Справа № 813/4862/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Київ К/800/65299/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Олендер І.Я. , Пасічник С.С. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Головного
управління юстиції у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
05.07.2013 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Головного управління юстиції у
Львівській області , Відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області про визнання
протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Головного управління
юстиції у Львівській області , Відділу
державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
з вимогами про визнання протиправним
та скасування наказу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 05.07.2013р.
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
Наказ Головного управління юстиції у
Львівській області №130-Д від 22.05.2013р.
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_2».

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.11.2013р.
апеляційну скаргу Головного
управління юстиції у Львівській
області залишено без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05.07.2013р. у
справі №813/4862/13-а залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що наказ начальника
Управління №130-Д від 22.05.2013р. «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_2» у вигляді
оголошення догани за неналежне
виконання своїх посадових обов'язків,
прийнятий без дотримання вимог Кодексу
законів про працю України.

У касаційній скарзі представник
Головного управління юстиції у
Львівській області з посиланням на
порушення норм матеріального і
процесуального права, допущених судами
першої та апеляційної інстанцій,
просять рішення судів скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову. Вказує на те, що
судами помилково застосовано чинне
законодавство щодо проходження
публічної служби, неповно з'ясовано
обставини справи, що мають значення для
вирішення спору по суті.

Позивачем надано заперечення на
касаційну скаргу, в яких вона просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а рішення судів без змін.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про залишення касаційної
скарги без задоволення з урахуванням
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на
службі в системі органів Міністерства
юстиції України та займала посаду
спеціаліста І категорії відділу
державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області.

Начальником Головного управління
юстиції у Львівській області 22.05.2013р.
прийнято Наказ №130-Д «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_2», яким оголошено догану за
неналежне виконання своїх посадових
обов'язків.

Підставою для прийняття наказу стало
невиконання доручення Головного
управління юстиції у Львівській
області від 23.04.2013р. №08-21/750
спеціалістом І категорії відділу
державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області,
а саме ненадання останньою пояснення
щодо ведення табеля обліку
використання робочого часу
працівників структури Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області за другу половину
березня 2013 року стосовно обліку
працівників управління.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи не
спростовано, що доручення Головного
управління юстиції у Львівській
області на адресу Самбірського
управління не надходило, про його
існування позивача не повідомлено ні в
усній ні в письмовій формі, відмови
позивача від виконання доручення не
було. Відсутність зазначеного
доручення підтверджується також
Журналом реєстрації загальних вхідних
документів Самбірського управління
(номенклатурний номер 06-29) та даних
Журналу реєстрації загальної вхідної
кореспонденції ВДВС (номенклатурний
номер 09-41).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України
«Про Державну виконавчу службу»
Головне управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласні,
Київське та Севастопольське міські
управління юстиції організовують
виконання законів і здійснюють
керівництво відділами державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського
та Севастопольського міських
управлінь юстиції, районними, міськими
(міст обласного значення), районними в
містах відділами державної виконавчої
служби, координують і контролюють їх
діяльність; організують професійну
підготовку і атестацію державних
виконавців; розглядають скарги на дії
державних виконавців; заохочують за
успіхи в роботі і накладають стягнення
за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від №06.03.2008р. «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ» при розгляді спорів з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби застосовуються положення,
встановлені спеціальними законами. У
разі коли ці закони зазначені питання
не врегульовують, то необхідно
субсидіарно застосовувати
законодавство про працю, зокрема,
Кодекс законів про працю України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про державну службу»
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Статтею 149 КЗпП визначено порядок
застосування дисциплінарних стягнень.
Зокрема, до застосування
дисциплінарного стягнення роботодавцю
слід зажадати від порушника письмові
пояснення. Відмова працівника дати
письмове пояснення не є підставою
можливості незастосування
роботодавцем дисциплінарного
стягнення.

Накладення дисциплінарного стягнення
оформлюється наказом (розпорядженням)
роботодавця та повідомляється
працівникові під розписку.

Наказ про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
повинен містити чітке формулювання
суті та обставин вчинення допущеного
працівником проступку, підстав
прийняття рішення про притягнення його
до дисциплінарної відповідальності із
вказівкою у необхідному випадку на час
вчинення та час виявлення самого
проступку, а також обґрунтування
обрання певного виду стягнення, який
застосовується до порушника, з
урахуванням передбачених у законі
підстав.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що оскаржуваний
наказ Головного управління юстиції у
Львівській області від 22.05.2013р. №130-Д
про накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді догани прийнятий з
порушенням норм чинного законодавства
та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанції
повно і всебічно встановили обставини
справи, надали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення касаційну
скаргу Головного управління юстиції у
Львівській області , постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 05.07.2013 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.11.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Олендер І.Я.

Пасічник С.С.