Справа № 813/8720/13-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Справа №
1476/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10.01.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Львівської області про
визначення протиправним і скасування
припису № 18/03-з від 06.03.2013 року, -

В С Т А Н О
В И В :

19 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про визнання
протиправним, та таким, що не підлягає
виконанню, і скасування припису № 18/03-з
від 06.03.2013 р. про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24
липня 2013 року дізналась про припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області № 18/03-з від 06.03.2013 р.
та постанову від 15.05.2013р. № 1з/67-ф про
притягнення її до адміністративної
відповідальності за невиконання
вищезазначеного припису.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 10.01.2014 року
позовні вимоги задоволені частково, а
саме визнано протиправним та скасовано
припис інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Львівській області №18/03-з від 06.03.2013
року. В решті позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю у
Львівській області подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що
постанова суду є незаконною в частині
задоволених позовних вимог та такою, що
винесена із порушенням норм
матеріального та процесуального права
яка підлягає скасуванню з наступних
підстав, а саме, відповідно до ст..41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та згідно із
Порядком здійснення державного -
архітектурного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
на підставі звернення Залізничної
районної адміністрації №7/13/13/4-135 від
11.02.2013 року проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил - прибудова до
будинку АДРЕСА_2. За результатами
перевірки складено акт проведення
перевірки № 18/03-ф від 06.03.2013р., припис №
18/03-ф від 06.03.2013 року про знесення
самочинного будівництва - прибудови до
житлового будинку АДРЕСА_2. Інспекція
ДАБК у Львівській області також
зазначає, що суд помилково вважає, що є
можлива перебудова самочинно
влаштованою прибудови, оскільки
перебудова об'єкту будівництва включає
в себе зміну зовнішнього та/ чи
внутрішнього вигляду уже збудованого
об'єкту, однак у межах збудованого
фундаменту, а тому перебудова об'єкту
будівництва АДРЕСА_2 є неможливою без
знесення існуючої незаконної добудови.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено те,
що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1
та співвласником квартири АДРЕСА_2, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 01.06.2007 р. № 14751852 та свідоцтвом
про право власності від 07.02.1997р.

Розпорядженням Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
від 09.07.2008 р. № 725 затверджено висновок
міжвідомчої комісії, яким погоджено
технічну можливість проведення
перепланування та розширення квартири
за рахунок надбудови мансардного
поверху згідно з погодженими
проектними пропозиціями. Такі самі
погодження отримали власники квартир
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4.

Робочий проект реконструкції
розроблено Державним
науково-дослідним та
проектно-вишукувальним інститутом
«НДІ Проектреконструція» (Львівська
філія) та погоджено головним
архітектором м. Львова 21.07.2009р. №
З-Д-12334/2401. Проект не передбачав
прибудов.

Актом від 10.07.2009 р. будинок АДРЕСА_2
разом з прибудинковою територією
площею 896 кв.м. було передано на баланс
Обєднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Едельвейс».

26.08.2009 р. ОСББ «Едельвейс» звернулося до
Інспекції ДАБК з проханням видати
дозвіл на реконструкцію квартир
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 з
розширенням за рахунок прибудови і
надбудови.

18.09.2009 р. ОСОБА_1 та іншим власникам
квартир АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 видано дозвіл
№ 1/838-09 на виконання будівельних робіт
з реконструкції квартир АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 з розширенням
за рахунок надбудови мансардного
поверху АДРЕСА_2. Строк чинності
дозволу до 18.09.2010 р.

06.03.2013 р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області проведено
перевірку з приводу дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил. За
результатами проведеної перевірки
складено акт № 18/03.

Перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_1 у
період 2009-2010 років (згідно письмового
пояснення, наданого під час перевірки)
здійснила будівництво прибудови до
житлового будинку АДРЕСА_2 (поруч
квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1 вказаного
будинку) без виготовленої та
затвердженої проектної документації
та без дозволу на виконання
будівельних робіт, чим порушено ст. ст.
7, 9, 27 Закону України Про архітектурну
діяльність та ст. 29 Закону України Про
планування і забудову територій.

06.03.2013 р. за наслідками перевірки видано
припис № 18/03 ф, яким з метою усунення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, відповідачу
поставлено вимогу керуючись ст. 38, ст. 41
Закону України Про регулювання
містобудівної діяльності в 60-ти денний
термін з дня отримання даного припису,
з метою усунення порушень
містобудівного законодавства, знести
обєкт самочинного будівництва
прибудову до житлового будинку АДРЕСА_2
(поруч квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1
вказаного будинку).

06.03.2013 р. складено протокол № 18/03 про
адміністративні правопорушення та
07.03.2013 року винесено постанову № 1з/69-ф
по справі про адміністративні
правопорушення, якою позивачку
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 306,00 грн. передбаченого ч. 1 ст. 96
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. Зазначену суму штрафу
сплачено, що підтверджується копією
квитанції 23637.1101.3 від 29.03.2013 року.

13.05.2013р. Інспекцією перевірено
виконання відповідачем вимог припису
№ 18/03 ф від 06.03.2013 року та встановлено
його невиконання, про що складено акт
45/05-з.

13.05.2013 р. Інспекцією відносно позивача
складено протокол № 43/05-з про
адміністративні правопорушення та
15.05.2013 року, винесено постанову № 1з/167-ф
по справі про адміністративні
правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.,
передбаченого ч. 1 ст. 188-42 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 26.09.2013 р. у справі №
462/5632/13-а позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено повністю; постанову
Інспекції державного архітектурно
будівельного контролю у Львівській
області по справі про адміністративне
правопорушення № 1з/167-ф від 15.05.2013 року
за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 скасовано, адміністративну
справу провадженням закрито.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
від 17.02.2011 р. державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Інспекція) в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р.
№ 553 (далі - Порядок), та Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 08.04.2011 р.
№ 439/2011, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за: дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції та виконання дозвільних і
реєстраційних функцій у будівництві,
ліцензування господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Позивач вважає, що Інспекція не має
права проводити перевірки обєктів, які
не належать до IV і V категорії
складності. Суд вважає це твердження
помилковим, оскільки вказівка на IV і V
категорії складності обєктів
стосується лише випадків, коли
Інспекція реалізує повноваження із
здійснення контролю за виконання
дозвільних і реєстраційних функцій у
будівництві, ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури. В
інших випадках повноваження Інспекції
охоплюють контроль за дотриманням
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт на
всіх обєктах.

Позивач стверджував, що в припис
внесено неправдиві данні щодо ведення
будівництва без виготовленої та
затвердженої проектної документації
та без дозволу на виконання
будівельних робіт, в той час як такий
дозвіл насправді є. Однак, Судом
встановлено, що прибудова до будинку
АДРЕСА_2 не була передбачена проектом,
на який було одержано дозвіл № 1/838-09 на
виконання будівельних робіт з
реконструкції квартир АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4. Таким чином,
твердження позивача не відповідає
дійсності.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Інспекція кваліфікувала будівництво
як самочинне за ознакою, що воно
виконане без виготовленої та
затвердженої проектної документації
та без дозволу на виконання
будівельних робіт. Однак така
кваліфікація є помилковою, оскільки
прибудова є невіддільна від будинку № 4
по вул. Роксолани, складає єдиний обєкт
нерухомості, реконструкція якого
проводилася відповідно до проекту та
на підставі дозволу на виконання
будівельних робіт № 1/838-09. Таким чином,
будівництво є самочинним, але у звязку
з відхиленням від проекту.

В Постанові від 30.03.2012 р. № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ звернув увагу судів, що при
вирішенні питання про те, чи є
відхилення від проекту істотним і
таким, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
суди повинні в кожному випадку
з'ясовувати, зокрема, наскільки
збудована будівля за розміром
відповідає площі, поверховості,
розміщенню та іншим умовам,
передбаченим проектом; як впливає
допущене порушення з урахуванням
місцевих правил забудови, громадських
і приватних інтересів на планування,
забудову, благоустрій вулиці, на
зручність утримання суміжних ділянок
тощо (п. 23). Відхилення від проекту
забудови об'єкта нерухомості або від
вимог будівельних норм і правил, які не
є істотними, не порушують прав інших
осіб та інтересів суспільства, не
суперечать санітарно-технічним
вимогам і правилам експлуатації, не
впливають на міцність і безпечність
цього об'єкта (зокрема, відхилення у
житловому будинку від внутрішнього
планування зі збереженням чи незначним
відхиленням від установленого
проектом розміру житлової площі,
незначна зміна його зовнішніх
габаритів, місця розташування тощо), не
можуть бути підставою для задоволення
вимог про перебудову чи про знесення
об'єкта нерухомості (п. 25). Знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності (п. 22).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 р. у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису. У
разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Таким чином, умовою внесення припису є
неможливість перебудови з метою
усунення істотного відхилення від
проекту або усунення порушень законних
прав та інтересів інших осіб. Ці
обставини повинні зясовуватися під час
вирішення питання про внесення
припису, однак під час внесення
оскаржуваного припису зясовані не
були. Відповідачем не було враховано,
що прибудова є невіддільна від будинку
№ 4 по вул. Роксолани, обєднана
спільними конструктивними елементами
і є її приналежністю. Окреме знесення
прибудови, без пошкодження будівлі, є
неможливим. Не взято до уваги, що
будівництво не порушує прав та
інтересів сусідів та співвласників
будинку, а ОСББ «Едельвейс», в
фактичному користуванні якого є
прибудинкова територія, надало згоду
на реконструкцію.

У п. 1 Постанови Пленуму від 06.03.2008 р. № 2
"Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" Вищий
адміністративний суд України звертав
увагу, що з огляду на зазначену норму
під час розгляду спорів щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам.

Суд зазначає, що, безперечно, Інспекція
діяла на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Водночас, не було дотримано вимоги
пропорційності, тобто балансу між
несприятливими наслідками для
позивача та інших співвласників
будинку у разі знесення прибудови, яка
(з наданих позивачем креслень) є опорою
конструкції даху, і цілями, на
досягнення яких спрямовано припис.

Ціллю або метою внесення припису
Інспекцією є усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт. Ця мета має публічно-правовий
характер і спрямована на забезпечення
принципу законності у сфері
містобудування. Однак досягатися вона
повинна не за рахунок порушення чи
створення загрози порушення інших
охоронюваних законом інтересів.

Під час перевірки Інспекція не
зясувала, чи технічно можливо виконати
демонтаж прибудови без руйнування
мансардного поверху, який зведено
законно, перебуває у спільній
власності і охороняється законом; як
виконання припису вплине на міцність
будинку в цілому. Не було зясовано
думки інших співвласників, права та
інтереси яких можуть бути порушені
виконанням припису.

Таким чином, обраний Інспекцією
варіант виконання повноважень не
враховує правомірних інтересів як
самого позивача, так і третіх осіб
(співвласників будинку), права яких
можуть бути порушені у разі виконання
припису. Суд бере до уваги пояснення
позивача, що відхилення від проекту, а
саме влаштування прибудови, було
зумовлено бажанням посилити
надійність опори та міцність будівлі.
Така мета в цілому відповідає як
публічним, так і приватним інтересам.

Зважуючи важливість мети Інспекції,
яку вона мала намір досягнути, видаючи
оскаржуваний припис, і шкоду, яку може
бути завдано позивачу, правам та
інтересам третіх осіб у звязку із
знесенням прибудови, Суд дійшов
висновку, що необхідного балансу
приватних та публічних інтересів не
дотримано. З урахуванням наведеного,
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області № 18/03-з від 06.03.2013 р.
є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про визнання припису таким,
що не підлягає виконанню, то в цій
частині у задоволенні позову слід
відмовити, оскільки безпосереднім
правовим наслідком скасування припису
є втрата ним юридичної сили, а отже він
не підлягає виконанню в силу закону та
властивостей рішення суду як
загальнообовязкового.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.ст.195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Львівській області залишити
без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 10.01.2014 року
по справі № 813/8720/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь в справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор