Справа № 1613/2а-2569/11
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.Справа № 1613/2а-2569/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області на ухвалу
Котелевського районного суду
Полтавської області від 28.04.2014р. по
справі № 1613/2а-2569/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Котелевської
районної державної адміністрації
Полтавської області , Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

05.08.2011 року позивач - ОСОБА_1 - звернулась
до суду з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення
Котелевської районної державної
адміністрації Полтавської області
(далі по тексту - УПСЗН Котелевської
РДА, перший відповідач), Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області (далі по
тексту - Центр, другий відповідач), в
якому просила суд визнати дії УПСЗН
Котелевської РДА щодо неперерахування
позивачеві щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2007-2011 рік -
протиправними; зобов'язати УПСЗН
Котелевської РДА здійснити позивачеві
перерахунок та нарахування щорічної
допомоги на оздоровлення за період з 2007
по 2011 роки, передбачену ч.4 ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої на
момент виплати, з урахуванням
проведених раніше виплат; зобов'язати
Центр виплатити позивачеві щорічну
грошову допомогу на оздоровлення за
період з 2007 по 2011 роки, передбачену ч.4
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат, з розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої на момент виплати, з
урахуванням проведених раніше виплат.

Постановою Котелевського районного
суду Полтавської області від 29.08.2011
року по справі № 1613/2-а-2569/11 частково
задоволено позов ОСОБА_1.

Відмовлено позивачу в поновленні
строку звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів за період з 2007 року по 2010 рік.

Визнано протиправною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Котелевської
районної державної адміністрації
Полтавської області у здійсненні
перерахунку та виплаті ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік відповідно до ст. 48 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Котелевської районної державної
адміністрації Полтавської області
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
вимог ст. 48 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат, виходячи
з розміру мінімальної заробітної плати
на момент виплати, з урахуванням
виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 року
по справі № 1613/2а-2569/11 апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Котелевської
районної державної адміністрації
Полтавської області задоволено
частково.

Постанову Котелевського районного
суду Полтавської області від 29.08.2011р. по
справі № 1613/2а-2569/11 скасовано в частині
задоволення позову ОСОБА_1.

Прийнято нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Котелевської
районної державної адміністрації
Полтавської області, Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області про
визнання відмови протиправною та
зобов'язати здійснити перерахунок,
нарахування та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
задоволено.

Визнано неправомірною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Котелевської
районної державної адміністрації
Полтавської області та Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області провести
перерахунок, нарахування та виплату
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік, у відповідності
до вимог ст. 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Котелевської районної державної
адміністрації Полтавської області
провести перерахунок, а Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області -
нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік, у
відповідності до вимог ст. 48 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати на момент
виплати, з урахуванням виплачених сум.

14.04.2014 року позивач звернулась до
Котелевського районного суду
Полтавської області із заявою про
зміну порядку і способу виконання
судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначила, що
УПСЗН Котелевської РДА фактично не
виконано рішення суду про виплату
належних позивачеві коштів. З
посиланням на ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» вказує, що зміни у
правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, яким не
передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, а тому
така обставина є підставою для зміни
способу і порядку виконання рішення.

Ухвалою Котелевського районного суду
Полтавської області від 28.04.2014 року по
справі № 1613/2-а-2569/11 клопотання ОСОБА_1
задоволено повністю.

Змінено спосіб та порядок виконання
постанови Котелевського районного
суду Полтавської області від 29.08.2011
року, на підставі якої видано
виконавчий лист від 28.10.2013 року
№1613/2-а-2569/11 про зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
Котелевської районної державної
адміністрації Полтавської області
провести перерахунок, а Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області -
нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну
допомогу на оздоровлення за 2011 рік,
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати на момент виплати, з
урахуванням виплачених сум.

Стягнуто з Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області 3674,00 грн. на
користь ОСОБА_1 в рахунок невиплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік, відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати на момент виплати, з
урахуванням виплачених сум.

Другий відповідач, не погодившись із
вказаною ухвалою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
ухвалу Котелевського районного суду
Полтавської області від 28.04.2014 року та
в задоволенні подання ВПВР УДВС ГУЮ в
Полтавській області відмовити за
безпідставністю.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, клопотання
позивача про розгляд справи за його
відсутності, клопотання другого
відповідача про розгляд справи за
відсутності його представника, колегія
суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про зміну порядку і
способу виконання постанови
Котелевського районного суду
Полтавської області від 29.08.2011 р., суд
першої інстанції виходив з фактичної
неможливості виконання зазначеного
судового рішення іншим шляхом, окрім
безспірного списання з Державного
бюджету України перерахованих сум.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, та
вважає, що ухвала Котелевського
районного суду Полтавської області
від 28.04.2014 року по справі № 1613/2-а-2569/11
про зміну способу і порядку виконання
рішення прийнята судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Колегія суддів зазначає, що порядок
виконання судових рішень про стягнення
з Державного бюджету України коштів,
боржником за якими є державний орган
(підприємство, установа, організація),
визначено Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено, що держава
гарантує виконання судових рішень про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є: державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України "Про
виконавче провадження", із заявою про
виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України (ч.ч.2, 3 ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень").

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" перерахування коштів
стягувачу здійснюється у тримісячний
строк з дня надходження до центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, необхідних для цього
документів та відомостей.

Положеннями ч.1 ст.4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи здійснюється в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження", з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи не виконано протягом
шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, його виконання
здійснюється за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень суду
(ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Як встановлено частиною 5 статті 4
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
протягом десяти днів з дня
встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини
першої статті 47 Закону України "Про
виконавче провадження", крім випадків,
коли стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

У разі відсутності необхідних
документів та відомостей кошти
перераховуються на відповідний
рахунок Державної виконавчої служби
України, про порядок виплати коштів з
якого державний виконавець повідомляє
в установленому порядку стягувача не
пізніше наступного дня після
перерахування коштів.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" кошти, що надійшли на
відповідний рахунок Державної
виконавчої служби України,
перераховуються стягувачу протягом
десяти днів з дня надходження всіх
необхідних для цього документів та
відомостей.

Перерахування коштів за рішенням суду
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
тримісячний строк з дня надходження
документів та відомостей, необхідних
для цього, з одночасним направленням
повідомлення про виплату коштів
державному виконавцю, державному
підприємству або юридичній особі (ч.6
ст.4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Державний виконавець протягом десяти
днів з дня отримання такого
повідомлення виносить постанову про
заміну стягувача на центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, з
одночасним направленням повідомлення
такому органу (ч.7 ст.4 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень").

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
унормовано Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845
(далі по тексту - Порядок № 845).

Пунктом 2 зазначеного Порядку
визначено, що безспірним списанням є
операції з коштами державного та
місцевих бюджетів, що здійснюються з
метою виконання Казначейством та його
територіальними органами (далі - органи
Казначейства) рішень про стягнення
коштів без згоди (подання) органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів.

У відповідності до п.п.24, 25 Порядку № 845
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка
боржника здійснюється в
першочерговому порядку. Проведення
платежів за його платіжними
дорученнями здійснюється після
безспірного списання у разі наявності
коштів на рахунку.

З огляду на наведене, колегія суддів
зазначає, що Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень",на який посилається
позивач по справі, а також Порядком № 845
встановлено певний механізм виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників-
державних підприємств, установ,
організацій, яким не передбачено
стягнення коштів з вказаних боржників
шляхом звернення стягувача до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення.

За змістом вищевикладених норм, для
безспірного списання коштів з
Державного бюджету України на підставі
судового рішення стягувач або
державний виконавець повинні
звертатись безпосередньо до органу
Казначейства.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем при зверненні до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання постанови
Котелевського районного суду
Полтавської області від 29.08.2011 року по
справі № 1613/2-а-2569/11 не дотримано
порядку виконання рішень шляхом
безспірного списання коштів
державного бюджету, встановленого
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" та
Порядком № 845.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне вказати на те, що позивач у
вказаній заяві просить суд змінити
зміст судового рішення, яке
виконується, тим самим ухваливши
фактично нове судове рішення, що
законом віднесено до компетенції
касаційного суду.

При цьому, судом першої інстанції
безпідставно було стягнуто з Центру на
користь ОСОБА_1 невиплачену щорічну
допомогу на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
в той час як постановою Котелевського
районного суду Полтавської області
від 29.08.2011 року та постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012 року
по справі № 1613/2-а-2569/11 зобов'язано
другого відповідача здійснити виплату
вказаної допомоги у розмірі 4
мінімальних заробітних плат.

Також, колегія суддів зауважує, що
постанову Котелевського районного
суду Полтавської області від 29.08.2011
року по справі № 1613/2-а-2569/11 було
скасовано постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 08.02.2012 року, з прийняттям нової
постанови про задоволення позову, а
тому постановка позивачем у заяві
питання про зміну способу і порядку
виконання постанови Котелевського
районного суду Полтавської області
від 29.08.2011 року по справі № 1613/2-а-2569/11, є
недоречним.

З огляду на викладене, у суду першої
інстанції були відсутні підстави для
задоволення заяви позивача про зміну
порядку і способу виконання постанови
Котелевського районного суду
Полтавської області від 29.08.2011 року по
справі № 1613/2-а-2569/11.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції та прийняття нового
рішення.

Між тим, колегія суддів зауважує, що
другий відповідач в апеляційній скарзі
просить, скасувавши ухвалу
Котелевського районного суду
Полтавської області від 28.04.2014 року по
справі № 1613/2-а-2569/11, прийняти нову
ухвалу, якою відмовити в задоволенні
подання ВПВР УДВС ГУЮ в Полтавській
області.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, оскаржувана ухвала прийнята
саме за заявою позивача ОСОБА_1, а не
подання державного виконавця (яке було
розглянуто раніше в ухвалі від 24.03.2014
року), а тому вимога апеляційної скарги
про відмову у задоволенні подання
державного виконавця задоволенню не
підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
Котелевського районного суду
Полтавської області від 28.04.2014 року по
справі № 1613/2-а-2569/11 підлягає скасуванню
з прийняттям нової ухвали про відмову в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
порядку і способу виконання постанови
Котелевського районного суду
Полтавської області від 29.08.2011 року по
справі № 1613/2-а-2569/11.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 209,
263 Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат задовольнити частково.

Ухвалу Котелевського районного суду
Полтавської області від 28.04.2014 року по
справі № 1613/2-а-2569/11 - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
порядку і способу виконання постанови
Котелевського районного суду
Полтавської області від 29.08.2011 року по
справі № 1613/2-а-2569/11.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Русанова В.Б.