Справа № 2а/2370/218/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Київ К/9991/38984/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Черкаської області Державної
податкової служби на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.05.2012 року та постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
у справі №2а/2370/218/2012 за позовом
Приватного підприємства «Спецторг-2009»
до Державної податкової інспекції у м.
Черкасах про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Спецторг-2009» звернулось до суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у м. Черкасах про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №2 від 03
січня 2012 року та №4 від 03 січня 2012 року.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.05.2012 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у м. Черкаси проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ПП «Спец орг-2009» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «КПТ МІГ» та ТОВ «Ріп» за період з 01
січня 2010 року по 17 листопада 2011 року, за
результатами якої відповідачем
зроблено висновок про те, що правочини,
укладені між позивачем та
контрагентами, є нікчемними, оскільки в
даних товариств відсуне майно та інші
матеріальні ресурси, економічно
необхідні для здійснення
господарської діяльності, відсутні
трудові ресурси, основні фонди,
складські приміщення, транспортні
засоби.

На підставі вказаного відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення №3 від 03 січня 2012
року про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 20000,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 1,00 грн., та податкове
повідомлення-рішення №4 від 03 січня 2012
року про визначення податкового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств в сумі 13416,67 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат, витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що всі необхідні первинні
бухгалтерські документи є в наявності
у позивача.

Також, право на віднесення сум податку
до податкового кредиту, згідно з пп. «а»
п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України,
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6 цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.8 ст. 201 ПК України, право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як було вірно встановлено судами, факт
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами
підтверджується наявними в матеріалах
справи первинними документами. У той же
час, акт перевірки не містить жодних
зауважень щодо їх змісту та інформації
про відсутність статусу платників
податку у контрагентів позивача станом
на дату їх виписки.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами правомірно не
прийняті до уваги, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження такого факту.

Крім того, з аналізу положень
Податкового кодексу України
вбачається, що право платника податку
сформувати податковий кредит з податку
на додану вартість не пов'язано з
виконання його контрагентами вимог
податкового законодавства.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Черкаської області Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2012 року
та постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 20.02.2012 року
у справі №2а/2370/218/2012 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.