Справа № 644/2939/14-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р. Справа № 644/2939/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Старостіна В.В. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Антоненко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 18.04.2014р. по справі №
644/2939/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Орджонікідзевського району
Харківської міської ради ,
Департаменту соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації

про зобов'язання призначити і
нарахувати недоотримані суми
соціальних виплат, стягнення
недоотриманих сум соціальних виплат,

ВСТАНОВИЛА:

31.03.2014 року позивач, ОСОБА_1. звернувся
до Орджонікідзевського районного суду
з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Орджонікідзевського району
Харківської міської ради, Департаменту
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, в якому просив:

- зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Орджонікідзевського
району Харківської міської ради
призначити і нарахувати йому
недоотриману суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 рік в сумі 5970 грн.;

- стягнути з Департаменту соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації
невиплачену суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2014 р. в розмірі 5970 грн.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду від 18.04.2014р. по справі №
644/2939/14-а у задоволені позовних вимог
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, та на доводи, викладені в
апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
такого.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач є інвалідом ІІ групи
і має категорію 1 як особа, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1 та копією
довідки огляду МСЕК серії Хар-01 № 018410
(а. с. 5, 6).

04 березня 2014 року позивач звернувся до
Департаменту соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації із заявою про
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 (п'яти)
мінімальних заробітних плат на
підставі ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2014 р. (а.
с. 7).

12 березня 2014 року позивач звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Орджонікідзевського району
Харківської міської ради із заявою про
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 (п'яти)
мінімальних заробітних плат на
підставі ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2014 р. (а.
с. 8).

Відповідно до листів від 12.03.2014 року №
Б-205/01-44/40 Департаменту соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації та
від 14.03.2014 року №Б-5/0114/4-04 Управління
праці та соціального захисту населення
адміністрації Орджонікідзевського
району Харківської міської ради
повідомили позивача, що щорічна
допомога на оздоровлення за 2014 р., яка
передбачена ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
нарахована в розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 р. № 562 , а саме 120 грн. (а. с. 9,10).

Позивач, не погодившись з відмовами
відповідачів про виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2014 рік,
звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що вони є безпідставними та
необґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

У відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам
ЧАЕС II групи складає 5 мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного
кодексу України до видатків, що
здійснюються з Державного бюджету
України (з урахуванням особливостей,
визначених пунктом 5 частини другої
статті 67-1 цього Кодексу), належать
видатки на державні програми з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки, запобігання виникненню та
ліквідації надзвичайних ситуацій та
наслідків стихійного лиха.

Згідно абз. 8 п. 4 мотивувальної частини
рішення Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012
нормативно-правові акти Кабінету
міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.
Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Проте, починаючи з 01.01.2014 р., Закон
України «ПроДержавний бюджет України
на 2014 рік» від 16.01.2014 р. не містить норми,
яка б обмежувала у 2014 р. пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. 48 вказаного Закону, яким визначено
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приписами ч. 4 ст. 9 КАС України
визначено, що, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу з 01 січня 2014 року
застосуванню підлягає норма ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005
р. № 562.

Між тим колегія суддів зазначає, що суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач просив суд зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Орджонікідзевського району
Харківської міської ради призначити і
нарахувати йому недоотриману суму
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік в сумі 5970 грн. та стягнути з
Департаменту соціального захисту
населення Харківської обласної
державної адміністрації невиплачену
суму щорічної допомоги на оздоровлення
за 2014 р. в розмірі 5970 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність вийти за
межі позовних вимог для захисту прав
позивача, визнавши неправомірним
бездіяльністю Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Орджонікідзевського
району Харківської міської ради щодо
невиплати позивачу щорічної допомоги
на оздоровлення у розмірі,
встановленому ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язання Управління провести
позивачу перерахунок та виплатити з 01
січня 2014 року щорічну допомогу на
оздоровлення на підставі ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі у 5 мінімальних заробітних
плат.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
вимога про стягнення з Департаменту
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації щорічної допомоги на
оздоровлення у визначеному розмірі
позивачем 5970 грн. не може бути
задоволена, так як обчислення та
нарахування розміру відповідних сум
допомоги позивачу відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
законодавством покладений на
відповідача - Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Орджонікідзевського
району Харківської міської ради.

На підставі цього колегія суддів
вважає, що вибраний позивачем спосіб
захисту його порушеного права у
вигляді стягнення з Департаменту
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації не є правильним,
оскільки до завдань Управління праці
та соціального захисту населення
адміністрації Орджонікідзевського
району Харківської міської ради
відносяться функції щодо здійснення
саме нарахування та виплати соціальної
допомоги в розмірах, передбачених
діючим законодавством, та в межах
кошторису на видатки.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
необґрунтованого висновку про те, що
позивач не має права на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі відповідно до вимог ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, були допущені
порушення норм матеріального права, у
зв'язку з чим дана постанова підлягає
скасуванню з ухваленням нової про
часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 18.04.2014р. по
справі № 644/2939/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Орджонікідзевського району
Харківської міської ради, Департаменту
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації про зобов'язання
призначити і нарахувати недоотримані
суми соціальних виплат, стягнення
недоотриманих сум соціальних виплат
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльністю
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Орджонікідзевського району
Харківської міської ради щодо
невиплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі, встановленому
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2014 рік.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Орджонікідзевського
району Харківської міської ради
нарахувати та сплатити щорічної
допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 в
розмірі 5970 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Шевцова Н.В. Повний текст постанови
виготовлений 20.06.2014 р.