Справа № 804/5972/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
12 червня 2014 р. Справа № 804/5972/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВЕТО» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВЕТО» (далі - ТОВ
«ВЕТО») звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 20.01.2014
року № на суму 52 500,00 грн. (42 000,00
грн. - за основним платежем, 10 500,00 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями).

Представник позивача в судовому
засіданні наполягала на задоволенні
адміністративного позову,
обґрунтовуючи свою позицію, надала
пояснення, аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, заперечення на
позов не надав. Про дату, місце та час
розгляду справи відповідача було
повідомлено належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд судової
справи.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні обставини
справи та надав їм правову оцінку.

За матеріалами справи судом
встановлено, що ТОВ «ВЕТО»
зареєстроване, як суб'єкт
господарської діяльності 01.09.2003 року
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради та
перебуває на обліку в Лівобережній
об'єднаній державній податковій
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

ТОВ «ВЕТО» здійснює охоронні послуги
та має відповідну ліцензію МВС України
серії АВ №592233 від 16.09.2011 року на надання
послуг з охорони власності та громадян.

Також встановлено, що у період з 13.05.2013
року по 17.05.2013 року працівниками
Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська
була проведена позапланова виїзна
перевірка ТОВ «ВЕТО» з питань
дотримання податкового законодавства
при нарахуванні та сплаті податків при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин з ПрАТ «СК
«Дніпроінмед» за період з 01.01.2008 року по
17.05.2013 року.

За результатами зазначеної перевірки
відповідачем було складено довідку №
2143/228/32653295 від 23.05.2013 року, відповідно до
якої за період з 01.01.2008 року по 17.05.2013
року будь-які порушення з боку ТОВ
«ВЕТО» при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ПрАТ «СК
«Дніпроінмед» - відсутні.

Для проведення перевірки щодо
підтвердження господарських відносин
ТОВ «ВЕТО» з ПрАТ «СК «Дніпроінмед»
було надано наступні документи:

- Генеральний договір
добровільного страхування фінансових
ризиків №03/01/12/Ф-В від 03.01.2012 р.;

- додаткова угода № 1 від 03.02.2012 р.;

- додаткова угода № 2 від 01.02.2012 р.

- додаткова угода про розірвання
до Генерального договору
добровільного страхування фінансових
ризиків №03/01/12/Ф-В від 03.01.2012 р.;

- платіжні доручення, які
підтверджують перерахування страхових
платежів.

Крім того, у період з 16.12.2013 року по
20.12.2013 року працівниками Лівобережної
ОДПІ м. Дніпропетровська була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ТОВ «ВЕТО» з питань
документального підтвердження
господарських відносин з отримання
страхових послуг від Приватного
акціонерного товариства «Страхової
компанії «Дніпроінмед» () за період з 01.01.2012 року по 31.03.2013
року.

За результатами перевірки податковим
органом був складений акт №2014/22-02/32653295
від 27.12.2013 року, відповідно до висновків
якого встановлені порушення ТОВ
«ВЕТО», а саме п.п.138.10.2 п.138.10 ст. 138,
п.п.140.1.6 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
заниження податку на прибуток за 2012 рік
на загальну суму 42 000,00 грн., у тому числі
за 1 квартал 2012 року - 42 000,00 грн.

На підставі висновків відображених в
акті перевірки Лівобережною ОДПІ було
прийняте спірне податкове
повідомлення - рішення № від
21.01.2014 року на суму 52 500,00 грн. (42 000,00 грн. -
за основним платежем, 10 500,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями).

Також, судом вставлено, що у період з
24.02.2014 року по 28.02.2014 року працівниками
Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська
була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка щодо тих
самих господарських взаємовідносин і
за той самий період, про що складено акт
№938/22-02/32653295 від 06.03.2014 року.

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

Так, 03.01.2012 року між ТОВ «ВЕТО» та ПрАТ
«Страхова компанія «Дніпроінмед» був
укладений Генеральний договір
страхування фінансових ризиків
№03/01/12/Ф-В від 03.01.2012 року, відповідно до
умов якого, страхувальник сплачує
страховику страхові внески, а
страховик у разі настання страхового
випадку здійснює виплату страхового
відшкодування страхувальнику в межах
страхової суми та на умовах, які
передбачені зазначеним договором
страхування.

Невід'ємною частиною цього
Генерального договору добровільного
страхування фінансових ризиків є
Додаткові угоди, в яких відображається
повна інформація щодо предмету
договору страхування (номер та дата
договорів на здійснення охоронних
послуг, період відповідальності по
договору страхування, страхова сума,
страховий тариф, страховий платіж,
строк сплати страхового платежу).

Відповідно до умов Генерального
договору страхування, страховим
випадком є виникнення збитків у
страхувальника внаслідок невиконання
(виконання не в повному обсязі)
контрагентом страхувальника своїх
зобов'язань в частині виконання умов
оплати наданих послуг з охорони
внаслідок наступних подій:

- пожежі чи аварії під час та на
місці виконання зобов'язань;

- дії стихійного лиха під час та на
місці виконання зобов'язань;

- банкрутства контрагента
страхувальника, яке підтверджено
рішенням суду;

- банкрутства банку, який
обслуговує контрагента
страхувальника;

- неплатіжеспроможності
контрагента страхувальника.

Страховий випадок є таким, що наступив,
коли контрагент страхувальника не
виконає свої зобов'язання в частині
виконання умов оплати охоронних
послуг, які надає страхувальник.

Страхова сума визначається згідно
кожної додаткової угоди та відповідає
вартості наданих послуг з охорони, які
надані страхувальником контрагенту у
відповідності із відповідним
договором. Розмір страхового тарифу,
страхового платежу та термін його
сплати обумовлюється окремо в кожній
додатковій угоді до даного
Генерального договору. Франшиза
складає 5%. Стахувальник має право
сплачувати страховий платіж частинами.

Відповідно до умов Генерального
договору страхування фінансових
ризиків №03/01/12/Ф-В від 03.01.2012 року, між
страхувальником ТОВ «ВЕТО» та
страховиком ПрАТ «СК «Дніпроінмед»
були укладені додаткові угоди № 1 від
03.01.2012 р. та № 2 від 01.02.2012 р., відповідно
до яких страхова сума складає - 1 000 000, 00
грн., страховий платіж - 100 000, 00 грн.

Підставою для страхування стали
укладені ТОВ «ВЕТО» із замовниками
договори про надання охоронних послуг,
а саме: ПАТ «Новопавлівський гранітний
кар'єр» (договір № 115/10 від 28.07.2010 р.); ЗАТ
«Сентравіс Продакшн Юкрейн» (договір №
586/08 від 30.12.2008 р.); ЗАТ «НРЗ» (№ 012/06 від
01.01.2007 р.); ЗАТ «Теплогенерація» (договір
№ 646/11 від 30.01.2012 р.); ТОВ «Інтерпайп Ніко
Тьюб» (договір № 052008 від 01.01.2008 р., № 6552008
від 01.01.2009 р.); ВАТ «Дніпроспецсталь»
(договір № 055/10 від 01.04.2010 р.); ВАТ
«Дніпропетровський втормет» (договір
№ 218/10 від 01.01.2011 р.); ВАТ «Інтерпайп НТЗ»
(договір № 217/10 від 01.01.2011 р.); ПАТ «Банк
Кредит-Дніпро» (договір № 282/07 від 23.10.2007
р.); ВАТ «Інтерпайп НТЗ» (договір № 582/11
від 01.01.2012 р.); АБ «Експрес-Банк» (договір
№ 011/09 від 01.02.2009 р.); ТОВ «Нікопольське
виробниче управління
водопроводно-каналізаційного
господарства» (договір № 181/388/11 від
01.06.2011 р.).

Реальність проведених господарських
операцій позивач підтверджує наданими
копіями первинних документів, а саме:

- Генеральним договором
добровільного страхування фінансових
ризиків №03/01/12/Ф-В від 03.01.2012 р.;

- додатковою угодою № 1 від 03.02.2012
р.;

- додатковою угодою № 2 від 01.02.2012 р.

- додатковою угодою про розірвання
до Генерального договору
добровільного страхування фінансових
ризиків №03/01/12/Ф-В від 03.01.2012 р.;

- реєстром платіжних доручень,
якими були перераховані страхові
платежі на адресу ПрАТ «СК
«Дніпроінмед».

Відповідно до положень п.85.2., п.85.4., п.85.8.
ст.85 ПК України платник податків
зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам органів державної
податкової служби у повному обсязі всі
документи, що належать або пов'язані з
предметом перевірки. Такий обов'язок
виникає у платника податків після
початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові
особи органу державної податкової
служби мають право отримувати у
платників податків належним чином
завірені копії первинних
фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Посадова (службова) особа органу
державної податкової служби, яка
проводить перевірку, у випадках,
передбачених цим Кодексом, має право
отримувати від платника податків або
його законних представників копії
документів, що належать до предмета
перевірки. Такі копії повинні бути
засвідчені підписом платника податків
або його посадової особи та скріплені
печаткою (за наявності).

Отже, для цілей перевірки дотримання
вимог податкового законодавства та
можливого визначення грошових
зобов'язань у разі неналежного
дотримання платником податків цього
законодавства, контролюючому органу у
даному випадку первинно слід
встановити зміст та реальність
господарської операції.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV,
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, первинним документом є документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

При цьому, податковий облік формують не
самі по собі цивільні правочини, а саме
господарські операції, тобто фактичний
рух активів та/або зміни власного
капіталу чи зобов'язань платника
податку. Тобто, факт вчинення певних
господарських операцій, та
правомірність подальшого відображення
(проведення) їх у бухгалтерському та
податковому обліку, можливо
досліджувати лише на підставі вивчення
та дослідження первинних документів
платника податків, наявність та
законність складення яких, як фактично,
так і юридично, буде підтвердженням
здійснення таких операцій.

Отже, лише в разі фактичного здійснення
господарської операції документ може
вважатися первинним та тим самим
підтверджувати реальність проведення
такої господарської операції. А, якщо
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку, навіть за
наявності всіх формальних реквізитів
таких документів, що передбачені
чинним законодавством. Для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, яка має спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
податків.

На підставі викладеного, а також
враховуючи, що первинні бухгалтерські
документи на надання послуг від
контрагента ПрАТ «Страхова компанія
«Дніпроінмед», оформлені належним
чином, а отже є доказом того, що
зазначений Генеральний договір
добровільного страхування фінансових
ризиків №03/01/12/Ф-В від 03.01.2012 р.
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України витрати -
це сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з п. 138.2 ст. 138 цього Кодексу
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, установлених розділом ІІ
Кодексу.

Пунктом «в» пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138
Податкового кодексу України
передбачено, що до складу інших витрат,
які враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування, включаються
витрати на страхування майна.

Інші витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку (п. 138.5 ст. 138
Податкового кодексу України).

На підставі вищевикладеного, суд
доходить висновку, що позивачем ТОВ
«ВЕТО» було правомірно віднесено до
своїх валових витрат за 1 квартал 2012
року суму у розмірі 42 000, 00 грн.

Крім того, як вбачається зі змісту
довідки № 2143/228/32653295 від 23.05.2013 року,
складеної Лівобережною ОДПІ за
результатами проведеної позапланової
виїзної перевірки ТОВ «ВЕТО» з питань
дотримання податкового законодавства
при нарахуванні та сплаті податків при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин з ПрАТ «СК
«Дніпроінмед» за період з 01.01.2008 року по
17.05.2013 року, згідно з умовами
вищевказаних договорів страхування
фінансових ризиків, предметом договору
страхування є майнові інтереси
страхувальника, які не суперечать
законодавству, пов'язані зі збитками
страхувальника, які виникли внаслідок
невиконання (неналежного виконання)
контрагентом страхувальника своїх
зобов'язань за договорами на надання
охоронних послуг в частині виконання
умов оплати за надані охоронні послуги.

Відповідно до п. 4 Указу Президента
України «Про деякі заходи з
дерегулювання підприємницької
діяльності» від 23.07.1998 р. № 817/98,
вищестоящий контролюючий орган може за
власною ініціативою перевірити
достовірність висновків нижчестоящого
контролюючого органу шляхом перевірки
документів обов'язкової звітності
суб'єкта підприємницької діяльності
або висновків акта перевірки,
складеного нижчестоящим контролюючим
органом. Вищестоящий контролюючий
орган вправі прийняти рішення щодо
повторної перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності лише у тому
разі, коли стосовно посадових або
службових осіб контролюючого органу,
які проводили планову або позапланову
перевірку зазначеного суб'єкта,
розпочато службове розслідування або
порушено кримінальну справу. Державна
податкова адміністрація України
вправі прийняти рішення про проведення
повторної перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності у разі,
коли таке рішення оформляється наказом
за підписом її Голови.

Враховуючи положення вищезазначених
норм законодавства, повторна перевірка
суб'єкта підприємницької діяльності
може призначатися лише за рішенням
вищестоящого контролюючого органу, а
отже призначені за рішенням
Лівобережної ОДПІ повторні перевірки
позивача ТОВ «ВЕТО» є перевищенням з
боку відповідача своїх владних
повноважень та порушенням норм чинного
законодавства України.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЕТО» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку з чим податкове повідомлення -
рішення від 20.01.2014 року №, яке
винесене Лівобережною об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 14, 35, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 159-163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВЕТО» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 20 січня 2014 року № на
суму 52 500,00 грн., з яких: 42 000.00 грн. за
основним платежем та 10 500,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЕТО» () судовий збір у розмірі 182 (ста
восьмидесяти двох) гривень 70 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
17 червня 2014 року

Суддя Д.О.
Власенко