Справа № 820/4741/14
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 р.Справа № 820/4741/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

представника позивача Шатських А.А.

представника позивача Ілляшової Н.П.

представника відповідача Поярко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЖИВДЖЕЛИ" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р.
по справі № 820/4741/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЖИВДЖЕЛИ"

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Живджели" (далі за
текстом - ТОВ "Живджели", позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
за текстом - ДПІ у Київському районі м.
Харкова, відповідач) в якому просив суд
визнати недійсними (скасувати)
податкові повідомлення-рішення від
06.12.2013 року № на суму 65376, 00 та №
на суму 9800, 00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2012 р.
відмовлено в задоволенні зазначеного
адміністративного позову.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи
та порушення норм матеріального та
процесуального права, саме: п. 9, п. 12 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №
265/95-ВР, п. 2.6 розділу 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою правління
Національного банку України від 15.12.2004
р. № 637.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі направлень від 05.11.2013 р. №
2117, № 2118 та у відповідності до приписів
п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України
фахівцями ГУ Міндоходів у Харківській
області 20 листопада 2013 року проведено
фактичну перевірку господарської
одиниці, що належить позивачу, а саме -
магазину «І сап», розташованого за
адресою: м. Харків, вул. Академіка
Павлова, 44-Б щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності документа, що підтверджує
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємств відповідно
закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у
тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем щодо укладення трудового
договору, оформлення трудових відносин
з працівниками (найманими особами).

В ході фактичної перевірки встановлені
порушення вимог Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР та
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою правління
Національного банку України від 15.12.2004
р. № 637, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2005 р. за № 40/10320, а
саме:

- п. 9 ст. 3 Закону 265/95-ВР - не забезпечено
щоденне друкування фіскального
звітного чеку, зокрема, фіскальний
звітний чек № 0498 за 01.05.2013 р.
роздрукований 14.05.2013 р. За вчинення
зазначеного порушення згідно із п. 4
ст.17 Закону 265/95-ВР передбачено
застосування фінансової санкції (у
вигляді двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян) - 340 грн.;

- п. 12 ст. 3 Закону 265/95-ВР - ведення з
порушенням встановленого законом
порядку обліку товарних запасів за
місцем їх реалізації та зберігання на
загальну суму 32 688, 00 грн., а саме, не
надано будь - яких документів, які б
підтверджували оприбуткування товару
(перелік товару на які відсутні
будь-які документи зазначено у
відомості про результати перевірки
щодо повноти оприбуткування,
реалізації фактичних залишків ТМЦ,
який є додатком № 3 до акту). За вчинення
зазначеного порушення передбачено
застосування штрафної санкції згідно
ст. 20 Закону 265/95-ВР (у розмірі подвійної
вартості неоподаткованих товарів, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян) 32 688, 00 грн.
х 2 = 65376, 00 грн.;

- п. 2.6 розділу 2 Положення № 637 -
несвоєчасне оприбуткування готівкових
коштів в касу на підставі фіскального
звітного чеку № 0498 від 14.05.2013 р. в сумі
1960, 00 грн. За вчинення даного порушення
передбачено застосування штрафу
згідно приписів абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу
Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» (у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми) - 1960, 00 грн. х 5 =
9800,00 грн.

Вказані порушення зафіксовані в акті
фактичної перевірки від 20.11.2013 р.
реєстраційний № 646/20/40/22/, на
підставі висновків якого були винесені
податкове повідомлення - рішення від
06.12.2013 р. № про застосування до
ТОВ «Живджели» штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 65716, 00 грн. та
податкове повідомлення рішення від
06.12.2013 р. № про визначення
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 9800,
00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
законності та обґрунтованості
застосування фінансових санкцій до
позивача за виявлені в ході фактичної
перевірки порушення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
працівниками Головного управління
Міндоходів у Харківській області 20
листопада 2013 року проведено фактичну
перевірку господарської одиниці, що
належить ТОВ "Живджели", а саме -
магазину «І сап», розташованого за
адресою: м. Харків, вул. Академіка
Павлова, 44-Б щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності документа, що підтверджує
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємств відповідно
закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у
тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем щодо укладення трудового
договору, оформлення трудових відносин
з працівниками (найманими особами).

В ході перевірки контролюючим органом
виявлені порушення позивачем приписів
п. 9, п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», п. 2.6 розділу 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні, які були
зафіксовані в акті перевірки від 20.11.2013
р. реєстраційний № 646/20/40/22/, на
підставі висновків якого були винесені
податкове повідомлення - рішення від
06.12.2013 р. № про застосування до
ТОВ «Живджели» штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 65716, 00 грн. та
податкове повідомлення рішення від
06.12.2013 р. № про визначення
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 9800,
00 грн.

Досліджуючи питання правомірності
визначення позивачу штрафних санкцій,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» цей Закон визначає правові
засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг.

Згідно з положеннями п. 9 ст. 3 Закону
265/95-ВР суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг
зобов'язані щоденно друкувати на
реєстраторах розрахункових операцій
(за виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні
чеки і забезпечувати їх зберігання в
книгах обліку розрахункових операцій.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 18.02.2002 р. № 199 затверджено Вимоги
щодо реалізації фіскальних функцій
реєстраторами розрахункових операцій
для різних сфер застосування (надалі -
Вимоги № 199). У п. 2 зазначених вимог
наведено визначення поняття зміни, під
яким розуміють період роботи
реєстратора від реєстрації першої
розрахункової операції після
виконання z-звіту до виконання
наступного z-звіту.

Згідно з п. 7 Вимог № 199 передбачено, що
всі режими роботи реєстратора
розрахункових операцій (крім тих, що
забезпечують усунення причин
блокування) повинні блокуватися,
зокрема, у разі перевищення
максимальної тривалості зміни.

Таким чином, максимальна тривалість
зміни не повинна перевищувати 24 годин,
тобто від 0 до 24 год. 00 хв. отже,
тривалість зміни РРО - період часу від
реєстрації першої за день
розрахункової операції до виконання z -
звіти щодня. Тому, якщо на підприємстві
встановлено цілодобовий режим роботи,
то фіскальний звітний чек
роздруковується кожного дня після
закінчення робочої зміни, але не
пізніше 24 год. 00 хв.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме - картки обліку, виданої ТОВ
«Живджели» Департаментом
підприємництва та споживчого ринку
Харківської міської ради від 15.04.2013 р. №
05-4757, режим роботи позивача
встановлений з 10 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв.
Проте, фіскальний звітний чек z - звіт №
0498 за 13.05.2013 р. роздрукований 14.05.2013 р. об
11 год. 21 хв., тобто після закінчення
робочої зміни ТОВ «Живджели», на
наступний день.

Отже, позивачем в порушення п. 9 ст. 3
Закону 265/95-ВР не забезпечено щоденний
друк фіскального звітного чеку на
реєстраторах розрахункових операцій, а
тому застосування ДПІ у Київському
районі м. Харкова фінансових санкцій в
розмірі 340,00 грн. за вказане порушення є
правомірним.

Наступним порушенням законодавства в
сфері застосування реєстраторів
розрахункових операцій контролюючим
органом в ході перевірки виявлено
незабезпечення позивачем ведення
обліку товарних запасів за місцем
реалізації товару.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
в ході проведення фактичної перевірки
магазину позивача «І сап» не
забезпечено ведення обліку товарних
запасів за місцем реалізації товару, а
саме, під час проведення фактичної
перевірки накладні на товар, або інші
документи, що підтверджують
оприбуткування товарів, надані не були,
про що зафіксовано в акті фактичної
перевірки від 20.11.2013 р. і
підтверджується відомістю про
результати перевірки щодо повноти
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків ТМЦ при перевірці
господарської одиниці, що належить
позивачу та є додатком до акта
фактичної перевірки.

Відповідно до вимог п. 12 ст. 3 Закону
№265/95-ВР, суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або безготівковій формі при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг зобов'язані вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені у такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

За змістом ст. 6 Закону № 265/95-ВР
визначено, що облік товарних запасів
фізичною особою - підприємцем ведеться
у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з п. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №
996-ХІV передбачено, що бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Статтею 2
зазначеного Закону визначено, що він
поширюється на юридичних осіб,
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм власності,
а також на представництво іноземних
об'єктів господарської діяльності, які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність.

Відповідно до положень пунктів 1, 3 і 5
статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи,
інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Операції в
іноземній валюті відображаються також
у валюті розрахунків та платежів по
кожній іноземній валюті окремо. Дані
аналітичних рахунків повинні бути
тотожні відповідним рахункам
синтетичного обліку на перше число
кожного місяця. Господарські операції
повинні бути відображені з облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені. До
документів, що є підставою для
оприбуткування товару, як правило,
належать накладні та
товарно-транспортні накладні. Такі
документи є підставою для внесення
записів до облікових бухгалтерських
реєстрів Відсутність відповідних
первинних документів, які
підтверджують рух
товарно-матеріальних цінностей, є
порушенням установленого порядку
ведення бухгалтерського обліку.

Отже, ведення обліку товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації відбувається на підставі
первинних документів, які
підтверджують факти здійснення
господарських операцій (зокрема,
придбання товару для подальшої
реалізації).

Ненадання платником податків при
проведенні перевірки для огляду та
звірки з даними бухгалтерського обліку
податкових накладних на товар, що
знаходиться за місцем реалізації
та/або на складах, позбавляє податковий
орган дійти до висновку про
правильність, повноту та своєчасність
ведення такого обліку (в ході перевірки
фахівцями органів доходів і зборів
фіксується товар, що знаходиться за
місцем реалізації (його найменування,
кількість), а відсутність накладних на
нього, або інших первинних документів,
зумовлює неможливість зробити
висновок про його оприбуткування та
відображення у відповідному обліку).

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи позивачем не надано ні до
перевірки, ні до суду первинних
бухгалтерських документів, що
підтверджують оприбуткування товару,
який фактично знаходиться за місцем
реалізації.

Відповідно до ст. 20 Закону № 265/95 до
суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

За викладених обставин, суд
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо правомірного
застосування фінансових санкцій за
виявлене порушення в розмірі 65376, 00 грн.

Наступним порушенням вимог
законодавства, встановленого в ході
проведення перевірки господарських
об'єктів ТОВ "Живджели" контролюючим
органом визначено несвоєчасне
оприбуткування готівкових коштів в
касу підставі фіскального звітного
чека.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.05.2013 р. позивачем роздрукований z -звіт
№ 0498 із загальною сумою розрахунків
1960,00 грн., запис в книзі обліку
розрахункових операцій зроблений
13.05.2013 р., а службове вилучення
здійснено 14.05.2013 р. об 11 год. 20 хв.

Надані до матеріалів справи копії
документів не спростовують факт
несвоєчасного оприбуткування
готівкових коштів в касу на підставі
фіскального звітного чеку № 0498 в сумі
1960, 00 грн.

Згідно п. 2.6. Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
НБУ від 15.12.2004 р. № 637 уся готівка, що
надходить до кас, має своєчасно (у день
одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися. У разі
проведення готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням РК
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК).

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу Президента
України "Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 р.
№ 436/95 за неоприбуткування (неповне
та/або несвоєчасне) оприбуткування у
касах готівки юридичними особами всіх
форм власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність визначено штрафну санкцію -
у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає правомірним застосування до
позивача фінансових санкцій в розмірі
9800,00 грн. за несвоєчасне оприбуткування
готівкових коштів до каси в сумі 1960,00
грн.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).

За викладених обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції що вимоги стосовно
скасування податкових повідомлень -
рішень від 06.12.2013 року № та №
, як таких, що прийняті з
порушенням норм діючого законодавства
України, не підтверджуються
матеріалами справи, спростовані
відповідачем, а тому не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЖИВДЖЕЛИ"
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р.
по справі № 820/4741/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Старостін В.В. Повний текст ухвали
виготовлений 20.06.2014 р.