Справа № 804/9771/13-а
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 рокусправа № 804/9771/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів:
Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового
засідання: Соломки М.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Розівський елеватор" до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 15.04.2013 року, -

в с т а н о в и В :

07 липня 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Розівський елеватор" (далі -
позивач) звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
15.04.2013 року про визначення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 1 262 211,00 грн. (в тому
числі за основним платежем 841 474,00 грн.,
за штрафними (фінансовими санкціями
(штрафами) - 420 737,00 грн.).

В обґрунтуванні позовних вимог позивач
зазначив, що вважає необґрунтованим та
недоведеним висновок в акті перевірки
про заниження ПДВ на 841 474 грн.,
безпідставним застосування фінансової
санкції у розмірі 420 737 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року позовні вимоги
задоволено; визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 15 квітня 2013 року, яке винесене
Державною податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відносно Публічного
акціонерного товариства "Розівський
елеватор".

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
до суду з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.10.2013 року у справі № 804/9771/13-а та
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Публічне
акціонерне товариства "Розівський
елеватор" зареєстроване 11.04.1994 року
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради.

У період з 18.03.2013 року по 20.03.2013 року
посадовими особами відповідача
проведено позапланову невиїзну
перевірку позивача з питання
здійснення експорту товарів не
власного виробництва за період з 01.10.2012
року по 31.10.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
від 27.03. 2013 року №1008/225/0095433 (а.с.11-22) (далі
- акт перевірки), в якому зафіксовано
порушення вимог пп. 14.1.179, п.п. 14.1.181, п. 14.1
ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 ст.200 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI з
урахуванням норм пп. 14.1.36 п. 14.1, пп. 14.1.231
п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755- VI, в результаті
чого заниження податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, яке підлягає сплаті до
державного бюджету на загальну суму 841
474 грн. в т.ч.: вересень 2012 року у сумі 650
601 грн., грудень 2012 року у сумі 190 873 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 15 квітня 2013
року №, яким позивачу визначено
грошові зобов'язання з ПДВ у розмірі 1
262 211,00 грн. (основний платіж - 841 474 грн.,
штрафна санкція - 420 737 грн.) (а.с. 10).

Не погодившись з прийнятим рішенням
ПАТ "Розівський елеватор" подало
первинну скаргу на податкове
повідомлення-рішення до ДПС у
Дніпропетровській області (а.с. 25-27).

Рішенням ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 17.06.2013
року № 481/10/10-28 скаргу ПАТ "Розівський
елеватор" № 59 від 24.04.2013 року залишило
без задоволення (а.с. 18).

Відповідно до наданого листа-відповіді
Поштампу ЦПЗ №1 Дніпропетровської
дирекції Державної адміністрації
зв'язку УДППЗ «Укрпошта» від 02.08.2013 року
№ 5-06-4372 на звернення ПАТ "Розівський
елеватор" від 12.07.2013 року за № 97
стосовно надання інформації, про
надходження на адресу ПАТ "Розівський
елеватор" рекомендованого листа за
номером поштового відправлення від ДПС
у Дніпропетровській області,
зазначено: що перевіркою виробничої
документації по відділенню поштового
зв'язку № 33 за період з 01.06.2013 року по
12.07.2013 року встановлено, що на ім'я ПАТ
"Розівський елеватор" за адресою: 49033, м.
Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграду, 122, рекомендований лист №
752 в надходженні та врученні не
значиться (а.с.66).

Згідно п. 56.8-56.9 ст.56 Податкового кодексу
України контролюючий орган, який
розглядає скаргу платника податків,
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом 20
календарних днів, наступних за днем
отримання скарги, на адресу платника
податків поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.

Скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків. якщо рішення керівника про
продовження строків її розгляду не
було надіслано платнику податків до
закінчення 20-денного строку,
зазначеного в абзаці першому цього
пункту.

Таким чином відповідач не надав
належних доказів направлення позивачу
рішення про розгляд скарги в строки
передбачені п. 56.8 ст. 56 Податкового
кодексу України.

Встановлено, що у вересні та жовтні 2012
року ПАТ "Розівський елеватор" придбало
у ТОВ "Сталь" ()
(постачальник) товар - олія соняшникова
нерафінована на загальну суму (з
урахуванням ПДВ) 5'048'845,1 грн.

Придбаний товар ПАТ "Розівський
елеватор" у жовтні 2012 року реалізовано
на експорт наступним підприємствам -
Hetterington Group LTD. Vanterpool Plaza P.O. Box 873. Wickhams Cayl.
Road Town. Tortola. British Virgin Islands. Країна
призначення - Італія, Туреччина.
Загальна сума реалізації склала
4'223'922,35грн.

Позивач (Продавець) 26.09.2012р. уклав
Контракт №35/201/4 з Фірмою Hetterington Group LTD,
(Тортола, Британські Вінгірські
острови (Покупець), відповідно до якого
продавець зобов'язався продати покупцю
товар - олію соняшникову нерафіновану,
українського походження, із насіння
врожаю 2011 - 2012р.

Відповідно до наданих митних
декларацій №3137 від 18.10.12, №3193 від
31.01.2012р. позивач передав у власність
Hetterington Group LTD, (Тортола, Британські
Вінгірські острови) товар відповідно
до специфікацій № 1від 26.09.2012р. у
кількості 492,955 тон на загальну суму 528
452,69 доларів США за курсом 7,993, що в
еквіваленті складає 4 223 922, 35 грн.

29.09.2012р. ПАТ "Розівський елеватор" уклав
Контракт на придбання продукції у ТОВ
"Сталь" №143/2-1, згідно якого ПАТ
"Розівський елеватор" на протязі
періоду з 01.10.2012р. по 31.10.2012р. придбало
продукцію, яка в подальшому
реалізована - Hetterington Group LTD. Vanterpool Plaza P.O.
Box 873.Wickhams Cayl. Road Town. Tortola. British Virgin Islands.
Країна призначення - Італія, Туреччина.
Кількість поставленого товару
визначається у відповідності з
пунктами Контракту. Ціна товару
складає 8 535,00 грн., крім того ПДВ
1707,00грн., всього 10242,00грн. за 1 тону
товару. Загальна вартість 4 207 370,93грн.,
крім того ПДВ 841 474,18 грн., всього 5 048 845,11
грн. +/-5%. Строки поставки: з 29 вересня
2012р. до 15 жовтня 2012р.

За період з 01.10.2012р. по 31.10.2012р. ПАТ
"Розівський елеватор" задекларовано
податкових зобов'язань по податку на
додану вартість (ряд.9 кол. Б Декларації
з ПДВ) у сумі 869'991грн.

За період з 01.10.2012р. по 31.10.2012р. ПАТ
"Розівський елеватор" задекларовано
податкового кредиту по податку на
додану вартість (ряд. 17 кол. Б
Декларації з ПДВ) у сумі 852'580грн.

Згідно акту перевірки відповідач
вказує, що: "При порівнянні фактурної
вартості реалізованої продукції (олія
соняшникова нерафінована) по ВМД із
сукупною сумою ціни (з ПДВ), сплаченої
за дану продукцію на території України
фінансовий результат від проведених
операцій на експорт - це збиток у
загальній сумі 824'922,76грн.

Реалізація олії соняшникової
нерафінованої без врахування в ціні
продажу всіх понесених витрат дають
підстави стверджувати, що купівля олії
соняшникової нерафінованої та їх
подальша реалізація на експорт згідно
Контракту за ціною, нижчою від ціни
придбання, не була зумовлена
характером виробничої або іншої
господарської діяльності
перевіряємого підприємства, оскільки
не мала на меті отримання доходу від
цих операцій, а отже не пов'язана з його
господарською діяльністю."

Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-XIV (далі - Закон №996) бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, що фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також п.п.1.2 п.1,
п.п.2.1 п.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
року за № 168/704 (далі -Положення № 88) де
зазначено, що первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Таким чином, реальність здійснення
будь-яких господарських операцій має
бути підтверджена відповідними
первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку.
Документи (у тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Господарська діяльність діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами (пп.14.1.36 п.1 ст.14 ПК України)

Відповідно до пп.14.1.179 п.1 .ст.14 ПК
України, податкове зобов'язання для
цілей розділу V цього Кодексу - загальна
сума податку на додану вартість,
одержана (нарахована) платником
податку в звітному (податковому)
періоді;

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу (пп.181 п.1. ст.14 ПК України).

База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів) (пп.1
ст.188 ПК України).

Згідно пп.200.1. ст.200 ПК України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Під час декларування товару, який
експортований позивачем у жовтні 2012р.,
Декларантом заявлена митна вартість
товару. Відповідно до ст.49 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується митних
цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Рішення митного органу про коригування
митної вартості товарів, які
експортувалися ПАТ "Розівський
елеватор" у жовтні 2012р., не приймалося,
що підтверджує той факт, що на момент
експортування відповідного товару,
ціна товару не підлягала державному
регулюванню і ПАТ "Розівський елеватор"
мало право використовувати вільні ціни
за згодою сторін по контракту про
експорт №35/201/4 від 26.09.2012р.

Відповідно до бюлетеня "Огляд цін
українського та світового товарних
ринків" за жовтень 2012р. ціна на олію
соняшникову нерафіновану складає 1142-1155
грн. за 1 тн., за листопад 2012р. ціна на
олію соняшникову нерафіновану складає
1142-1152 грн. за 1 тн., Тобто, сторони в
контракті №35/201/4 від 26.09.2012р.
використали ринкову ціну на олію
соняшникову нерафіновану.

Аналізуючи вище наведене,
законодавством закріплено свобода
підприємницької діяльності у межах,
визначених законом, тобто позивач мав
право здійснювати господарську
діяльність та розпоряджатися власним
майном на свій розсуд, йому надано
свободу дій щодо вибору контрагентів,
укладанні договорів та визначені ціни
договору (ціни на товар).
Законодавством не заборонено
реалізовувати товар за ціною нижчою
від ціни купівлі товару.

Таким чином, висновки щодо порушення
позивачем податкового законодавства
не підтвердженні відповідними фактами
та базуються на припущеннях
відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятого ним рішення з урахуванням
всіх встановлених фактичних обставин
та вимог законодавства.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, погоджуючись з його
висновками, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, постанову суду першої
інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук