Справа № 526/126/13-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 р.Справа № 526/126/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького
районного суду Полтавської області від
31.03.2014р. по справі за заявою ОСОБА_1
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови суду по справі
526/126/13-а =

за позовом ОСОБА_1

до старшого державного податкового
ревізор-інспектор сектору податкового
контролю відділу оподаткування
фізичних осіб Гадяцької МДПІ
Полтавської області ДПС Близнюк Надія
Григорівна , начальника
Гадяцької міжрайонної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
Рудько Миколи Миколайовича
третя особа: старший слідчий в
особливо важливих справах Слідчого
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
Значенко Сергій Віталійович

про визнання незаконними дій і рішень,
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Гадяцького
районного суду Полтавської області
від 19 березня 2013 р. у адміністративній
справі № 526/126/13-а за позовом ОСОБА_1
до Старшого державного податкового
ревізора-інспектора сектору
податкового контролю відділу
оподаткування фізичних осіб Гадяцької
МДПІ Полтавської області Близнюк Н.Г.,
начальника Гадяцької міжрайонної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби Рудько М.М. про
визнання незаконними дій і рішень,
скасування рішення.

Ухвалою Гадяцького районного суду
Полтавської області від 31 березня 2014 р.
у задоволенні вищезазначеної заяви
відмовлено.

Позивачка не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати ухвалу Гадяцького районного
суду Полтавської області від 31 березня
2014 р. та прийняти нове судове рішення,
яким скасувати постанову Гадяцького
районного суду Полтавської області
від 31 березня 2014 р. і позовні вимоги
задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції при
ухваленні рішення норм матеріального
та процесуального права, а саме,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для вирішення справи,
неврахування судом першої інстанції
вимог Податкового кодексу України, КАС
України та не відповідність висновків
суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1
про перегляд за нововоиявленими
обставинами постанови суду, суд першої
інстанції виходив з того, що вона
необґрунтована та не підлягає
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 КАС
України, суд може скасувати постанову
чи ухвалу у справі і прийняти нову
постанову чи ухвалу або залишити заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Старшого державного податкового
ревізора-інспектора сектору
податкового контролю відділу
оподаткування фізичних осіб Гадяцької
МДПІ Полтавської області Близнюк Н.Г.,
начальника Гадяцької міжрайонної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби Рудько М.М., у якому
просила: визнати незаконними дії
старшого державного податкового
ревізора-інспектора сектору
податкового контролю відділу
оподаткування фізичних осіб Гадяцької
МДПІ Полтавської області Близнюк Н.Г.
по складанню 15 червня 2012р. протоколу
про адміністративне правопорушення на
бланку серія АС № 25809; визнати
незаконним та скасувати рішення
начальника Гадяцької міжрайонної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби Рудько М.М. про
направлення протоколу про
адміністративне правопорушення від 15
червня 2012 р. на бланку серія АС 256809,
визнати незаконними дії начальника
Гадяцької міжрайонної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
Рудько М.М. щодо направлення до
Гадяцького районного суду Полтавської
області протоколу про адміністративне
правопорушення від 15 червня 2012 р. на
бланку серія АС № 256809.

Постановою Гадяцького районного суду
Полтавської області від 19 березня 2013 р.
у задоволенні вищезазначеного позову
відмовлено.

ОСОБА_1 подала заяву про перегляд за
нововоиявленими обставинами
вищезазначеної постанови суду.

В обґрунтування вищезазначеної заяви
позивачка посилається на те, що
предметом розглянутого судом спору
були дії суб'єкта владних повноважень
Близнюк Н.Г. по складанню відносно
позивачки протоколу про
адміністративне правопорушення 15
червня 2012 р. про вчинення ним порушення
порядку ведення податкового обліку, що
призвело до заниження податкових
зобов'язань з податку з доходів
фізичних осіб від провадження
господарської діяльності на суму 84 223
грн., про що було зазначено у акті
Гадяцької МДПІ Полтавської області ДПС
від 15 червня 2012 р. № 186/1701/НОМЕР_1 про
результати невиїзної планової
документальної перевірки позивачки з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства за період з 25
червня 2010 р. по 31 грудня 2011 р.

Позивачка зазначає, що нарахування сум
податку з доходів фізичних осіб
відбувалось, як це і було зазначено у
таблиці 6 до Інструкції про прибутковий
податок з громадян, затвердженої
наказом Головної державної податкової
інспекції України Міністерства
фінансів України № 12 від 21 квітня 1993
року і зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 9 червня 1993 року за № 64.
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 16 липня 2003
року № 352 до Інструкції № 13 з 1 січня 2004
року були внесені зміни, які полягали
також і в тому, що з пункту 13 цієї
Інструкції було вилучено посилання на
погодження норм витрат з Міністерства
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву. 13
червня 2013 року позивачка поштою
отримала відповідь у вигляді листа
Міністерства юстиції від 13.05.2013 року,
згідно якої наказ Головної державної
податкової інспекції України від 21
квітня 1993 р. № 12 «Про затвердження
інструкції «Про оподаткування
доходів фізичних осіб від заняття
підприємницької діяльності»
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 09 червня 1993 р. за № 64, з
Міністерством економіки України та
Державним комітетом України по
сприянню малим підприємствам та
підприємству не узгоджувався. На думку
позивачки, відсутність інструкції № 12
Додатку № 6 є нововиявленою
обставиною, оскільки не була відома
суду і позивачці до 13 червня 2013 р. та є
доказом зазначення у протоколі про
адміністративне правопорушення
недостовірних відомостей.

Відповідно до ст. 246 КАС України, особи,
які брали участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їхні
права, свободи, інтереси чи обов'язки,
мають право подати заяву про перегляд
судового рішення суду будь-якої
інстанції, яке набрало законної сили,
за нововиявленими обставинами.

До нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові
факти, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору. Необхідними ознаками
існуванні нововиявлених обставин є
одночасна наявність трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи,
тобто коли врахування їх судом мало
б наслідком прийняття іншого
судового рішення, ніж те, яке було
прийняте.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними,
що в установленому порядку
спростовують факти, які було покладено
в основу судового рішення. Ці
обставини мають бути належним чином
засвідчені, тобто підтверджені
належними і допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС
України, підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є: істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи;

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що для визнання
обставини нововиявленою недостатньо
того, щоб особа просто не знала про
наявність певної істотної обставини, а
потрібно щоб вона і не могла знати про
неї. Якщо вона все-таки могла знати про
певну обставину за добросовісного
ставлення до справи, тоді ця підстава
для перегляду відсутня.

Колегія суддів зазначає, що
вказана у заяві позивачки інформація у
листі Міністерства юстиції України
від 13.05.2013 року щодо неузгодження
наказу Головної державної податкової
інспекції України від 21.04.1993 року № 12
«Про затвердження інструкції «Про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю» із Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву не є
нововиявленою обставиною, в зв'язку з
чим заява про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з
наведених підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Гадяцького районного суду
Полтавської області від 31.03.2014р. по
справі № 526/126/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.