Справа № 823/1120/14
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
справа № 823/1120/14

10 год. 20 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

при секретарі - Чемерин І.В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1 (за
ордером адвоката),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3, від
імені якого діють батьки ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 до начальника Соснівського
районного відділу у м. Черкаси
Управління державної міграційної
служби України у Черкаській області
Черниша Володимира Петровича та
управління державної міграційної
служби України в Черкаській області в
особі Соснівського районного відділу у
м. Черкаси про визнання протиправними
дій та зобов'язання зняти з реєстрації
за місцем проживання,-

встановив:

У квітні 2014 року до суду звернулись
ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3, від
імені якого діють батьки ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 з адміністративним позовом до
начальника Соснівського районного
відділу у м. Черкаси Управління
державної міграційної служби України у
Черкаській області Черниша Володимира
Петровича та управління державної
міграційної служби України в
Черкаській області в особі
Соснівського районного відділу у м.
Черкаси, в якому просять визнати
протиправною вимогу відповідача
надати дозвіл служби у справах дітей на
зняття позивачки разом з неповнолітнім
сином з реєстрації за місцем
проживання та зобов'язати зняти її
разом з неповнолітнім сином з
реєстрації за місцем проживання
АДРЕСА_1.

Обгрунтовуючи позовні вимоги
позивачка зазначила, що 18.01.2014р. вона
звернулася до начальника Соснівського
районного відділу у м. Черкаси
Управління державної міграційної
служби України у Черкаській області
Черниша Володимира Петровича із
заявою, в якій просила зняти її, ОСОБА_2
та дитину ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1. 28.01.2014р. позивачка отримала
лист № 192, в якому відповідач повідомив,
що для вирішення питання про її зняття
з реєстрації місця проживання разом з
її неповнолітньою дитиною необхідний
дозвіл служби у справах дітей. Вважає
відмову у знятті з реєстрації з місця
проживання протиправною, оскільки
відповідно до п. 3.4 Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів
погодження з органами опіки і
піклування здійснюється лише у разі
зняття з реєстрації місця проживання
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, осіб,
стосовно яких встановлено опіку чи
піклування. В усіх інших випадках
зняття з реєстраційного обліку
неповнолітньої особи можливе за
наявності лише згоди обох батьків, як
законних представників дитини та самої
неповнолітньої дитини.

У судовому засіданні представник
позивачів підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив позов
задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, у
письмових запереченнях, поданих до
суду, зазначив, що згідно з ч.ч. 2-3 ст. 18
Закону України «Про охорону дитинства»
діти сім'ї наймача або власника
житлового приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем. Таким
чином, зняття з реєстрації
неповнолітньої дитини є відмовою від
належного їй майнового права і
відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу
України здійснюється за наявності
дозволу органу опіки і піклування.
Таким чином, відмова позивачці у знятті
її разом з малолітньою дитиною з
реєстрації місця проживання без
дозволу служби у справах дітей є
правомірною. 26.05.2014р. надав до суду
письмове клопотання, яким просив
розглядати справу за відсутності
представника.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази, суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Позивачці ОСОБА_2 на праві приватної
власності належить 3/5 частки квартири
АДРЕСА_1.

На вказаній частині житлової площі
зареєстровані ОСОБА_2 та її
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

18.01.2014р. позивачка звернулася до
начальника Соснівського районного
відділу у м. Черкаси Управління
державної міграційної служби України у
Черкаській області Черниша Володимира
Петровича із заявою, в якій просила
зняти її разом з неповнолітнім сином
ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

Листом від 28.01.2014р. № 192 відповідач
відмовив у знятті з реєстраційного
обліку у зв'язку з відсутністю дозволу
служби у справах дітей Черкаської
міської ради.

У подальшому, 05.02.2014р. позивачка та
батько неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4
звернулися з відповідними заявами до
служби у справах дітей Черкаської
міської ради, однак рішенням комісії з
питань захисту прав дитини виконавчого
комітету Черкаської міської ради від
05.03.2014р. № 18/6 їм відмовлено у наданні
дозволу на зняття з реєстрації за
місцем проживання малолітнього ОСОБА_3
за вищезазначеною адресою.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11.12.2013р.
№1382-У1 (у подальшому - Закон № 1382)
громадянам України, а також іноземцям
та особам без громадянства, які на
законних підставах перебувають в
Україні, гарантуються свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 6 Закону №1382
громадянин України, а також іноземець
чи особа без громадянства, які постійно
або тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів. Реєстрація місця
проживання за заявою особи може бути
здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

В свою чергу, порядок зняття з
реєстрації передбачений ст. 7 Закону
№1382, яка передбачає, що зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: заяви особи
або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть; паспорта або
паспортного документа, що надійшов з
органу державної реєстрації актів
цивільного стану, або документа про
смерть, виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку; інших
документів, які свідчать про
припинення: підстав для перебування на
території України іноземців та осіб
без громадянства; підстав для
проживання або перебування особи у
спеціалізованій соціальній, установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту; підстав на право
користування житловим приміщенням.

Таким чином, одним із документів, які є
підставою для зняття з реєстрації, є
документ, який підтверджує підстави
припинення права користування
житловим приміщенням.

Згідно з ч. 3 ст. 29 Цивільного кодексу
України місцем проживання фізичної
особи у віці від десяти до чотирнадцяти
років є місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я тощо, в
якому вона проживає, якщо інше місце
проживання не встановлено за згодою
між дитиною та батьками
(усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна.

В свою чергу, ст. 18 Закону України «Про
охорону дитинства» від 26.04.2001р. № 2402-III
(далі Закону № 2402) передбачає, що діти -
члени сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем.

Також ст. 405 Цивільного кодексу України
передбачено, що члени сім'ї власника
житла, що проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону, а відповідно до
ст. 395 вказаного Кодексу право
користування є речовим, тобто майновим
правом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 Сімейного кодексу
України батьки малолітньої дитини не
мають права без дозволу органу опіки та
піклування відмовлятись від майнових
прав дитини.

Оскільки відповідно до ст. 3 Закону №1382
реєстрацією є внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції, зняття
малолітньої дитини з реєстрації за
місцем проживання її батьків є
фактично відмовою від майнового права
дитини на користування займаним
приміщенням, тому потребує згоди
органів опіки і піклування.

Оскільки позивачка таку згоду не
надала, відмова у знятті її з
реєстрації разом з неповнолітнім сином
є законною.

Доводи, наведені позивачкою,
спростовуються вищенаведеним, тому
судом до уваги не приймаються.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставах, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Кодексом адміністративного
судочинства України (частина третя
статті 2) передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Беручи до уваги вищезазначене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є необгрунтованими та
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

постановив:

У задоволення адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України - протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
А.В. Руденко

Повний текст постанови
виготовлено 10.06.2014р.