Справа № 819/919/14-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/919/14-a

"02" червня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

Головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання:
Порплиці Т.В.

за участю:

представників позивача: Мартинюка Т.Б.,
Лехіцького О.Й.

представника відповідача: Сойки Г.Є.;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу

за адміністративним позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Тернопільська
фабрика художніх меблів"

до Управління Пенсійного фонду України
в м. Тернополі

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Тернопільська
фабрика художніх меблів" (надалі -
позивач або ТДВ "Тернопільська фабрика
художніх меблів") звернулось у
Тернопільський окружний
адміністративний суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі (надалі - відповідач, УПФУ в
м. Тернополі) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

В судовому засіданні 02.06.2014
представником позивача подано заяву
про збільшення позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
щодо нарахування та включення в
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з листопада 2013
року, з грудня 2013 року, з 2014 року, з
лютого 2014 року, з березня 2014 року, з
квітня 2014 року сум відшкодування
товариством з додатковою
відповідальністю "Тернопільська
фабрика художніх меблів" фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій пенсіонеру ОСОБА_4 на загальну
суму 12393,88 гривень, зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі виключити з картки
особового рахунку товариства з
додатковою відповідальністю
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за списком 2 недоїмку по
пенсіонерці ОСОБА_4 в сумі 12393,88 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ту обставину, що
громадянка ОСОБА_4, яка працювала на ТДВ
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" та якій було призначено
пільгову пенсію відповідно до п. б) ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", досягла пенсійного віку,
визначеного ст. 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" 30.12.2012, а отже з
цієї дати припинились правовідносини
між ТДВ "Тернопільска фабрика художніх
меблів" та управлінням ПФУ в м.
Тернополі щодо відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгової пенсії гр. ОСОБА_4, а подальше
внесення змін в законодавство, зокрема
в Закон України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" не може
поширюватись на правовідносини, що
виникли та припинились до такого
внесення змін, що не було взято до уваги
відповідачем при вчинені оскаржуваних
дій.

В судовому засіданні представники
позивача надали пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просили
позов задовольнити, з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив, пояснив, що гр. ОСОБА_4,
яка народилася 30.12.1957 року, відповідно
до чинного законодавства набуде права
на пенсію за віком у віці 56 років та 6
місяців, тобто 30.06.2014, а отже до цієї
дати ТДВ "Тернопільська фабрика
художніх меблів" зобов'язане на думку
Пенсійного Фонду відшкодувати
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсії призначеної на пільгових
умовах, просив в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників сторін,
оцінивши представлені у справі докази
у їх сукупності, на підставі чинного
законодавства, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Громадянці ОСОБА_4, яка працювала на ТДВ
"Тернопільська фабрика художніх
меблів", з 31.12.2007 було призначено пенсію
за віком на пільгових умовах,
відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", що
підтверджується протоколом №2434 від
04.03.2008 (а.с. 18).

Згідно ст. 58 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» Пенсійний фонд є органом,
який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
підготовляє документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.

Підприємства та організації, на яких
працівники вийшли на пенсію призначену
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (далі Закон
України) на пільгових умовах, з коштів
призначених на оплату праці, згідно з ч.
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі Закон про
пенсійне страхування) та п.6.1.
«Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» затвердженої постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №
21-1 (далі Інструкція), зобов'язані
відшкодувати органу Пенсійного Фонду
плату, що покриває сто процентів витрат
на оплату і доставку пільгових пенсій.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділом
доходів органу Пенсійного фонду
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій призначених
відповідно до ст. 13 Закону України
(форма Розрахунку затверджена
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003р. № 21-1) складених відповідно
до п. 6.4. вищезазначеної Інструкції,
надсилаються платникам до 20 січня
поточного року, а протягом 10 днів
повідомлення з новопризначених пенсій
та повинні бути ними оплачені
щомісячно до 25 числа.

Абзацом четвертим п. 1 ст. 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" (в
редакції закону, яка діяла на час
призначення пенсії ОСОБА_4Т.)
передбачено, що для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" право на пенсію
за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

На виконання зазначених вимог закону
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Тернополі протягом 2008 - 2012 років
надсилались на адресу ТДВ
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" розрахунки фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до частини Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", в яких
вказувався щомісячний розмір
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсії щодо ОСОБА_4 Також у вказаних
розрахунках у стовпчику "4" вказувалась
дата досягнення особою пенсійного віку
- "30.12.2012".

Позивачем протягом 2008 - 2012 років
обов'язок щодо відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій, в частині гр. ОСОБА_4,
виконувався в повному обсязі.

В грудні 2013 року управлінням
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
на адресу ТДВ "Тернопільська фабрика
художніх меблів" надіслано розрахунок
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
частини Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" з
2013 року, в якому щодо пенсіонерки
ОСОБА_4 в стовпчику "4" - дата досягнення
особою пенсійного віку вказано "30.12.2012",
в стовпчику "14" - сума плати даного
підприємства Пенсійному фонду України
за попередній рік вказано "10966,73 гривні",
в стовпчику "16" - місячний розмір
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії вказано "0,00 гривень"
(а.с. 5).

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що станом на 30.12.2012 ТДВ
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" виконало свій обов'язок перед
управлінням ПФУ щодо відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій по пенсіонерці
ОСОБА_4, а отже і припинилися
правовідносини між позивачем та
відповідачем з цього приводу.

Даний висновок суду підтверджується
також і тією обставиною, що протягом
січня - вересня 2013 року у розрахунках
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
частини Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" з
лютого, березня, квітня, травня, червня,
липня, серпня, вересня, жовтня 2013 року
(а.с. 22-30), які надсилались управлінням
ПФУ у м. Тернополі на адресу позивача не
визначалось обов'язку ТДВ
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" відшкодувати фактичні витрати
з виплати і доставки пільгової пенсії
гр. ОСОБА_4

Частиною 1 Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
добровільної сплати єдиного внеску"
№184-VII від 04.04.2013, внесено зміни до
Законів України, зокрема, в абзаці
четвертому пункту 1 статті 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
(Відомості Верховної Ради України, 1997
р., N 37, ст. 237 із наступними змінами)
слова і цифри "статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" замінити
словами і цифрами "статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Вказаний закон набрав чинності 28.04.2013,
тобто після того як припинились
правовідносини між ТДВ "Тернопільська
фабрика художніх меблів" та
управлінням ПФУ в м. Тернополі з
приводу обов'язку ТДВ "Тернопільська
фабрика художніх меблів"
відшкодовувати фактичні витрати з
виплати і доставки пільгової пенсії гр.
ОСОБА_4

Разом з тим, 11.11.2013 управлінням
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
на адресу позивача надіслано
розрахунок фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених
відповідно до частини Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з листопада 2013
року, в якому зазначена пенсіонерка
ОСОБА_4, в стовпчику "4" дата досягнення
особою пенсійного віку вказано "30.06.2014"
(з врахуванням положень ст. 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"), в
стовпчику "16" - місячний розмір
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії вказано "1001,56 гривень"
(а.с. 31).

В подальшому управлінням ПФУ в м.
Тернополі на адресу позивача
надсилались аналогічні розрахунки з
грудня 2013 року, з 2014 року, з лютого,
березня, квітня 2014 року (а.с. 32-36).

Як слідує з довідку відповідача від 28
травня 2014 року (а.с. 17) всього громадянці
ОСОБА_4 було виплачено в період з дня
набрання чинності Закону України "Про
внесення змін до деяких законів
України щодо добровільної сплати
єдиного внеску" - 28.04.2014 по квітень 014
року було виплачено пенсію за віком за
списком№2 (при повному пільговому
стажі) в сумі 12393,88 гривень, які також
відображені в картці особового рахунку
товариства з додатковою
відповідальністю "Тернопільська
фабрика художніх меблів" по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
списком 2 (а.с.4).

Крім того, в розрахунку з 2014 року в
стовпчику "14" - сума плати даного
підприємства Пенсійному фонду України
за попередній рік вказано "8167,64 гривні",
хоча жодних розрахунків, в яких би
визначався обов'язок ТДВ
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" відшкодовувати фактичні
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій гр. ОСОБА_4 протягом
січня - жовтня 2013 року позивачем не
отримувалось, а відповідачем на його
адресу не надсилалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України Органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 58 Конституції України
визначено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що оскільки правовідносини
між ТДВ "Тернопільська фабрика
художніх меблів" та управлінням ПФУ в м.
Тернополі, врегульовані абзацом
четвертим п. 1 ст. 2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", щодо обов'язку ТДВ
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" відшкодовувати управлінню ПФУ
в м. Тернополі фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій призначених
на пільгових умовах гр. ОСОБА_4, -
припинились у зв'язку із повним
виконанням з боку позивача після
досягнення ОСОБА_4 пенсійного віку
визначеного ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" - 30.12.2012, то, в
даному випадку, подальше внесення змін
до абзацу четвертого п. 1 ст. 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" згідно
із Законом України "Про внесення змін
до деяких законів України щодо
добровільної сплати єдиного внеску"
від 04.04.2014, який набрав чинності 28.04.2014,
не можуть спричиняти поновлення таких
правовідносин і зворотнє поширення
обов'язку відшкодовувати фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій на ТДВ "Тернопільська
фабрика художніх меблів", яке сумлінно
та в повному обсязі виконало свої
обов'язку перед Пенсійним фондом
України в межах норм законодавства, яке
діяло на час досягнення гр. ОСОБА_4
пенсійного віку, тобто 30.12.2012, а отже
управління пенсійного фонду України в
м. Тернополі не мало правових підстав
для направлення розрахунків фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до частини
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" щодо гр. ОСОБА_4
після досягнення нею пенсійного віку
тобто після 30.12.012 та відображення в
картці особового рахунку товариства з
додатковою відповідальністю
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за списком 2 недоїмку по
пенсіонерці ОСОБА_4 в сумі 12393,88 гривні.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи, досліджені в
судовому засіданні докази, норми
законодавства України, які були
чинними на час виникнення та
припинення спірних правовідносин, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ТДВ
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" є обґрунтованими, відповідачем
доказів, які б спростовували
обґрунтованість позовних вимог не
представлено, а судом таких доказів не
здобуто, в зв'язку з чим позов підлягає
до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа), а отже позивачу
необхідно повернути з Державного
бюджету України сплачений ним судовий
збір в розмірі 182,70 гривні.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
щодо нарахування та включення в
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з листопада 2013
року, з грудня 2013 року, з 2014 року, з
лютого 2014 року, з березня 2014 року, з
квітня 2014 року сум відшкодування
товариством з додатковою
відповідальністю "Тернопільська
фабрика художніх меблів" фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій пенсіонеру ОСОБА_4 на загальну
суму 12393,88 гривень (дванадцять тисяч
триста дев'яносто три гривні 88 копійок).

3. Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі виключити
з картки особового рахунку товариства
з додатковою відповідальністю
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за списком 2 недоїмку по
пенсіонерці ОСОБА_4 в сумі 12393,88 гривні
(дванадцять тисяч триста дев'яносто три
гривні 88 копійок).

4. Повернути з Державного бюджету
України на користь товариства з
додатковою відповідальністю
"Тернопільська фабрика художніх
меблів" (, вул.
Енергетична, 5 м. Тернопіль) суму
судового збору в розмірі 182,70 гривні
(сто вісімдесят дві гривні 70 копійок),
сплачену відповідно до платіжних
доручень №1015 від 07 травня 2014 року та
№1055 від 29 травня 2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

В повному обсязі постанова складена і
підписана 10.06.2014

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.