Справа № 521/20337/13-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 521/20337/13-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Мазун І.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Федусика А.Г.,судді -Вербицької Н.В.при
секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Одеської
міської ради на постанову
Малиновського районного суду м. Одеси
від 25 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Одеської міської ради про скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року ОСОБА_5 (надалі -
Позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до Одеської
міської ради (надалі - Відповідач, ОМР)
про скасування рішення ОМР №3929-VI від
09.10.2013 року про надання дозволу
громадянам на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у м. Одесі.

В обґрунтування позовних вимог було
зазначено, що постановою Малиновського
районного суду м. Одеси від 27.01.2012 року
зобов'язано Одеську міську раду
розглянути на сесії заяву позивача від
13.07.2007 року. Але 09.10.2013 року Одеською
міською радою прийнято рішення, яким
відмовлено позивачу у наданні дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у м.
Одесі, у зв'язку з тим, що заява позивача
не відповідає вимогам ст.118 ЗК України.
Позивач вважає таке рішення ОМР
протиправним, оскільки на момент
звернення позивача до ОМР 13.07.2007 року
заява позивача відповідала вимогам
ст.118 ЗК України, яка була викладена в
іншій редакції.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 25.02.2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, ОМР подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою відмовити в задоволені
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

13.07.2007 року позивач звернувся з заявою
до голови ОМР, в якій просив виконати
першочерговий відвід земельних
ділянок для житлового індивідуального
будівництва на 0,1 Га, ведення
садівництва на 0,12 Га та ведення
городництва 0,12 Га., але йому було
відмовлено.

Постановою Малиновського районного
суду м.Одеси від 27.01.2012 року було
встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1,
має статус дитини війни, оскільки на
час 02.09.1945 року йому було менше 18 років.

З вищевказаної постанови суду
вбачається, що позивач звертався до
суду з адміністративним позовом до ОМР,
виконкому ОМР, Голови ОМР, Управління
земельних ресурсів ОМР, про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії, відшкодування
моральної шкоди. Позовні вимоги
задоволено частково. Визнано дії
посадових осіб Управління земельних
ресурсів ОМР щодо розгляду заяви
позивача про проведення
першочергового відводу земельних
ділянок на підставі Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
протиправними. Зобов'язано Одеське
міське управління земельних ресурсів
ОМР в межах компетенції та у
відповідності до п.5 Положення «Про
Одеське міське управління земельних
ресурсів», затвердженого рішенням ОМР
№20-Y від 27.06.2006 року, підготувати
необхідні документи щодо звернення
позивача з заявою від 13.07.2007 року про
проведення першочергового відводу
земельних ділянок на підставі Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та передати їх на розгляд ОМР.
Зобов'язано ОМР розглянути заяву
позивача від 13.07.2007 року про проведення
першочергового відводу земельних
ділянок на підставі Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
наданими Одеським міським управлінням
земельних ресурсів ОМР документами. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Згідно з п.3 рішення ОМР від 09.10.2013 року
№3929-YI відмовлено в наданні дозволу
громадянам на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у м. Одесі, згідно з переліком
(додаток №2), в тому числі позивачу (п.55
Додатку №2 до рішення). У рішенні ОМР
посилалася на невідповідність ст.118 ЗК
України, а саме: в клопотанні не вказано
площу земельної ділянки, цільове
призначення земельної ділянки,
відсутні графічні матеріали, на яких
зображено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що ОМР
помилково було застосовано до спірних
правовідносин ч.6 ст.118 ЗК України, яка
почала діяти з 05.11.2009 року, оскільки
нова редакція даної статті передбачає
надання особою, яка бажає отримати у
власність або в користування земельну
ділянку, графічні матеріали, на яких
зазначене бажане місце розташування
земельної ділянки та її орієнтовані
розміри, однак ці вимоги не повинні
застосовуватися до позивача, якій
звернувся з заявою про надання землі,
ще у 2007 році, коли заява відповідала
вимогам ч.6 ст.118 ЗК України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням ОМР №3929-VI від 09.10.2013 року було
відмовлено в надані позивачу земельної
ділянки у зв'язку з невідповідністю
заяви позивача вимогам ч.6 ст.118 ЗК
України, а саме: в клопотанні не вказано
площу земельної ділянки, цільове
призначення земельної ділянки,
відсутні графічні матеріали, на яких
зображено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Вищезазначений перелік додатків та
необхідної інформації передбачено ч.6
ст.118 ЗК України в редакції, яка почала
діяти з 05.11.2009 року, але позивач вперше
звернувся із заявою про проведення
першочергового відводу земельних
ділянок 13.07.2007 року.

На той час діяла ч.6 ст.118 ЗК України в
редакції від 24.04.2007 року, зі змісту якої
вбачається, що громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Таким чином, із змісту даної статті
вбачається, що для одержання
безоплатно у власність земельної
ділянки позивач повинен був подати до
органу місцевого самоврядування лише
заяву, в якій зазначити розміри
земельної ділянки та мету її
використання, що також вірно було
встановлено судом першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції безпідставно
повністю скасував рішення ОМР №3929-VI
від 09.10.2013 року про надання дозволу
громадянам на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у м. Одесі.

Пунктом 1 рішення ОМР №3929-VI від 09.10.2013
року було надано дозвіл 152 громадянам
на розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у м.
Одесі, згідно з переліком (додаток №1)

Пунктом 3 вказаного рішення ОМР було
відмовлено у наданні дозволу 55
громадянам (одним з яких є позивач) на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у м.
Одесі, згідно з переліком (додаток № 2)

Таким чином рішення ОМР №3929-VI
стосується не тільки позивача, а ще й 206
громадян, жоден з яких не оскаржував
спірне рішення ОМР.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції при розгляді справи порушено
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, за таких обставин, судове
рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.202
КАС України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ч.1
ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської
ради - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 25 лютого 2014 року -
скасувати, та винести по справі нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати рішення Одеської міської
ради №3929-VI від 09 жовтня 2013 року про
надання дозволу громадянам на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у м.Одесі в частині
відмови у наданні дозволу ОСОБА_5 на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у м.
Одесі.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 17 червня 2014 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: А.Г. Федусик Н.В. Вербицька