Справа № 820/10569/14
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Біленський О.О.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у
Московському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 простягнення
податкового боргу, -
До Харківського окружного
адміністративного суду звернулась
Державна податкова інспекція у
Московському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області з
адміністративним позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
про стягнення на користь Держави
заборгованості з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у розмірі 3043,17
04.06.2014 року суддею Харківського
окружного адміністративного суду по
про відкриття скороченого провадження
в адміністративній справі на підставі
ст.183-2 КАС України.
16.06.2014 року поштове відправлення на ім'я
відповідача повернулося до суду з
відміткою пошти - за закінченням
терміну зберігання. Відповідно до ч.8
ст.35 КАС України вважається, що
повістку вручено юридичній особі, якщо
вона доставлена за адресою, внесеною до
відповідного державного реєстру, або
за адресою, яка зазначена її
представником, і це підтверджується
підписом відповідної службової особи.
Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Адреса
відповідача підтверджується наявним в
матеріалах справи спеціальним витягом
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідач у відповідності до ст.183-2
КАСУ жодних заперечень або заяв не
Згідно з положеннями ч.6 ст.71 КАС
України, якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів. Частиною 4
ст.183-2 КАС України встановлено, що за
результатами розгляду справи у
скороченому провадженні суддя,
оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.
З матеріалів справи вбачається, що
згідно спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців ФОП ОСОБА_1
зареєстрована в якості фізичної особи -
підприємця Виконавчим комітетом
Харківської міської ради 10.08.2007 року.
З наявних матеріалів справи
вбачається, що відповідач перебуває на
обліку в ДПІ у Московському районі
м.Харкова та зареєстрований платником
податку на додану вартість.
Суд зазначає, що відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюється
Податковим кодексом України.
Статтею 203 Податкового кодексу України
передбачено, що податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця. Платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.
Судом, з наявних матеріалів справи,
копії облікової картки платника та
розрахунку заборгованості
встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має
заборгованість до бюджету з податку на
додану вартість, яка виникла внаслідок
самостійного декларування
відповідачем зобов'язань з податку на
додану вартість згідно поданих
розмірі 1056,39 грн., з урахуванням
часткової сплати зобов'язання, та
грн. Окрім цього, податковим органом
було нараховано в автоматичному
порядку пеню у розмірі 52,78 грн..
Таким чином, загальна сума
заборгованості складає 3043,17 грн., що
підтверджується копіями облікової
картки, податкових декларацій та
розрахунком суми заборгованості.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України, встановлено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.
Відповідно до положень п.57.1 ст.57
зазначеного Кодексу, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.56.11 статті 56 Податкового
кодексу України, не підлягає
оскарженню податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
Суд наголошує, що відповідно до ч.1 ст.138
Кодексу адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення податкового боргу, предметом
доказування у даній справі є обставини,
які свідчать про наявність підстав, з
якими закон пов'язує можливість
стягнення податкового боргу у судовому
порядку, встановлення факту їх сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту,
тощо.

При цьому, питання правомірності
нарахування податкового зобов'язання
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій не може бути предметом
доказування у межах даного позову,
оскільки рішення суб'єкта владних
повноважень, якими визначена сума
боргу, не є предметом позову у даній
справі, а отже суд у межах розгляду
даної справи не здійснює їх правовий
аналіз.

Вказаний висновок узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною в ухвалі від
08.10.2012 року по справі №К-24814/10.

Відповідно до п.п.20.1.32, п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
звертатися до суду, якщо платник
податків перешкоджає виконанню
податковим керуючим повноважень,
визначених цим Кодексом, щодо
зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків шляхом
накладення арешту на цінні папери
та/або кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку (крім операцій з видачі
заробітної плати та сплати податків,
зборів, єдиного внеску, а також
визначених контролюючим органом
грошових зобов'язань платника
податків, погашення податкового боргу),
та зобов'язання такого платника
податків виконати законні вимоги
податкового керуючого, передбачені цим
Кодексом; звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Статтею 59 Податкового кодексу України
врегульовано питання щодо податкової
вимоги, а саме у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання приписів ст.59 Податкового
кодексу України, керівником ДПІ у
Московському районі м.Харкова було
винесено податкову вимогу №13531-17 від
12.11.2013 року, яка була направлена на
адресу відповідача, однак повернулась
з відміткою пошти - за закінченням
терміну зберігання, що підтверджується
наявними матеріалами справи.

Пунктом 59.5 ст.59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Згідно з п.95.1 та 95.3 ст.95 Податкового
кодексу України, контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, через відсутність доказів
погашення відповідачем зазначеної
суми податкового боргу, узгодження
відповідачем податкового зобов'язання,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь
Держави заборгованості з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) у
розмірі 3043,17 грн., є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Частиною 1 статті 256 КАС України
встановлено, що негайно виконуються
постанови суду, прийняті в порядку
скороченого провадження у
адміністративних справах,
передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 160-162, 183-2, 186, 254, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Московському
районі м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 заборгованість з податку на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) у
розмірі 3043.17 грн. (три тисячі сорок три
гривні) 17 коп. на користь Державного
бюджету України (розрахунковий рахунок
0007, банк ГУДКСУ у Харківській
області, МФО 851011, отримувач УДКСУ у
Московському районі м. Харкова ГУДКСУ у
Харківській області, код отримувача
37999607, код платежу 14010100, назва платежу:
Податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг).

Підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги.

Суддя
Біленський О.О.