Справа № 2а-6312/12/1370
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа № 138711/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання:
Нефедовій А.О.,

з участю представника третьої особи:
Гірняка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Громадської організації «Молодь за
здорове життя» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18.07.2012 року
у справі № 2а-6312/12/1370 за
адміністративним позовом Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради до
Громадської організації «Молодь за
здорове життя», Громадської
організації «Молодіжний клуб
Дрогобиччини», ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
стороні позивача: Дрогобицький
райвідділ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про заборону
проведення масових заходів,

В С Т А Н О В И В:

16.07.2012 року Виконавчий комітет
Дрогобицької міської ради звернувся в
суд з позовом до Громадської
організації «Молодь за здорове життя»,
Громадської організації «Молодіжний
клуб Дрогобиччини», ОСОБА_2 з вимогою
заборонити відповідачам та іншим
учасникам акцій проводити 19 липня 2012
року масові заходи по вулицях
В.Великого, П.Орлика, Л.Українки,
Т.Шевченка, Стрийській, І.Мазепи, площа
Ринок в м. Дрогобичі (біля
адміністративного будинку
Дрогобицької міської ради).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
покликається на неможливість
забезпечити безпеку учасників масових
заходів під час їх проведення, оскільки
заплановані акції є різної
ідеологічної спрямованості і їх
одночасне проведення створює реальну
небезпеку порушення громадського
порядку, загрозу здоров'ю населення.
Крім того, повідомлення про проведення
масових заходів не містять
передбаченої законодавством
обов'язкової інформації щодо
відповідальних осіб та їх контактних
телефонів, що може унеможливити
притягнення винних до
відповідальності в разі допущення
порушень закону під час проведення
мирних заходів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18.07.2012 року
позов Виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради задоволено
частково, заборонено Громадській
організації «Молодь за здорове життя»
проведення 19.07.2012 року масових заходів
відповідно до поданого міському голові
міста Дрогобича повідомлення № 1287/3-28
від 16.05.2012 року; заборонено Громадській
організації «Молодіжний клуб
Дрогобиччини» проведення 19.07.2012 року
масових заходів відповідно до поданого
міському голові міста Дрогобича
повідомлення № 1795/3-28 від 10.07.2012 року;
заборонено ОСОБА_2 проведення 19.07.2012
року масових заходів відповідно до
поданого міському голові міста
Дрогобича повідомлення № 1818/3-28 від
12.07.2012 року. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Громадська
організація «Молодь за здорове життя»
оскаржило її, подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що апелянтом було
повідомлено позивача про проведення
мирних акцій ще 15 травня 2012 року, а
іншими відповідачами по даній справі, а
саме Громадською організацією
«Молодіжний клуб Дрогобиччини» та
ОСОБА_2 10.07.2012 року та 12.07.2012 року
відповідно, тобто пізніше ніж за 10 днів
до дня проведення масових заходів, а
тому позивач повинен був відмовити
саме їм у проведенні акцій.

Апелянт, позивач та відповідачі -
Громадська організація «Молодіжний
клуб Дрогобиччини», ОСОБА_2 будучи
повідомленими про час та місце
розгляду справи явки уповноважених
представників в судове засідання не
забезпечили, що не перешкоджає
розгляду справи без їхньої участі,
відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Представник третьої особи -
Дрогобицького РВ ГУМВСУ у Львівській
області Гірник В.М. в судовому
засіданні заперечив проти апеляційної
скарги, просив постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
представника третьої особи,
перевіривши матеріали справи,
апеляційну скаргу в межах наведених
доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
16.05.2012 року Громадська організація
«Молодь за здорове життя» звернулася
до міського голови м. Дрогобича з
повідомленням про проведення мирних
заходів на протест змін до Конституції
України та впровадження в Україні
гендерної рівності та ювенальної
юстиції, серед яких передбачено один
раз у квартал ходу за маршрутом пл.
Злуки у напрямку пл. Ринок через вулиці
Грушевського, П.Орлика, Л.Українки, пл.
Т.Шевченка, Стрийська, І.Мазепи та віче
на пл. Ринок та кожного третього
четверга місяця, починаючи з 17.05.2012
року, та у всі наступні місяці ходу за
маршрутом вул. 22 січня, вул. В.Великого,
вул. П.Орлика, вул. Л.Українки, пл.
Т.Шевченка (віче), вул. Стрийська, вул.
І.Мазепи, пл. Ринок. Час проведення
мирних заходів - 16.00-19.00 год.,
орієнтована кількість учасників -
понад 100 осіб.

Крім того, 10.07.2012 року Громадська
організація «Молодіжний клуб
Дрогобиччини» звернулася до міського
голови м. Дрогобича з повідомленням про
проведення мирних заходів з метою
впровадження відновного правосуддя,
пропаганди концепції ювенальної
юстиції та трирівневої моделі
попередження правопорушень серед
дітей та молоді, а також надання
громадянам інформації про можливість
застосування таких методів відновних
практик, як медіація, сімейні групові
наради, сімейні конференції, серед яких
передбачено ходу за маршрутом з пл.
Злуки у напрямку пл. Ринок через вулиці
Грушевського, П.Орлика, В.Великого,
Л.Українки, пл. Т. Шевченка, Стрийська,
І.Мазепи та акція «Безпечна сім'я -
безпечне суспільство» на пл.Ринок.
Початок проведення мирних заходів -16.00
год., орієнтована тривалість -3 години.
Кількість учасників не зазначена.

Також, 12.07.2012 року Дрогобицька міська
організація «Всеукраїнська ліга
українських жінок» звернулася до
міського голови м. Дрогобича з
повідомленням про проведення мирних
заходів - акції «За рівність прав жінок
та чоловіків» з метою поширення
об'єктивної інформації про гендерну
рівність. Місцем проведення акції є пл.
Ринок та пл. Шевченка у м. Дрогобичі.
Початок проведення мирних заходів -17.00
год., орієнтована тривалість акції -2
год. Кількість учасників не зазначена.

Задовольняючи позовні вимоги та
забороняючи проведення мирного
зібрання суд першої інстанції виходив
з того, що в разі проведення мирного
зібрання може мати місце небезпека
порушення інтересів національної
безпеки і громадського порядку,
зокрема: - в можливості виникнення
конфліктних ситуацій, оскільки має
місце збіг у місці та часі проведення
кількох мирних зібрань різного
(протилежного) ідеологічного
спрямування; в перешкоджанні
вільному доступу громадян та
працівників до державних установ,
поруч з якими планувалося проводити
заходи; - не повідомленні органам
виконавчої влади та місцевого
самоврядування про кількість осіб, які
братимуть участь у масових заходах, а
також про осіб, відповідальних за
масові зібрання та їх контактної
інформації, що унеможливлювало
здійснення органами виконавчої влади
та місцевого самоврядування
підготовчих заходів до їх проведення; -
недостатній кількості працівників
правоохоронних органів, якої
потребувало забезпечення безпеки
проведення того чи іншого мирного
заходу; - проведенні робіт з
реконструкції (ремонту) площ, вулиць,
доріг тощо, які визначалися як місця
проведення масових заходів, у чому
вбачалася можливість створення
загрози життю та здоров'ю людей
(реконструкція пл. Шевченка в м.
Дрогобичі); - порушенні нормального
руху транспортних засобів на ділянках
доріг, наближених до місця проведення
заходу (по вул. Л.Українки та П.Орлика); -
перешкоджанні проведення мирних
заходів проведенню запланованих
раніше загальноміських заходів,
концертів (проведення 19.07.2012 року о 18.00
год. на пл. Ринок в м. Дрогобичі
широкомасштабної концертної програми
на захист рідної мови за участю
українських артистів) тощо. Крім того,
обґрунтовуючи відмову в наданні
дозволу на проведення зборів, суд
зазначив, що у надісланих
повідомленнях про їх проведення не
вказано, хто і яким чином буде
забезпечувати в належному санітарному
стані місце проведення зборів та
здійснювати контроль за дотриманням
громадського порядку під час
проведення зборів, нести
відповідальність за його порушення, а
також відповідальність за реєстрацію
учасників зборів.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з висновком суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 39 Конституції
України громадяни мають право
збиратися мирно, без зброї і проводити
збори, мітинги, походи і демонстрації,
про проведення яких завчасно
сповіщаються органи виконавчої влади
чи органи місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права
може встановлюватися судом відповідно
до закону і лише в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку - з метою запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я населення або захисту прав і
свобод інших людей.

Виходячи з положень зазначеної норми
Основного Закону, мирні зібрання є
одним із засобів відстоювання людиною
і громадянином своїх прав, свобод та
інтересів у демократичному
суспільстві. Право громадян на свободу
мирних зібрань в Україні гарантується
та захищене державою, яка зобов'язана
забезпечити його ефективну реалізацію.
Здійснення цього права не підлягає
жодним обмеженням, крім випадків
установлених законом в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку з метою запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я населення або захисту прав і
свобод інших людей.

Аналогічна правова позиція викладена і
у частині другій статті 11 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, згідно якої здійснення права на
свободу зібрань не підлягає жодним
обмеженням, за винятком тих, що
встановлені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі або для захисту прав
і свобод інших осіб.

Визначення терміну «національна
безпека» надано у статті 1 Закону
України від 19 червня 2003 року №964-IV «Про
основи національної безпеки України»
(далі - Закон №964-IV). Відповідно до
положень цієї статті національна
безпека - це захищеність життєво
важливих інтересів людини і
громадянина, суспільства і держави, за
якої забезпечуються сталий розвиток
суспільства, своєчасне виявлення,
запобігання і нейтралізація реальних
та потенційних загроз національним
інтересам у сферах правоохоронної
діяльності, боротьби з корупцією,
прикордонної діяльності та оборони,
міграційної політики, охорони здоров'я,
освіти та науки, науково-технічної та
інноваційної політики, культурного
розвитку населення, забезпечення
свободи слова та інформаційної
безпеки, соціальної політики та
пенсійного забезпечення,
житлово-комунального господарства,
ринку фінансових послуг, захисту прав
власності, фондових ринків і обігу
цінних паперів, податково-бюджетної та
митної політики, торгівлі та
підприємницької діяльності, ринку
банківських послуг, інвестиційної
політики, ревізійної діяльності,
монетарної та валютної політики,
захисту інформації, ліцензування,
промисловості та сільського
господарства, транспорту та зв'язку,
інформаційних технологій, енергетики
та енергозбереження, функціонування
природних монополій, використання
надр, земельних та водних ресурсів,
корисних копалин, захисту екології і
навколишнього природного середовища
та інших сферах державного управління
при виникненні негативних тенденцій до
створення потенційних або реальних
загроз національним інтересам. (абзац
другий статті 1 із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 01.07.2010
року №2411-VI)

Найбільш вдале поняття громадського
порядку наведено у Положенні про
службу дільничних інспекторів міліції
в системі Міністерства внутрішніх
справ України, затверджене наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 11 листопада 2010 року № 550.
Громадський порядок - це система
суспільних відносин, які складаються і
розвиваються в громадських місцях під
впливом правових та соціальних норм,
спрямованих на забезпечення
нормального функціонування установ,
організацій, громадських об'єднань,
праці й відпочинку громадян, повагу до
їх честі, людської гідності та
громадської моралі.

Частиною п'ятою статті 182 КАС України
передбачено, що суд може задовольнити
вимоги позивача в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку в разі, якщо визнає, що
проведення зборів, мітингів, походів,
демонстрацій чи інших зібрань може
створити реальну небезпеку заворушень
чи злочинів, загрозу здоров'ю населення
або правам і свободам інших людей.

При цьому необхідно зазначити, що для
прийняття рішення про задоволення
позову суд повинен пересвідчитися у
реальності можливої загрози і така
реальність повинна бути підтверджена
відповідними доказами.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що висновок суду першої
інстанції про можливе, під час
проведення акцій порушення прав,
інтересів та безпеки пересічних
громадян, виникнення конфліктних
ситуацій не відповідає фактичним
обставинам справи.

Зокрема, позивачем не доведено, що при
проведенні 19.07.2013 року мирних зібрань в
м.Дрогобичі, можуть бути конфліктні
ситуації, перешкоджання вільному
доступу громадян та працівників до
державних установ. Судом не вказано
доказів, які б свідчили про реальну
можливість порушення національної
безпеки та громадського порядку та
неможливості працівників органу
внутрішніх справ підтримувати
громадський порядок під час проведення
мирного зібрання.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що вибір конкретних засобів і
шляхів забезпечення національної
безпеки України обумовлюється
необхідністю своєчасного вжиття
заходів, адекватних характеру і
масштабам загроз національним
інтересам.

Основними принципами національної
безпеки є демократичний цивільний
контроль, який має забезпечити держава,
не обмежуючи при цьому основні права і
свободи населення країни.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає необґрунтованим посилання суду
першої інстанції, на те, що
обґрунтовуючи відмову в наданні
дозволу на проведення мирного зібрання
в повідомленнях про їх проведення не
зазначено хто буде здійснювати
контроль за дотриманням громадського
порядку, оскільки такий обов'язок
чинним законодавством України, чітко
покладений на органи внутрішніх справ,
зокрема в даному випадку на
Дрогобицький райвідділ ГУМВСУ у
Львівській області, який є третьою
особою у даній справі.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що різнополярні
погляди учасників масових заходів не
входять до переліку загроз
національній безпеці України. З цього
приводу необхідно зазначити, що в
матеріалах справи відсутні посилання
на статути громадських об'єднань
(відповідачів), в яких визначено мету
(цілі) та напрями їх діяльності, які,
можливо, могли мати на меті порушення
національної безпеки, а право
громадських об'єднань на мирні
зібрання, вільно поширювати інформацію
про свою діяльність, пропагувати свою
мету (цілі) прямо визначено у статті 21
Законі України від 22 березня 2012 року
№4572-VI «Про громадські об'єднання».

Таким чином колегія суддів вважає, що
вжиття заходів для охорони
національної безпеки та громадського
порядку при проведенні масових заходів
є обов'язком органів місцевого
самоврядування, правоохоронних
органів. Цей обов'язок як суб'єктивне
право, не може служити певною забороною
для проведення масових заходів взагалі
як таких, оскільки це обмеження прав
громадян. Лише після доведення
заінтересованими особами загрози
охорони національній безпеці та
громадського порядку та неможливості
запобігання цій загрозі органами
правопорядку, органами місцевого
самоврядування, така заборона можлива.

З огляду на викладене, позовні вимоги
Виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради про встановлення
обмеження відповідачам права на
проведення масових заходів у м.
Дрогобичі, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.202 КАС України (в
редакції, діючій на момент розгляду
справи судом апеляційної інстанції)
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, через що
постанова суду підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про відмову
в задоволені позову.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадського
об'єднання «Молодь за здорове життя»
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18.07.2012 року
у справі № 2а-6312/12/1370 скасувати та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя І.І.
Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст постанови складений 06.06.2014
року.