Справа № 189/234/14-а (2-а/189/13/14)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 189/234/14-а
(2-а/189/13/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області

на постанову Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 14
квітня 2014 року у справі №189/234/14-а
(№2-а/189/13/14) за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2014р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області:

1. Перерахувати пенсію по заробітній
платі з 01.03.1987 по 28.02.1992 р.р., згідно
поданої заяви від 30.12.2013 року
відповідно до ст. 40 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.01.2014 року.

2. Перерахувати пенсію з 12.08.2012 по 31.12.2013
р.р. по заробітній платі з 01.01.1987 по
31.12.1991 років згідно довідки
Олександрівської сільської ради
Покровського району Дніпропетровської
області від 15.08.2012 року згідно
постанови Кабміну №306 від 20.04.2005 року з
урахуванням абзацу 2 п. 2 ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю.

3. Перерахувати пенсію з 01.01.2014 року по
заробітній платі з 01.03.1987 по 28.02.1992 роки
згідно заяви від 30.12.2013 року згідно
постанови Кабміну №306 від 20.04.2005 року з
урахуванням абзацу 2 п. 2 ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що згідно довідки по зарплаті від
15.08.2012 за період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р. в
кожному місяці відповідного року вона
отримувала не ставку як бухгалтер, а
аванс, бо в кожному місяці відповідного
року різна зарплата, а в кінці кожного
року робився розрахунок по нормативу
від валового доходу по підсумках праці
за рік згідно п.п.537, 538, 540 Рекомендацій
щодо оплати праці в колгоспах
Української РСР і виплачувалася
різниця між нарахованою зарплатою за
рік від валового доходу і виплаченим
протягом року авансом. Таким чином, на
думку позивача, вона має право на
перерахунок пенсії згідно постанови
Кабміну №306 від 20.04.2005 року з
урахуванням абзацу 2 п. 2 ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та згідно довідки від
15.08.2012р.

Постановою Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 14
квітня 2014 року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Покровському районі
Дніпропетровської області:

1. Перерахувати пенсію по заробітній
платі з 01.03.1987 по 28.02.1992 р.р., згідно
поданої заяви від 30.12.2013 року
відповідно до ст. 40 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.01.2014 року.

2. Перерахувати пенсію з 12.08.2012 по 31.12.2013
р.р. по заробітній платі з 01.01.1987 по
31.12.1991 років згідно довідки
Олександрівської сільської ради
Покровського району

Дніпропетровської області від 15.08.2012
року згідно постанови Кабміну №306 від
20.04.2005 року з урахуванням абзацу 2 п. 2 ст.
41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплатити
різницю.

3. Перерахувати пенсію з 01.01.2014 року по
заробітній платі з 01.03.1987 по 28.02.1992 роки
згідно заяви від 30.12.2013 року згідно
постанови Кабміну №306 від 20.04.2005 року з
урахуванням абзацу 2 п. 2 ст. 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що на випадки коли робітники
отримували помісячну заробітну плату і
їм було здійснено доплати, премії по
результатам роботи за рік, дія
постанови Кабінету Міністрів України
№306 від 20.04.2005р. не розповсюджується.
Крім цього, заявник апеляційної скарги
вказує на те, що довідка про заробітну
плату від 15.08.2012 року не відповідає
формі довідці про заробітну плату
(дохід), затвердженою вищевказаною
постановою.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
знаходиться на обліку в управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області та з 12.08.2012р. отримує пенсію за
віком, призначену відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

30.12.2013 року ОСОБА_1 звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
здійснити перерахунок пенсії на
умовах, вказаних в даній заяві, зокрема
просила застосувати при перерахунку
пенсії постанову Кабінету Міністрів
України №306 від 20.04.2005р. (а.с.11-12)

Листом від 10.01.2014р. за №196/04/21 управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області повідомило позивача, що пенсія
призначена і виплачується відповідно
до чинного пенсійного законодавства
України. Зокрема, відповідач зазначив,
що дія постанови КМУ №306 не поширюється
на працівників, які отримували
помісячну заробітну плату та яким
виплачені доплати, премії за
реалізацію продукції, за перевиконання
плану та за результатами праці за рік, а
тому провести перерахунок пенсії
відповідно до вказаної постанови КМУ
немає законних підстав.

Не погодившись з діями відповідача, які
полягають у нездійсненні перерахунку
пенсії, позивач звернулась до суду з
даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що дії
відповідача є неправомірними, дія
постанови КМУ №306 від 20.04.2005р.
розповсюджується на позивача, а в
довідці №62 від 15.08.2012 року вказані суми
заробітної плати позивачки, на які
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування, оскільки оплата
праці позивачки в 1987-1992 роках
здійснювалася з особливостями,
встановленими чинним на той час
Положенням про оплату праці
працівників колгоспів.

Суд апеляційної інстанції частково
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абз.2 п.2 ст.41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» для
осіб, які у період до запровадження
обмеження максимального розміру
заробітної плати (доходу), з якої
сплачувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи,
термін виконання якої перевищував
календарний місяць, до заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу), які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, включалися і до заробітної
плати, з якої обчислювалася пенсія
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення", і не
перевищують 5,6 розміру середньої
заробітної плати в Україні, у
розрахунку на кожний місяць виконання
роботи. Перелік таких осіб, а також
порядок визначення для них заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

20.04.2005 року Кабінетом Міністрів України
прийнято Постанову №306 «Про реалізацію
абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», якою
затверджено Порядок визначення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії особам, що у період
до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати (доходу), з якої сплачувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
отримували заробітну плату (дохід) за
результатами роботи, строк виконання
якої перевищував календарний місяць.

Відповідно до п.1 Порядку, його дія
поширюється на таких осіб, що до 1 липня
1998 р. отримували заробітну плату (дохід)
за результатами роботи, строк
виконання якої перевищував
календарний місяць:

тих, що працювали в сільському
господарстві, були зайняті на сезонних
роботах, працювали у старательських
артілях, виконували роботи (надавали
послуги) за цивільно-правовими
договорами та сплачували внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування;

творчих працівників (архітекторів,
художників, артистів, музикантів,
композиторів, критиків,
мистецтвознавців, письменників,
кінематографістів).

У своєму листі від 10.01.2014р. за №196/04/21, а
так само і в запереченнях на позов та
апеляційній скарзі, відповідач,
зокрема, наполягає на тому, що дія
постанови КМУ №306 не поширюється на
працівників, які отримували помісячну
заробітну плату та яким виплачені
доплати, премії за реалізацію
продукції, за перевиконання плану та за
результатами праці за рік.

Проте, такі доводи відповідача є
безпідставними, оскільки, п.1 Порядку
визначено осіб, на яких поширюється дія
цього Порядку, і такими особами є,
зокрема, працівники, які сплачували
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.
Винятків щодо нерозповсюдження дії
Порядку на осіб, які отримували
помісячну заробітну плату та яким
виплачені доплати, премії за
реалізацію продукції, за перевиконання
плану та за по результатам праці за рік,
постанова КМУ №306 від 20.04.2005р. не
містить.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
необґрунтованості доводів відповідача
про неможливість застосування
постанови КМУ №306 у спірних
правовідносинах.

В той же час, як вбачається з
адміністративного позову, позивачем
заявлено вимоги про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії на підставі Довідки від 15.08.2012р.,
виданої Олександрівською сільською
радою Покровського району
Дніпропетровської області, відповідно
до постанови КМУ №306.

Вирішуючи питання щодо наявності чи
відсутності підстав для здійснення
такого перерахунку, суд вважає, що
застосуванню підлягають вимоги
Порядку, затвердженого постановою КМУ
№306, оскільки саме ним визначені умови,
за яких здійснюється спірний
перерахунок пенсії.

Відповідно до п.2 Порядку, до суми
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії згідно з цим
Порядком зараховуються суми виплат
(доходу), з яких сплачувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Пунктом 4 Порядку передбачено, що до
заяви (про призначення/перерахунок
пенсії) додаються документи, що
підтверджують виплату особі
заробітної плати (доходу) за
результатами роботи. Документом, що
підтверджує виплату особі заробітної
плати (доходу) за результатами роботи є:

для працівників старательських
артілей - довідка про заробітну плату
(дохід) для обчислення пенсії та
трудова книжка;

для інших осіб, зазначених у пункті 1
цього Порядку, - довідка підприємства,
установи, організації про заробітну
плату (дохід), оформлена згідно з
додатком до Порядку, із зазначенням
підстави для виплати заробітної плати
(доходу) за результатами виконаної
роботи.

З аналізу наведених норм вбачається, що
вказаним Порядком визначені умови, за
яких здійснюється перерахунок пенсії -
довідка підприємства, установи,
організації про заробітну плату
(дохід), оформлена згідно з додатком до
Порядку, із зазначенням підстави для
виплати заробітної плати (доходу) за
результатами виконаної роботи та
визначено суми, які включаються до суми
заробітної плати (доходу) - суми виплат
(доходу), з яких сплачувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Як вбачається з довідки №62 від 15.08.2012р.,
виданої Олександрівською сільською
радою Покровського району
Дніпропетровської області, в ній
зазначено суми заробітної плати, які
отримувала ОСОБА_1 за період роботи з 1985
року по 1999 рік включно (а.с.10).

Проте, в даній довідці не вказано
складових сум заробітної плати, не
зазначено й про те, що з вказаних сум
сплачувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції, що в довідці вказані суми
заробітної плати позивачки, на які
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування не відповідають
обставинам справи. Непідтвердженими є
і висновки суду першої інстанції, що
оплата праці позивачки в 1987-1992 роках
здійснювалася з особливостями,
встановленими чинним на той час
Положенням про оплату праці
працівників колгоспів з огляду на
наступне.

Як зазначає позивач у своєму позові,
згідно довідки по зарплаті від 15.08.2012 за
період з 01.01.1987р. по 31.12.1991р. в кожному
місяці відповідного року вона
отримувала не ставку як бухгалтер, а
аванс, бо в кожному місяці відповідного
року різна зарплата, а в кінці кожного
року робився розрахунок по нормативу
від валового доходу по підсумках праці
за рік згідно п.п.537, 538, 540 Рекомендацій
щодо оплати праці в колгоспах
Української РСР і виплачувалася
різниця між нарахованою зарплатою за
рік від валового доходу і виплаченим
протягом року авансом.

Проте, вказані твердження не
підтверджені жодними належними та
допустимими доказами, зокрема,
рішеннями колгоспу про переведення
працівників та спеціалістів на
авансування заробітної плати та
затвердженими списками спеціалістів,
які працюють на авансованій системі.

Про вказані обставини не зазначено і в
Довідці №62 від 15.08.2012р., в той час, як
пунктом 6 Порядку встановлено, що
підставою для виплати заробітної плати
(доходу) за результатами виконаної
роботи, що зазначаються у довідці, може
бути: законодавчий або інший
нормативно-правовий акт чи положення
про оплату праці, яким на момент
виплати особі заробітної плати (доходу)
було передбачено проведення
остаточного розрахунку за
результатами певного періоду
(кварталу, півріччя, року) або після
закінчення роботи; цивільно-правовий
договір.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає, що підстави для зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії відповідно до постанови КМУ №306
на підставі Довідки №62 від 15.08.2012р.
відсутні, оскільки довідка не
відповідає вимогам Порядку - оформлена
не у відповідності до затвердженої
форми, а саме: не містить відомостей про
складові суми заробітної плати, про
сплату внесків на державне соціальне
страхування або збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування; не
містить посилань на законодавчий або
інший нормативно-правовий акт чи
положення про оплату праці.

Для самостійного розподілення
органами Пенсійного фонду щомісячного
заробітку (для проведення перерахунку)
по цій довідці немає законних підстав.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції було
прийнято рішення при неповному
з'ясуванні обставин справи, що призвело
до неправильного вирішення справи.
Вказані обставини в силу ст.202 КАС
України, є підставою для скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Покровському районі Дніпропетровської
області - задовольнити.

Постанову Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 14 квітня
2014 року у справі №189/234/14-а (№2-а/189/13/14) -
скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

(Постанову у повному обсязі складено
13.06.2014 р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк