Справа № 810/2814/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року 810/2814/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1
доБілоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання дій
протиправним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій,
ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
суб'єкт підприємницької діяльності
фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) з
позовом до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області (далі - відповідач), -
про визнання дій протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій.

Позивач звернувся до суду з вимогою
скасувати рішення відповідача про
застосування фінансових санкцій від
25.04.14 №59/10-02-22-01//955;
№58/10-02-22-01//956; №60/10-02-22-01//957
(далі - оскаржуване рішення). Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
оскаржуване рішення було винесено
безпідставно, оскільки позивачем було
порушено при реалізації товару вимоги
статті 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного та
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (далі - Закон
№481/95-ВР), а висновки відповідача,
викладені в акті перевірки, щодо
обставин, які могли б свідчити про
порушення зазначеної норми - не
відповідають дійсності.

У судове засідання, призначене на
13.06.2014, представники сторін не
з`явились, були своєчасно та належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового розгляду справи.

Матеріали справи містять клопотання
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності в порядку
письмового провадження. Відповідно до
частини четвертої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд визнаючи матеріали справи
достатніми для розгляду справи по суті,
а також враховуючи те, що відповідач
був належним чином повідомлений про
розгляд справи, але не виявив
зацікавленості в розгляді справи, -
вважає за можливе здійснювати розгляд
справи без участі відповідача та
позивача та у порядку письмового
провадження.

Представник відповідача не надав суду
будь-яких заперечень проти позову чи
документів, які суд міг би використати
для встановлення обставин справи.

Досліджуючи обставини справи суд
встановив наступне.

25.04.2014р. відповідачем по справі було
винесено оскаржуване рішення, з тексту
якого слідує, що єдиною підставою для
застосування фінансових санкцій є
висновки акта перевірки №000606 та №000612
від 28.03.2014 року, за результатами яких
складені наступні рішення:
№60/10-02-22-01//957 за зберігання
алкогольних напоїв без марок
акцизного податку встановленого
зразка; №58/10-02-22-01//956 про
застосування фінансових санкцій за
продаж алкоголю особі, яка не досягла 18
років; №59/10-02-22-01//955 про
застосування фінансових санкцій за
реалізацію алкогольних напоїв за
цінами, нижчими за встановлені
мінімальні роздрібні ціни, якими було
встановлено порушення позивачем
Закону №481/95-ВР.

За результатами зазначеної перевірки
відповідачем 28.03.2014 року було складено
Акт (довідку) «Про результати фактичної
перевірки з питань додержання
суб'єктами господарювання вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами» №173/10-36-21/НОМЕР_1
(далі - Акт перевірки).

Згідно Акта перевірки слідує, що
позивач по справі здійснював
роздрібну торгівлю коньяком,
алкогольними напоями, горілкою,
лікеро-горілчаними виробами та вином
за цінами, нижчими за встановлені
мінімальні роздрібні ціни на такі
напої. Однак співробітниками не
проводилась перевірка розрахункових
операцій. Разом з цим, в Акті перевірки
необґрунтоване посилання відповідача
на Z-звіту від 08.01.2014 року, в якому
зазначена ціна горілки «Цельсій» 07 л.
40%, але ціна була не нижчою мінімальної
ціни на такі напої. Більше ніяких
посилань на норми законодавства та
документи, досліджені при перевірці
відповідачем, Акт перевірки не містить.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, - в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на зазначене та застосовуючи
вимоги статей 70 та 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає недоведеним зі
сторони відповідача достовірність
своїх висновків щодо того, що позивачем
08.01.2013 було реалізовано горілку
«Цельсій» 0,7л. 40% по ціні 39,90 грн. Не
обґрунтовано рішення, щодо продажу
алкогольної продукції неповнолітнім.
Що стосується зберігання пляшок з
горілкою в орендованому приміщенні без
розрахункових операціях та
відповідної документації, - позивач
надав достатні пояснення даного факту.
(в матеріалах справи міститься
пояснення робітниці ОСОБА_4) Оскільки
саме ці обставини були для
застосування фінансових санкцій, то
суд приходить до висновку про
необґрунтованість такої обставини, а
тому - про безпідставність
застосування таких фінансових санкцій
та про скасування оскаржуваного
рішення.

Надаючи правову оцінку відносинам які
складають предмет позову, суд виходить
з наступного.

В оскаржуваному рішенні відповідач
посилаються, як на правову підставу
притягнення позивача до
відповідальності на статтю 17 Закону
№481/95-ВР. В якій йдеться про
відповідальності за порушення норм
щодо виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством, однак,
застосування даної норми закону - є
необґрунтованим і некоректним по
відношенню до обставин справи з яких
слідує, що відповідачем досліджувалась
реалізація алкогольних, а не тютюнових
виробів.

Абз.11 статті 17 Закону №481/95-ВР
передбачена відповідальність за
здійснення оптової або роздрібної
торгівлі коньяком, алкогольними
напоями, горілкою, лікеро-горілчаними
виробами та вином за цінами, нижчими за
встановлені мінімальні
оптово-відпускні або роздрібні ціни на
такі напої - у вигляді 100 відсотків
вартості отриманої партії товару,
розрахованої виходячи з мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін,
але не менше 5000 гривень.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 30 жовтня 2008 №957
«Про встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв»,
мінімальна роздрібна ціна за горілку 40%
об. в тарі об'ємом 0,7 л. становить 42,14 грн.

Відповідач будь-яких заперечень проти
позову не подав, вимоги ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не виконав, правомірність свого
рішення не довів та обставини
викладені у позовній заяві позивачем
не спростував, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про задоволення
позову в частині визнання протиправним
та скасування рішень: від 25.04.2014
№59/10-02-22-01//955; №58/10-02-22-01//956;
№60/10-02-22-01//957 про застосування
фінансових санкцій.

Позовні вимоги позивача щодо визнання
протиправним дій ГУ Міндоходів у
Київській області щодо проведення та
складання актів перевірки від 28.03.2014
року №000606 та №000612 задоволенню не
підлягають, з огляду на наступне.

В позовній заяві позивач вказав на
обставини протиправності оскаржуваних
рішень, однак, висуваючи позовні вимоги
щодо визнання неправомірності також і
дій відповідача, - не вказує, які саме
дії відповідача він вважає
протиправними та яким чином
обгрунтовує таку протиправність.
Відсутність деталізації та
обгрунтування щодо предмета позову в
цій частині нівелює і зміст позову
(позовні вимоги) щодо визнання
протипраними дій відповідача.
Враховуючи вимоги статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства, та
відсутність належного визначення
предмета спору щодо дій відповідача та
його обгрунтування, суд не може
задовольнити позовні вимоги про
визнання протиправними дій
відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову.

Керуючись статтями 69-71, 94, 128, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та
скасувати рішення Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
25.04.2014 №59/10-02-22-01//955;
№58/10-02-22-01//956; №60/10-02-22-01//957
про застосування фінансових санкцій.

3. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

4. Копію постанови надіслати
сторонам.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.