Справа № 2а-7533/12/2670
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Київ К/9991/73993/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 28 серпня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23
жовтня 2012 року у справі №2а-7533/12/2670 за
позовом ОСОБА_4 до Національної
комісії, що здійснює регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, третя
особа - Державна комісія з регулювання
ринків фінансових послуг про визнання
бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Національної комісії, що здійснює
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг, третя особа - Державна комісія з
регулювання ринків фінансових послуг,
про визнання бездіяльності
протиправною та стягнення
відшкодування в розмірі 114 000,00 грн. за
завдану шкоду.

Позовні вимоги мотивовано
протиправною бездіяльністю
відповідача, яка виявилася у
неналежному здійсненні державного
регулювання та нагляду за наданням
фінансових послуг і додержанням
законодавства в цій сфері кредитною
спілкою «Християнська злагода», що
полягає у незастосуванні до кредитної
спілки заходу впливу у вигляді
призначення тимчасової адміністрації.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 серпня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати судові рішення
першої та апеляційної інстанції, та
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначених судових рішень було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є вкладником
Кредитної спілки "Християнська
злагода", загальна сума його вкладу
становить 114 000,00 грн.

В листопаді 2008 року порушено
кримінальну справу № 141-2596 відносно
голови Правління КС «Християнська
злагода» ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за
підозрою у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
позивач визнаний потерпілим по справі.
Галицьким районним судом м. Львова
14.06.2011р. винесено обвинувальний вирок
колишній голові спілки ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7

ОСОБА_4 звернувся до відповідача із
заявою від 08.12.2011р. про відшкодування
шкоди в розмірі суми вкладу 114 000,00 грн. з
резервного фонду державного бюджету
України.

Держфінпослуг надала відповідь від
03.01.2012р. про те, що КС "Християнська
злагода" згідно рішення від 15.11.2010р. №
86-КС виключена з реєстру фінансових
установ та анульовано свідоцтво про
реєстрацію фінансової установи.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
відповідачем в межах наданих йому
законом повноважень було вжито заходів
впливу за порушення вчинені КС
«Християнська злагода» на ринках
фінансових послуг.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками
судів, з огляду на наступне.

На момент вчинення дій відносно
кредитної спілки «Християнська
злагода» органом, що здійснював
державне регулювання та нагляд за
діяльністю фінансових установ була
Державна комісія з регулювання ринків
фінансових послуг України, яка діяла на
підставі Закону України "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг" у редакції чинній на
момент вчинення дії.

Указом Президента України від 23.11.2011р.
№ 1069/2011 «Про ліквідацію Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України» визначено
ліквідувати Держфінпослуг.

Указом Президента України від 23.11.2011р.
№ 1070/2011 створено Національну комісію,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг. Даним
Указом Президента Нацкомфінпослуг не
визначена правонаступником
Держфінпослуг.

Згідно п. 4 Положення про Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України,
затвердженого Указом Президента
України №292/2003 від 04 квітня 2003 року,
Державна комісія з регулювання ринків
фінансових послуг України відповідно
до покладених на неї завдань та у межах
своєї компетенції, зокрема, здійснює
згідно із законами України державне
регулювання і нагляд за діяльністю
страхових компаній та страхових
брокерів, установ накопичувального
пенсійного забезпечення, довірчих
товариств, кредитних спілок,
лізингових та факторингових компаній,
кредитно-гарантійних установ,
ломбардів, інших учасників ринків
фінансових послуг (крім банків,
професійних учасників фондового ринку,
інститутів спільного інвестування в
частині їх діяльності на фондовому
ринку, фінансових установ, які мають
статус міжурядових міжнародних
організацій, Державного казначейства
України та державних цільових фондів)
(підпункт 3 пункту 4); установлює порядок
та умови застосування заходів впливу
згідно з законом (підпункт 45 пункту 4);
надсилає фінансовим установам і
саморегулівним організаціям
обов'язкові до виконання розпорядження
щодо усунення порушень законодавства
про фінансові послуги та вимагає
надання необхідних документів
(підпункт 46 пункту 4); надсилає
матеріали в правоохоронні органи
стосовно фактів правопорушень, які
стали відомі під час проведення
перевірок (підпункт 47 пункту 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України
"Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
уповноважений орган може
застосовувати такі заходи впливу: 1)
зобов'язати порушника вжити заходів
для усунення порушення; 2) вимагати
скликання позачергових зборів
учасників фінансової установи; 3)
накладати штрафи в розмірах,
передбачених статтями 41 і 43 цього
Закону; 4) тимчасово зупиняти або
анулювати ліцензію на право здійснення
діяльності з надання фінансових
послуг; 5) відсторонювати керівництво
від управління фінансовою установою та
призначати тимчасову адміністрацію; 6)
затверджувати план відновлення
фінансової стабільності фінансової
установи; 7) порушувати питання про
ліквідацію установи.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що Державна
комісія з регулювання ринків
фінансових послуг України в силу
вищевикладених положень
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг, має право
самостійно визначати заходи впливу до
порушника.

Водночас, судами встановлено, що
Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України
протягом 2009-2010 років неодноразово
здійснювались перевірки КС
«Християнська злагода» та складалися
акти про виявлення вчинених останньою
порушень чинного законодавства,
виносилися розпорядження про їх
усунення та накладалися штрафи за
невиконання вимог чинного
законодавства. Також, відповідачем
були прийняті рішення про виключення
КС «Християнська злагода» з Державного
реєстру фінансових установ та
анулювання свідоцтва про реєстрацію
фінансової установи.

Крім того, відповідачем надіслано
повідомлення до правоохоронних
органів про наявність у діях посадових
осіб Кредитної спілки КС «Християнська
злагода» ознак складу злочину,
передбаченого ст.191 КК України, а за
фактом вчинення головою правління КС
«Християнська злагода» злочину,
передбаченого ч.5 ст.191 КК України УМВС
України у Львівській області порушено
кримінальну справу, в якій ОСОБА_4
визнано потерпілим.

Таким чином, відповідачем були
застосовані до КС «Християнська
злагода» передбачені чинним
законодавством заходи впливу.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано не взяли до уваги
посилання позивача на незастосування
до КС «Християнська злагода» такого
заходу впливу, як призначення
тимчасової адміністрації, оскільки
прийняття рішення про застосування
конкретного заходу впливу за порушення
учасником ринку фінансових послуг
законодавства у сфері надання
фінансових послуг належить до
дискреційних повноважень державного
органу.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 серпня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: