Справа № 817/4376/13-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нор
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"17" червня 2014 р.
Справа № 817/4376/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю :

представник відповідача: Горовенка
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"24" квітня 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень -
рішень - ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Дубенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
30.11.2012 року №, №, №.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що господарські операції з ТОВ
ВКП "Омега-Спектр", ТОВ "Делавер Ком" та
ТОВ "Будівельна компанія АРС" мають
реальний товарний характер, що
підтверджується договорами,
видатковими накладними та податковими
накладними, актами приймання -
передачі, платіжними дорученнями,
векселями. Отримані у вказаних
контрагентів товари та послуги
використані позивачем у своїй
господарській діяльності, а тому
позивачем правомірно сформовано
податковий кредит за наслідками
вказаних господарських операцій.
Вважає твердження відповідача про не
відображення в податковому обліку сум
повернутих авансових платежів
контрагентами ДП "Львіввугілля" та ДТГО
"Львівська залізниця" безпідставним,
оскільки до такого висновку він
прийшов без посилання на первинні
документи позивача, які б
підтверджували факт отримання коштів,
а саме банківські виписки, платіжні
доручення.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року
позов задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
30.11.2012 року №, №, №.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що господарські операції
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та
ТОВ ВКП "Омега-Спектр", ТОВ "Делавер Ком",
ТОВ "Будівельна компанія АРС" є
безтоварними, а правочини такими, що
здійснені без мети реального настання
правових наслідків, лише з метою
заниження об'єкта оподаткування та
несплати податків.

Позивач в судове засідання не
з'явилася. Надіслала заяву, в якій
просила відкласти розгляд справи.
Оскільки заява не підтверджена жодними
доказами, колегія суддів прийшла до
висновку, про можливість розгляду
справи без участі позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи та вимоги апеляційної
скарги підтримав. Просив її
задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що уповноваженими
особами Дубенської ОДПІ проведено
документальну планову виїзну
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 за період з 01.04.2010 року по 31.12.2011
року з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства, за
результатами якої складено акт від
19.11.2012 року № 314/17-40/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено наступні
порушення:

- п.177.5 ст.177, пп.49.18.5 п.49.18 ст.49
Податкового Кодексу України - не подано
податкову декларацію за результатами
календарного року (2011 року), термін
подання до 09.02.2012 року;

- п.44.1, п.44.3, п.44.5 ст.44 Податкового
кодексу України, в результаті чого
встановлено незабезпечення платником
податків зберігання книги обліку
доходів та витрат, та не надано
документи згідно листа №10317/17-38 від
05.11.2012 року за період з 01.04.2010 року по
31.12.2011 року;

- пп.9.12.1 п.9.12 ст.9, п.7.1 ст.7, пп.8.1.3 п.8.1 ст.8
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб", ст.13, абз. б п.1 ст.14
Декрету Кабінету Міністрів України від
26.12.1992 року №13-92 "Про прибутковий
податок з громадян", п.177.2 ст.177
Податкового Кодексу України, у
результаті чого донараховано податок
на доходи фізичних осіб (податок з
доходів фізичних осо) від здійснення
підприємницької діяльності за період,
що перевірявся, на суму 33329,94 грн., в тому
числі по періодах: 2-4 квартал 2010 року -
33000 грн., 2011 рік - 329,94 грн.;

- пп.7.4.1, пп.7.4.3, пп.7.4.5, пп.7.5.1 и.7.4.ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість", п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст.198, п.199.1
ст.199 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у періоді, що
перевірявся, на загальну суму 193403,00 грн.
у тому числі за квітень 2010 року в сумі
72,00 грн., за травень 2010 року в сумі 7414,00
грн., за червень 2010 року в сумі 14917,00 грн.,
за серпень 2010 року в сумі 1223,00 грн., за
вересень 2010 року в сумі 81400,00 грн., за
жовтень 2010 року в сумі 701,00 грн., за
листопад 2010 року в сумі 72603,00 грн., за
січень 2011 року в сумі 1070,00 грн., за
вересень 2011 року в сумі 8317,00 грн., за
листопад 2011 року в сумі 5686,00 грн.

- п. 51.1 ст. 51, пп. "б", "г" п.176.2 ст. 176
Податкового кодексу України, розділу III
"Порядку заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку", затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010 року №1020,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2011 року №46/18784, а
саме: неподання, подання не у повному
обсязі, з недостовірними відомостями
податкових розрахунків (Ф-1ДФ) за період
з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року;

- пп. "а" п.19.1 ст.19 Закону України „Про
податок з доходів фізичних осіб", п.2
"Порядку ведення Книги обліку доходів
та витрат громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності"
затвердженого Наказом ДПА України №12
від 21.04.1992 року та ч.1 ст. 164-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, встановлено неналежне
ведення обліку доходів і витрат, а саме
підприємцем за період з 01.07.2010 року по
31.12.2010 року облік придбаного та
реалізованого товару в книзі обліку
доходів та витрат ф.10 щоденно не вівся;

- п.177.10 ст.177 Податкового Кодексу
України, пункту 3.4 "Порядку ведення
обліку доходів і витрат, яку ведуть
фізичні особи - підприємці, крім осіб,
що обрали спрощенні систему
оподаткування і фізичні особи, які
проводять незалежну професійну
діяльність" затвердженого Наказом ДПА
України від 24.12.2010 року №1025 та ч.1 ст.1641
Кодексу України про адміністративні
правопорушення від 07.12.1984 року №8073-Х (із
змінами та доповненнями), встановлено
не ведення книги обліку доходів і
витрат за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011
року.

На підставі акта перевірки та в
результаті встановлених порушень
Дубенською ОДПІ прийнято податкові
повідомлення - рішення:

- № від 30.11.2012 року, яким до
позивача застосовано адміністративний
штраф у розмірі 510,00 грн.;

- № від 30.11.2012 року, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб на суму
34502,43 грн., в тому числі за основним
платежем 33329,94 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у сумі 762,49 грн.;

- № від 30.11.2012 року, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання по
податку на додану вартість на суму
241753,75 грн., в тому числі за основним
платежем 193403,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями у сумі 48350,75 грн.

Підставою для вказаних висновків
відповідача стало те, ТОВ ВКП
"Омега-Спектр", ТОВ "Делавер Ком" та ТОВ
"Будівельна компанія АРС" не мали
фактичної можливості здійснювати
господарські операції з поставки
товару та надання послуг, оскільки за
даними ДПІ Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська (акт
перевірки від 22.07.2011 року №1596/23-4/37211582),
ДПІ у м. Полтава (акт про неможливість
проведення зустрічної звірки
№1203/22-7/37068860 від 12.11.2012 року), ДПІ у
Печерському районі м. Києва (акт про
неможливість проведення перевірки
№4782/22-10/37264634 від 12.11.2012 року) у
контрагентів позивача відсутні
необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
основні фонди, технічний персонал,
виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби,
місцезнаходження не встановлено. А
тому діяльність ФОП ОСОБА_4, на думку
податкового органу, була спрямована на
здійснення операцій, пов'язаних з
незаконним отриманням податкової
вигоди, а угоди на поставку товару та
надання послуг, що укладені між
позивачем та ТОВ ВКП "Омега-Спектр", ТОВ
"Делавер Ком" та ТОВ "Будівельна
компанія АРС", суперечать інтересам
держави і суспільства, а тому є
нікчемними.

Колегія суддів, погоджуючись з судом
першої інстанції, вважає такий
висновок податкового органу
помилковим з огляду на наступне.

Суд встановив, що ФОП ОСОБА_4 впродовж
2010 - 2011 років отримувала від ТОВ ВКП
"Омега-Спектр", ТОВ "Делавер Ком" та ТОВ
"Будівельна компанія АРС"
товарно-матеріальні цінності та
послуги.

Так, 01.10.2010 року між ФОП ОСОБА_4
(Покупець) та ТОВ "ВКП Омега-Спектр"
(Продавець) укладено договір купівлі -
продажу №01/10-01, згідно з яким Продавець
зобов'язувався передати у власність
Покупця, а Покупець в порядку та на
умовах визначених цим договором,
зобов'язувався прийняти й оплатити
вугілля кам'яне.

На виконання умов договору №01/10-01 від
01.10.2010 року позивачу поставлено вугілля
на загальну суму 423324,00 грн.,
постачальником виписано: видаткові
накладні №211175 від 02.11.2010 року, № 411175 від
04.11.2010 року, №911175 від 09.11.2010 року, № 9111751
від 09.11.2010 року; податкові накладні №
211175 від 02.11.2010 року, № 9111751 від 09.11.2010
року, №911175 від 09.11.2010 року, № 411175 від
04.11.2010 року; рахунки-фактури № 21175 від
02.11.2010 року, № 411175 від 04.11.2010 року, №911175
від 09.11.2010 року, № 9111751 від 09.11.2010 року.

Розрахунки за поставлений товар
відбувалися по безготівковому
розрахунку - 13.12.2010 року перераховано
25000,00 грн. та шляхом видачі простого
векселя серії АА 1700911 на суму 423324,00 грн.

Суму податку на додану вартість на
підставі податкових накладних
включено позивачем до складу
податкового кредиту.

06.07.2010 року між ФОП ОСОБА_4 (Покупець) та
ТОВ "Делавер Ком" (Продавець) укладено
договір купівлі - продажу №06/07-1, згідно
з яким Продавець зобов'язувався
передати у власність Покупця, а
Покупець в порядку та на умовах
визначених цим договором,
зобов'язувався прийняти й оплатити
вугілля кам'яне на суму 500000,00 грн.

На виконання умов вказаного договору
ФОП ОСОБА_4 придбано у ТОВ "Делавер Ком"
товар (вугілля) загальною вартістю
488400,37 грн. (у т.ч. ПДВ 81400,06 грн.),
постачальником виписано: видаткові
накладні №209112 від 02.09.2010 року, №609112 від
06.09.2010 року, №1091122 від 01.09.2010 року, №109112
від 01.09.2010 року; податкові накладні
№1091122 від 01.09.2010 року на суму 9595,30 грн.,
№109112 від 02.09.2010 року на суму 110345,90 грн.,
№209112 від 02.09.2010 року на суму 251505,00 грн.,
№309112 від 03.09.2010 року на суму 27945,00 грн.,
№609112 від 06.09.2010 року на суму 89009,17 грн.;
рахунки-фактури №309112 від 03.09.2010 року,
№609112 від 06.09.2010 року, №1091121 від 01.09.2010
року, №109112 від 01.09.2010 року, № 209112 від
02.09.2010 року.

Розрахунки з ТОВ "Делавер Ком"
здійснювалися позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок контрагента, що
підтверджується платіжними
дорученнями №751 від 14.10.2010 року на суму
89000,00 грн., №755 від 20.10.2010 року на суму
70000,00 грн., №759 від 26.10.2010 року на суму
80000,00 грн., про які зазначено на сторінці
37 акту перевірки.

01.07.2011 року між ФОП ОСОБА_4 (Замовник) та
ТОВ "Будівельна компанія АРС"
(Експедитор) укладено договір про
надання транспортно-експедиційних
послуг №10/07-1, згідно якого Експедитор
зобов'язувався в порядку та на умовах
визначених цим договором
забезпечувати транспортне перевезення
та експедирування за замовленнями
Замовника, а Замовник зобов'язувався
здійснювати оплату за надані послуги
(т.2 а.с.179).

На виконання умов договору ТОВ
"Будівельна компанія АРС" надало послуг
на суму 49900,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8316,67 грн.), на
підтвердження чого сторони оформили:
податкову накладну № 234 від 01.09.2011 року;
акт приймання-передачі виконаних робіт
№ 234 від 01.09.2011 року (т.2 а.с.180).

Розрахунки з ТОВ "Будівельна компанія
АРС" здійснювалися позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок контрагента, що
підтверджується платіжними
дорученнями №1000 від 20.09.2011 року на суму
49900,00 грн.

Суми податку на додану вартість на
підставі вказаних податкових
накладних включені позивачем до складу
податкового кредиту відповідних
періодів, відповідно суми витрат - до
складу валових витрат.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пп. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
складу податкового кредиту суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними або оформленими з
порушеннями вимог, чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з пунктом
201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити, визначені в п.201.1
статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Суд вважає, що твердження апелянта,
щодо нікчемності угод є безпідставним,
виходячи з наступного.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
визначено перелік вимог, які свідчать
про дійсність правочину, а саме: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчиняться у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину судом не вимагається.

Однією з ознак, яка згідно з Цивільним
кодексом України впливає на дійсність
правочину є наявність вільного
волевиявлення тієї особи, що є саме
учасником правочину. В даному випадку
учасниками оспорюваних правочинів є
юридичні особи - суб'єкти
господарювання, які діють через свої
органи управління, визначені
установчими документами.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 №9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» перелік
правочинів, які є нікчемними як такі, що
порушують публічний порядок,
визначений статтею 228 ЦК. При
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
нікчемність угод повинна
встановлюватися з огляду на приписи
цивільного законодавства України в
судовому порядку, а не шляхом зменшення
за висновками акта перевірки суми
податкового кредиту з податку на
додану вартість у платника податку,
який має належним чином оформлені
податкові накладні, всі належні
первинні документи, які доводять
реальність вчинення господарської
операції та добросовісність дій
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті.

З досліджених документів суд прийшов
до висновку, що факт поставки
товарів/послуг ФОП ОСОБА_4 з боку ТОВ
ВКП "Омега-Спектр", ТОВ "Делавер Ком" та
ТОВ "Будівельна компанія АРС"
підтверджується документально,
господарські операції належним чином
відображено у бухгалтерському і
податковому обліку позивача та його
податковій звітності, право на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
підтверджується податковими
накладними.

Реальність факту здійснення
господарської операції по придбанню
вугілля, його транспортування та його
подальшого продажу також
підтверджується документами на
транспортування - договорами на
перевезення, залізничними накладними,
актами відбору проб, протоколами
випробувань, експертними висновками
торгово-промислових палат про якість
вугілля, що належить ФОП ОСОБА_4,
накладними на продаж товару,
податковими накладними, платіжними
дорученнями про оплату вартості товару

Судом встановлено, що на момент
укладання договорів та на момент їх
виконання ТОВ ВКП "Омега-Спектр", ТОВ
"Делавер Ком" та ТОВ "Будівельна
компанія АРС" були належним чином
зареєстровані, знаходились на обліку в
органах державної податкової служби та
належним чином зареєстровані, як
платники податку на додану вартість.

Щодо посилань відповідача в
апеляційній скарзі на те, що правочини,
укладені позивачем з ТОВ ВКП
"Омега-Спектр", ТОВ "Делавер Ком" та ТОВ
"Будівельна компанія АРС", порушують
публічний порядок та направлені на
незаконне заволодіння майном держави у
вигляді несплати податку на додану
вартість внаслідок безпідставного
формування податкового кредиту і
валових витрат, то такі висновки можуть
мати місце лише при встановленні
обставин щодо наявності вини та умислу
у платника податку на незаконне
заволодіння майном держави, суд
зазначає наступне.

Вина та умисел на заволодіння майном
держави юридичних осіб у вчиненні
таких діянь може бути доведена не
інакше, як через встановлення
обвинувальним вироком суду обставин
щодо наявності вини та названого
умислу у фізичних осіб, котрі діяли, як
уповноважені особи від імені названих
вище юридичних осіб. Згідно ст. 62
Конституції України, особа вважається
невинуватою у вчиненні діяння яке
містить ознаки злочину, доки її вину не
буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. При цьому, вина особи не може
ґрунтуватися на припущеннях. Усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь.

В матеріалах справи відсутні будь-які
обвинувальні вироки судів, якими б були
встановлені обставини щодо наявності
вини, умислу (направленого на незаконне
заволодіння майном держави) у діях
фізичних осіб, котрі діяли, як
уповноважені особи від імені названих
вище юридичних осіб.

Отже, відповідальність за правильність
обчислення, своєчасність сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) і додержання законів про
оподаткування повинен нести
безпосередньо той платник податків і
зборів (обов'язкових платежів), що
допустив правопорушення.

Що стосується визначення зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб суд
зазначає наступне.

Як вже зазначалось, впродовж 2010 року
ФОП ОСОБА_4 отримувала у ТОВ ВКП
"Омега-Спектр", ТОВ "Делавер Ком"
товарно-матеріальні цінності, а саме
вугілля кам'яне, що підтверджується
видатковими та податковими накладними.
Оплата за придбаний товар
здійснювалася по перерахунку згідно
платіжних доручень. В подальшому
поставлений товар реалізовувався
покупцям транспортом постачальника
або найнятим покупцем. Усі ці обставини
встановлені судом на підставі належним
чином оформлених документів. Тому суд
першої інстанції обґрунтовано прийшов
до висновку про відсутність підстав
для зменшення валових витрат по
операціях з ТОВ ВКП "Омега-Спектр", ТОВ
"Делавер Ком" та віднесення цих сум до
чистого доходу фізичної особи з
наступним оподаткуванням їх
відповідно до Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб".

Крім того, судом встановлено, що
відповідно до протоколу обшуку від
29.02.2012 року у позивача вилучено для
долучення до матеріалів кримінальної
справи наступні документи: папка
білого кольору з назвою "Договора інші"
на 58 аркушах, книга обліку та витрати на
52 аркушах, папка жовтого кольору без
назви з вмістом реєстрів отриманих та
виданих податкових накладних на 346
аркушах, папка білого кольору з назвою
"Банк 2011" на 143 аркушах, папка сірого
кольору з назвою "Посвідчення якості"
на 34 аркушах, папка білого кольору з
назвою "Податкові накладні отримані" на
31 аркуші, договори поставки на 34
аркушах, папка білого кольору з назвою
"ПП ОСОБА_4" на 82 аркушах, папка сірого
кольору без назви з вмістом податкових
декларацій на 31-му аркуші, папка сірого
кольору з назвою "ОСОБА_4 банк" на 47-ми
аркушах, папка сірого кольору з назвою
"Договора ОСОБА_4" на 73 аркушах, накладні
на 37 аркушах, платіжні доручення на 29
аркушах, папка білого кольору з назвою
"Податкові накладні ОСОБА_4" на 179
аркушах, акти передачі на 27 аркушах,
папка сірого кольору без назви із
вмістом податкових розрахунків на 122
аркушах, довіреності на 46 аркушах,
посвідчення про якість вугілля на 32
аркушах, папка білого кольору з назвою
"ПДВ не проведені ОСОБА_4" на 64 аркушах.

Таким чином, висновки податкового
органу про відсутність у позивача
належним чином складених податкових
декларацій, книги обліку доходів та
витрат, є протиправними, оскільки дані
документи вилучалися для приєднання до
матеріалів кримінальної справи.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято
судом першої інстанції з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права, підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "24" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "19" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1, 35600

3- відповідачу/відповідачам: Дубенська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Грушевського,134, м.Дубно, Рівненська
область, 35600

- ,