Справа № 826/5205/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11 червня 2014 року 16 год. 00
хв. № 826/5205/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Данилишина В.М.,
суддів Качура І.А., Келеберди В.І.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом громадської організації
"Яхт-клуб "Азовсталь" до Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті та
старшого державного інспектора
Маріупольського міжрегіонального
відділу Державної інспекції України з
безпеки на морському та річковому
транспорті Толбатова Єгора Ігоровича
про визнання протиправними дій і
бездіяльності та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 17 квітня 2014 року надійшов
позов громадської організації
"Яхт-клуб "Азовсталь" (далі - позивач) до
Державної інспекції України з безпеки
на морському та річковому транспорті
(далі - відповідач-1) та старшого
державного інспектора Маріупольського
міжрегіонального відділу Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті
Толбатова Єгора Ігоровича (далі -
відповідач-2) про визнання незаконними
дій та скасування припису від 08 квітня
2014 року № 22/5/14 (далі - оскаржуваний
припис) та акту від 08 квітня 2014 року №
5/14 огляду бази для стоянки маломірних
(малих) суден.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначила, що позов підлягає
задоволенню, оскільки дії відповідача
суперечать положенням законодавства, а
його рішення не ґрунтуються на них.

Відповідними ухвалами суду від 25
квітня 2014 року відкрито провадження в
адміністративній справі, у якій
призначено попереднє судове засідання,
та відмовлено у задоволенні письмової
заяви представника позивача про
забезпечення позову.

У попередньому судовому засіданні 19
травня 2014 року представником позивача
надано суду письмову заяву про
уточнення позовних вимог, а саме про
визнання протиправними дій і
бездіяльності відповідача-1 та
скасування оскаржуваного припису.
Вказану заяву судом, згідно з ч. 1 ст. 137
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), прийнято до
розгляду та долучено до матеріалів
справи для врахування при прийнятті у
справі судового рішення по суті.

Ухвалою суду від 19 травня 2014 року
закінчено підготовче провадження та
справу призначено до розгляду колегією
суддів у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи
представник позивача позов, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, підтримала та просила
задовольнити його повністю.

Представник відповідача-1 не визнав
позов та просив відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, наданих суду у судовому
засіданні 19 травня 2014 року.

Відповідач-2 (його уповноважений
представник) у судові засідання не
прибув, хоча про дати, час та місце
судового розгляду справи він
повідомлений належним чином, заява про
розгляд справи за відсутності
відповідача-2 (його уповноваженого
представника) до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 28 травня 2014 року судом,
відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України,
прийнято рішення про подальший розгляд
справи у порядку письмового
провадження, про що відповідача-2
повідомлено письмово.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем-1 в особі Маріупольського
міжрегіонального відділу 08 квітня 2014
року складено акт № 5/14 огляду бази для
стоянки маломірних (малих) суден
позивача, згідно з висновком якого,
необхідно посилити контроль за
випускним режимом відповідно до п. 5
наказу Міністерства транспорту
України від 16 липня 2004 року № 642 "Про
затвердження Правил безпечної
експлуатації баз для стоянки
маломірних (малих) суден" (далі - Правила
№ 642).

На підставі акту № 5/14, 08 квітня 2014 року
відповідачем-2 складено оскаржуваний
припис, яким позивачу запропоновано
усунути виявлені порушення та недоліки
для безпечної експлуатації об'єкта.

Суд не погоджується з доводами
представника позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу наступних
положень і обставин.

Так, відповідно до п. 1, пп. 1 п. 3, пп. 1 п. 4
Положення про Державну інспекцію
України з безпеки на морському та
річковому транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 8 квітня
2011 року № 447/2011, Державна інспекція
України з безпеки на морському та
річковому транспорті (далі -
Укрморрічінспекція) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра інфраструктури України.

Основними завданнями
Укрморрічінспекції є: реалізація
державної політики у сфері безпеки на
морському та річковому транспорті.

Укрморрічінспекція відповідно до
покладених на неї завдань: реалізує
державну політику у сфері безпеки на
морському та річковому транспорті,
вносить пропозиції щодо її формування
та впровадження у сфері міжнародного
співробітництва.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зі змісту акту № 5/14 вбачається, що у
позивача відсутні: свідоцтво Регістру
судноплавства України на
гідротехнічні споруди, система
управління безпекою (далі - СУБ) бази,
акт випробування трапів, містків,
сходень та інше, місце для збереження
пально-мастильних матеріалів.

Стан причальних споруд та швартовних
засобів є незадовільним.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.6, 1.7 розділу 1, п.
2.1, 2.2 розділу 2, п.п. 3.20, 3.21 розділу 3
Правил № 642, правила встановлюють
вимоги до організації безпечного
утримання баз для стоянки маломірних
(малих) суден (далі - судна).

Дія Правил поширюється на юридичних та
фізичних осіб, діяльність яких
пов'язана з експлуатацією маломірних
(малих) суден (крім суден Міноборони,
Державної прикордонної служби України,
СБУ, МВС та суден флоту рибного
господарства).

База для стоянки маломірних (малих)
суден - суб'єкт господарювання, одним зі
статутних напрямів діяльності якого є
надання послуг з безпечного утримання
маломірних (малих) суден і який утримує
і використовує спеціально обладнані
для цього гідротехнічні споруди або
природні берегові об'єкти, за винятком
баз та інших пунктів базування суден
флоту рибного господарства.

База організовується для забезпечення:
цілодобової безпечної стоянки суден;
безпечного виконання суднових робіт;
безпечної посадки на судна та висадки з
суден пасажирів і екіпажу; схоронності
суден, двигунів та іншого суднового
обладнання.

Усі бази підлягають реєстрації в
Укрморрічінспекції України.

Реєстрація бази здійснюється на
підставі письмової заяви
адміністрації бази. До заяви додаються
такі документи, завірені в
установленому порядку: копія
правовстановлювального документа
бази; реєстраційна картка (додаток 1);
копія акта відводу земельної ділянки;
довідка про балансову належність
основних фондів бази (споруд,
плавзасобів тощо); копія технічного
паспорта (технічного звіту) бази; копії
свідоцтв Регістра судноплавства
України на гідротехнічні споруди, що
належать базі або експлуатуються нею
(за наявності); схема бази з визначенням
основних технічних характеристик бази;
копія наказу про призначення особи,
відповідальної за забезпечення БС на
базі; довідка про кількість суден на
базі (окремо для фізичних та юридичних
осіб).

Адміністрація кожної бази повинна мати
і представляти на вимогу посадових
осіб Укрморрічінспекції: документи, що
входять до СУБ бази; свідоцтво про
реєстрацію бази; технічний паспорт
бази; свідоцтва Регістра судноплавства
України на гідротехнічні споруди, що
належать базі або експлуатуються нею
(за наявності); акти огляду бази
органами державного нагляду; правила
користування базою і суднами,
установлені адміністрацією бази;
Журнал обліку приписного флоту
(додаток 4); Журнал випуску суден у
плавання (додаток 5); Інструкцію з
випуску суден у плавання; акти
випробування трапів, містків, сходень
та іншого обладнання; перелік діючих
контактів для повідомлень ДМРКЦ,
Укрморрічінспекції; перелік діючих
адрес та номерів телефонів пожежної
охорони, міліції, медичних та
рятувальних служб, підрозділу
Державної прикордонної служби України
(у прикордонній смузі або
контрольованому прикордонному районі).

Причали, трапи, сходні, містки для
сполучення з берегом і сусідніми
причалами повинні мати: цілісний
настил; достатню площу для безпечного
розміщення людей та виконання
необхідних робіт; достатню ширину, що
повинна забезпечити прохід не менше
двох чоловік; необхідні швартовні
засоби; відбійні пристрої;
протипожежне та рятувальне обладнання
відповідно до встановлених норм;
надійне кріплення до берега (ґрунту);
написи про допустиму кількість
ошвартованих суден; написи
"Випробувано" з указівкою року та
місяця випробування; вільні під'їзди
для пожежних машин.

Випробування причалів, трапів, сходів,
містків здійснюється відповідно до
встановлених законодавством вимог.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що 19 лютого 2014 року Маріупольською
міською радою Донецької області
прийнято рішення № 48 "Про внесення змін
у додаток до рішення виконкому міської
ради від 18 липня 2012 року № 184", згідно з
яким, з метою своєчасного облаштування
пунктів базування для постійного і
тимчасового тримання маломірних суден,
інших плавзасобів у межах міста
Маріуполя, а також враховуючи зміни, що
сталися в організаційній структурі
підприємств, установ, організацій, які
утримують такі пункти, внесено зміни у
додаток до рішення виконкому міської
ради від 18 липня 2012 року № 184 "Про пункти
базування для постійного і тимчасового
тримання маломірних суден і інших
плавзасобів".

Зокрема, до переліку пунктів базування
для постійного і тимчасового тримання
маломірних суден, інших плавзасобів,
який і є вказаним додатком, включено
яхт-клуб "Азовсталь".

Розпорядженням міської комісії з
питань техногенно-екологічної безпеки
та надзвичайних ситуацій від 03 квітня
2014 року № 2 зобов'язано у період із 08 по
11 квітня 2014 року провести огляд стану
готовності пунктів базування
маломірних плавзасобів до навігації 2014
року, для чого створено спільну комісію
у складі, в тому числі, представників
Маріупольського міжрегіонального
відділу Державної інспекції України з
безпеки на морському та річковому
транспорті.

За результатами огляду складено акт
огляду готовності до навігації 2014 року
пунктів базування маломірних суден,
які розташовані в адміністративних
межах міста Маріуполя, відповідно до
висновків якого, зокрема, у яхт-клубу
"Азовсталь":

- відсутнє свідоцтво про
реєстрацію бази стоянки в
Укрморрічінспекції;

- відсутнє свідоцтво Регістра
судноплавства України на
гідротехнічні споруди;

- незадовільний стан причальних
споруд, швартових засобів;

- відсутня система управління
безпекою бази.

У зв'язку з викладеним, як уже зазначено
вище, відповідачем-2 складено
оскаржуваний припис.

Стосовно доводів представника
позивача про те, що дія Правил № 642 не
розповсюджується на діяльність
позивача, оскільки позивач, відповідно
до п. 1.1 ст. 1 Статуту, є добровільним
фізкультурно-спортивним некомерційним
безприбутковим об'єднанням громадян,
суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1.6 розділу 1 правил № 642,
маломірне (мале) судно - судно,
найбільша довжина корпусу якого 20
метрів і менше, за винятком буксирів,
штовхачів, криголамів, суден, які
перевозять понад 12 пасажирів,
вантажних суден, плавкранів і суден
технічного флоту.

Спортивна база - спеціалізована база,
де базуються тільки судна, що
використовуються виключно для
тренувань із спортивною метою, та
судна, що їх обслуговують.

Як вбачається з викладених положень,
базою для стоянки маломірних (малих)
суден є суб'єкт господарювання, одним
зі статутних напрямів діяльності якого
є надання послуг з безпечного
утримання маломірних (малих) суден та
який утримує і використовує спеціально
обладнані для цього гідротехнічні
споруди або природні берегові об'єкти,
за винятком баз та інших пунктів
базування суден флоту рибного
господарства.

Відповідно до п. 2.2 ст. 2 статуту
позивача, завданнями клубу є, зокрема,
забезпечення умов для базування та
експлуатації спортивних суден і суден
забезпечення, забезпечення ремонту і
технічного нагляду за станом судів.

Тобто, враховуючи статутні положення
позивача, суд прийшов до висновку, що на
його діяльність розповсюджуються
положення Правил № 642, а тому база
позивача повинна бути зареєстрованою
відповідно до чинного законодавства.

Крім того, згідно з п.п. 11-13, п. 32-34
Порядком ведення Державного суднового
реєстру України і Суднової книги
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
вересня 1997 року № 1069, включення
морських торговельних суден до
Державного суднового реєстру України
здійснюється виключно капітанами
морських портів за погодженням з
Укрморрічінспекцією, а риболовних
суден - за погодженням з
Держрибагентством та
Укрморрічінспекцією.

Реєстрації у Державному судновому
реєстрі України підлягають: а)
пасажирські, наливні судна, судна,
призначені для перевезень небезпечних
вантажів, а також буксири незалежно від
потужності головних двигунів і валової
місткості; б) самохідні судна, у тому
числі риболовні, не зазначені в пп. "а"
цього пункту, з потужністю головних
двигунів 55 кВт і більше; в) судна, не
зазначені в пп. "а" і "б" цього пункту,
валовою місткістю 80 одиниць і більше.

Реєстрація здійснюється на підставі
погодженої в Укрморрічінспекції, а для
риболовних суден - Держрибагентстві та
Укрморрічінспекції письмової заяви
судновласника, зразок якої
затверджується Мінінфраструктури, що
подається до органу державної
реєстрації.

Реєстрація торговельних суден у
Судновій книзі України здійснюється
капітанами морських портів,
Укрморрічінспекцією, а риболовних
суден - Держрибагентством та
капітанами морських рибних портів.

У Судновій книзі України реєстрації
підлягають судна, не зазначені в п. 12
цього Порядку.

Реєстрація у Судновій книзі України
здійснюється на підставі письмової
заяви судновласника, зразок якої
затверджується Мінінфраструктури, а
для риболовних суден -
Держрибагентством, що подається до
органу державної реєстрації суден.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 15, ст.
31 Кодексу торговельного мореплавства
України (далі - КТМ України),
торговельне судно в цьому Кодексі
означає самохідну чи несамохідну
плавучу споруду, що використовується
для спорту.

Особи, які ухиляються від обов'язкової
реєстрації судна, або зареєстрували
його у Державному судновому реєстрі
України чи Судновій книзі України
незаконним шляхом, або які порушили
вимоги ст. 30 цього Кодексу, несуть
відповідальність згідно з чинним
законодавством України.

Таким чином, враховуючи викладені
положення та обставини, а також
зважаючи, що у ході розгляду справи
представником позивача не надано суду
доказів, які б спростували зроблені у
ході огляду бази позивача висновки
відповідача про виявлені порушення,
суд прийшов до висновку про
правильність таких висновків та, як
наслідок, обґрунтованість складання
оскаржуваного припису.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Із системного аналізу викладених
положень та обставин вбачається, що
позов громадської організації
"Яхт-клуб "Азовсталь" до Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті та
старшого державного інспектора
Маріупольського міжрегіонального
відділу Державної інспекції України з
безпеки на морському та річковому
транспорті Толбатова Єгора Ігоровича
про визнання протиправними дій та
бездіяльності, скасування рішення є
безпідставним, необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єктів владних повноважень та
відсутністю з їх сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову громадської організації
"Яхт-клуб "Азовсталь".

Копії постанови направити сторонам
(вручити їх уповноваженим
представникам) у порядку та строки,
встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя
В.М. Данилишин

Суддя
І.А.
Качур

Суддя
В.І.
Келеберда