Справа № 755/9594/14-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/9594/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у місті Києві про
скасування постанови про накладення
арешту на майно та скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: скасувати
постанову про накладення арешту на
майно боржника та оголошення заборони
його відчуження № 277/4 від 26 квітня 2005
року, винесену державним виконавцем
ВДВС Дніпровського районного
управління юстиції міста Києва згідно
виконавчого документа № 3-1161; скасувати
арешт на транспортний засіб Renault Megane,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2, що накладений згідно постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження № 277/4 від 26
квітня 2005 року, яка прийнята державним
виконавцем ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції міста
Києва згідно виконавчого документа №
3-1161.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він є власником
транспортного засобу Renault Megane,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2. Згідно результату перевірки по
базі даних «АІС» проведеного органами
МРЕУ його автомобіль знаходиться під
арештом та забороною відчуження згідно
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження №
277/4 від 26 квітня 2005 року, винесена ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції міста Києва згідно виконавчого
документа № 3-1161 про стягнення штрафу з
ОСОБА_1 24 лютого 2014 року, він звернувся
до ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві
із запитом з приводу надання
інформації, зокрема в межах якого
виконавчого провадження було прийнято
постанову про накладення арешту та на
якій стадії перебуває виконавче
провадження в межах якого прийнято
дану постанову. 07 березня 2014 року від
ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві
надійшла відповідь № 4331, згідно якої
повідомляється, що згідно перевірки
книг реєстрації вхідної
кореспонденції та Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень станом
на 07 березня 2014 року, постанова № 277/4
від 26 квітня 2005 року згідно виконавчого
документа № 3-1161 про стягнення з нього
штрафу у відділ не значиться та
інформацію щодо перебування
вищезазначеного виконавчого документу
відділ надати не має можливості,
оскільки документація відділу за
період з 2004 по 2010 рік знищена
відповідно до порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби затвердженого
наказом № 2274/5 від 25 грудня 2008 року.
Тобто, відносно нього немає жодного
виконавчого провадження, що вказує на
незаконність наявного арешту на його
транспортному засобі.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві, просила позов
задовольнити.

Уповноважений представник відповідача
в судове засідання не з'явився, про
день, час та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином, суд про
причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути адміністративну
справу у відсутність представника
відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
автомобіль «Renault Megane», державний
номерний знак НОМЕР_1 належить на праві
власності ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу (а.с. 4).

Згідно відомостей поточного
результату звірення по «АІС», на
автомобіль «Renault Megane», державний
номерний знак НОМЕР_1 було накладено
арешт та заборону на відчуження,
згідно постанови № 277/4 від 26 квітня 2005
року, постановленою Відділом державної
виконавчої служби Дніпровського РУЮ у
м. Києві (а.с.5).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження», арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника
може накладатися державним
виконавцем шляхом: винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. Постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій та
застосованих державним виконавцем
штрафів, на все майно боржника або на
окремі предмети. Копії постанови,
якою накладено арешт на майно
боржника та оголошено заборону на
його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.
Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим
фінансовим установам або органам,
зазначеним у частині другій цієї
статті, та органам, що ведуть
Державний реєстр обтяжень рухомого
майна. Постанова державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивачу не відомо про наявність
арешту, накладеного державним
виконавцем на його автомобіль, жодних
процесуальних документів з приводу
арешту майна та оголошення заборони на
його відчуження йому не направлялося
та отримано ним не було.

В подальшому, позивач звернувся до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві щодо надання
інформації про виконавче провадження,
відкрите щодо невиконання ним
будь-яких зобов'язань.

Згідно листа-відповіді Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 07 березня 2014 року,
згідно перевірки книг реєстрації
вхідної кореспонденції та Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень станом на 07 березня 2014 року,
постанова № 277/4 від 26 квітня 2005 року
згідно виконавчого документа № 3-1161 про
стягнення штрафу з ОСОБА_1 у відділі не
значиться. Надати більш детальну
інформацію щодо перебування
вищезазначеного виконавчого документу
відділ не має можливості, так як
документація відділу за період з 2004
року по 2010 рік знищена відповідно до
порядку роботи з документами в органах
державної виконавчої служби
затвердженого наказом № 227/4 від 25
грудня 2008 року (а.с. 6).

Таким чином, з огляду на викладені вище
факти, вбачається, що жодних відомостей
про наявність відкритого виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
документу № 3-1161 щодо накладення штрафу
на позивача, у Відділі державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, немає, у зв'язку з чим накладення
арешту на майно боржника, а саме:
транспортний засіб є порушенням
інтересів позивача.

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1
в частині скасування постанови про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони його відчуження №
277/4 від 26 квітня 2005 року, винесену
державним виконавцем ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції міста Києва згідно виконавчого
документа № 3-1161.

Щодо позовних вимог позивача в частині
скасування арешту на транспортний
засіб Renault Megane, державний номерний знак
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2, що
накладений згідно постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження № 277/4 від 26 квітня 2005
року, яка прийнята державним
виконавцем ВДВС Дніпровського
районного управління юстиції міста
Києва згідно виконавчого документа №
3-1161, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця
не пізніше наступного дня, коли йому
стало відомо про такі обставини. Копія
постанови про зняття арешту з майна
надсилається боржнику та органу
(установі), якому була надіслана для
виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника.

Таким чином, скасування арешту,
накладеного в межах виконання рішення
суду є наслідком скасування постанови
про накладення арешту та заборони на
його відчуження, та здійснюється
державним виконавцем в процесі
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи,
що відповідачем будь-яких заперечень
на позовну заяву подано не було, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення адміністративного позову
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у місті Києві про
скасування постанови про накладення
арешту на майно та скасування арешту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 1, 57, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 1, 2, 4, 11, 14,
71, 122, 128, 159-163, 167, 181, 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві про скасування постанови про
накладення арешту на майно та
скасування арешту - задовольнити
частково.

Скасувати постанову про накладення
арешту на майно боржника та оголошення
заборони його відчуження № 277/4 від 26
квітня 2005 року, винесену державним
виконавцем Відділом державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції міста
Києва згідно виконавчого документа №
3-1161.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена
сторонами до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя: