 1990 рік),
«Газел.», «Елекзв.», «Елекзвар.,а/п»,
«Елсвар.», «Зварщ., шкидл.,газел.»,
«Рип.,рем.,зварщ.», «Рем.,елек.,шкидл.»,
«Зварщ», «Елек.,шкидл.,стаж» (січень,
лютий, квітень, травень, липень,
серпень-грудень 1991 рік). Аналогічно
посада позивача зазначена також і у 1992 -
1996 роках.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями п. б ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування" періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно вимог пункту "б" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року з наступними змінами, - на
пільгових умовах за Списком № 2 мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи працівники,
зокрема, чоловіки - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на зазначених роботах.

Відповідно до ч.4 ст.13 зазначеного
Закону порядок пенсійного
забезпечення осіб, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, визначається статтею 100 даного
Закону.

Пунктом «б» ч.1 ст.100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" передбачено, що
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13 - 14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Під час визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст.100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" застосовуються "Список N 2
производств, цехов, профессий и
должностей, работа в которых дает право
на государственную пенсию на льготных
условиях и в льготных размерах",
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Згідно з зазначеним списком розділу
XXXII, ОБЩИЕ ПРОФЕССИИ передбачено, що
мають право на пенсію на пільгових
умовах "Газосварщики и их подручные", а
також "Сварщики аргонной и
атомно-водородной сварки",
"Электросварщики и их подручные".

Відповідно до Списку № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№162 в розділі "ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ"
передбачено, що за кодами "620
Газозварники", "756
Електрогазозварники, зайняті на
різанні і ручному зварюванні, на
напівавтоматичних машинах, а також
автоматичних машинах із застосуванням
флюсів, що містять шкідливі речовини не
нижче 3 класу небезпеки", "906
Електрозварники ручного зварювання"
мають право на пенсію на пільгових
умовах.

При цьому судом першої інстанції
обґрунтовано взято до уваги, що згідно
з пунктами 1, 2 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.1992
року №442 атестація робочих місць за
умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку
встановлено, що атестація проводиться
в строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років. Відповідальність за своєчасне
та якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Крім того, відповідно до ч. 3 п. 4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці №442 від 01.08.1992
позачергово атестація проводиться у
разі докорінної зміни умов і
характеру праці з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу,
профспілкового комітету, трудового
колективу або його виборного органу,
органів Державної експертизи умов
праці з участю установ
санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Оскільки обов'язок проведення
атестації робочих місць покладено на
керівників підприємств, то її
непроведення не може позбавляти
громадян їх права на призначення
пенсії на пільгових умовах згідно
Списку №1 відповідно до статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі ст.62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Основним документом про трудову
діяльність працівника відповідно до
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підприємствах, в
установах та організаціях є трудова
книжка, а уточнюючі довідки про період
та характер роботи, що дають право на
пільгову пенсію, вимагаються у разі
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсію на пільгових умовах.

Судом першої інстанції встановлено, що
трудова книжка позивача містить
відомості про прийняття його на роботу
газозварювальником,
електрогазозварювальником,
електрозварювальником, переведення та
звільнення з роботи, зокрема і в
оспорюванні відповідачем періоди.

Відповідно до п. 3 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Так матеріалами справи та показаннями
свідків, які допитані судом першої
інстанції, підтверджується факт та
періоди роботи позивача, що дає право
на призначення пенсії на пільгових
умовах.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відсутність
доказів про атестацію робочого місця
не є підставою для не зарахування йому
в пільговий стаж роботи роботу
газозварювальника та
газоелектрозварювальника, оскільки
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шаргородському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Шаргородського районного
суду Вінницької області від 31 березня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
19 червня 2014 року .

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.