Справа № 2-а-6372/11/2208
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-6372/11/2208
Головуючий у 1-й інстанції:
Бориславський В.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

11 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Залімського І. Г. Полотнянка
Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 09 грудня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
начальника управління праці та
соціального захисту населення
Кам'янець-Подільської міської ради
Салій Інна Володимирівна про
ззобов'язання щодо вчинення дій по
виконанню рішення суду , -

В С Т А Н О В И В :

до Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області звернувся ОСОБА_2 з позовом про
визнання дій незаконними, зобов'язання
начальника управління праці та
соціального захисту населення
Кам'янець-Подільської міської ради
Салій Інна Володимирівна вчинити дії
по виконання рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 15 липня
2010 року, зобов'язання надати звіт про
виконання рішення суду.

09 грудня 2011 року Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області відмовив у задоволені позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені вчасно та належним
чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
Кам'янець-Подільським міськрайонним
судом 27 вересня 2010 року, на підставі
рішення суду від 15 липня 2010 року
позивачу видано виконавчий лист № 2-2194
про зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Кам'янець - Подільської міської ради
здійснити перерахунок та провести
відповідні виплати ОСОБА_2 щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2007, 2008, 2009 роки у відповідності до
положення ч. 5 ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни гарантії їх
соціального захисту» у відповідності
до розміру мінімальної пенсії за віком
з розміру встановленого у
відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням фактично виплачених сум.

Даний виконавчий лист знаходиться на
виконанні в міському відділі державної
виконавчої служби
Кам'янець-Подільського міськрайонного
управління юстиції, однак рішення суду
не виконане.

Суд І інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
виконанням рішень суду займається
державна виконавча служба.

Колегія суду погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи
органів Міністерства юстиції України.

Положеннями статті 5 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження", вимоги
державного виконавця щодо виконання
зазначених рішень є обов'язковими для
всіх органів, організацій, посадових
осіб, громадян і юридичних осіб на
території України. Невиконання
законних вимог державного виконавця
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Частиною 6 статті 30 Закону передбачено,
що державний виконавець зобов'язаний
невідкладно розпочати примусове
виконання, якщо боржник у встановлений
строк добровільно не виконав рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суду
вважає, що позивач фактично просить
зобов'язати відповідача виконати
рішення суду в примусовому порядку.

Однак, як вбачається з аналізу статей
Закону України "Про виконавче
провадження" забезпечення виконання
рішення суду в примусовому порядку
займаються державні виконавці
державної виконавчої служби.

На думку колегії суду, ситуація при
якій одним судовим рішенням
встановлюється зобов'язання виконати
інше судове рішення є недоцільною,
оскільки судове рішення є обов'язковим
до виконання в силу імперативних
приписів Конституції України та
процесуальних кодексів і не потребує
додаткового підтвердження шляхом
прийняття ще одного судового рішення
про зобов'язання виконати інше судове
рішення.

Така правова конструкція може
призвести до прийняття нескінченної
кількості судових рішень щодо
зобов'язання виконати раніше прийняті
судові рішення.

Таким чином, враховуючи, що позивач у
передбачений законом спосіб за
захистом своїх порушених прав щодо
виконання рішення суду із скаргами на
дії державних виконавців не звертався,
а також те, що позивачем інших доказів,
якими б підтверджувалось порушення
прав останнього бездіяльністю
начальника управління праці та
соціального захисту населення
Кам'янець -Подільської міської ради не
надано, позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги позивача та залишення в силі
постанови суду І інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 09 грудня
2011 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
17 червня 2014 року .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Залімський І. Г.

Полотнянко Ю.П.