Справа № 2а-1670/4328/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/30055/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання МВС України виплатити
належну позивачу надбавку за службу в
умовах режимних обмежень в розмірі 15
відсотків від посадового окладу,
оформити новий грошовий атестат з
урахуванням 15 % надбавки за службу в
умовах режимних обмежень та здійснити
перерахунок розміру належної позивачу
до виплати одноразової грошової
допомоги при звільненні зі служби з
урахуванням 15% надбавки за службу в
умовах режимних обмежень.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2011
року, позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року було скасовано постанову суду
першої інстанції та ухвалено нову
постанову, якою відмовлено позивачу у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою,
в якій просить постанову суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Наказом від 11 вересня
2007 року № 1215 о/с позивача з 11 вересня 2007
року призначено на посаду старшого
оперуповноваженого в особливо
важливих справах центрального
міжрегіонального відділу управління
оперативних розробок Департаменту
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю МВС України.

Наказом по апарату МВС України № 1340 о/с
від 10 жовтня 2007 року йому надано допуск
до державної таємниці за формою 2
терміном до 23 серпня 2017 року.

Наказом МВС України №1942 о/с від 05
листопада 2010 року позивача з 16
листопада 2010 року звільнено з органів
внутрішніх справ в запас.

Згідно пояснень позивача, 25 січня 2011
року його ознайомлено з грошовим
атестатом № 62 від 13 січня 2011 року,
складеним ДФЗБО МВС України для
обчислення пенсії, в якому відображено
склад та розміри грошового
забезпечення. Під час ознайомлення
позивачем з'ясовано, що в атестаті
відсутні відомості щодо нарахування та
сплати надбавки за роботу в умовах
режимних обмежень, оскільки вона йому
не встановлювалася, а отже виплати не
проводилися.

03 лютого 2011 року позивач звернувся зі
скаргою до Міністра внутрішніх справ
України, з вимогою усунути порушення, а
саме встановити, нарахувати та
виплатити належну надбавку, з
урахуванням належної йому надбавки
здійснити перерахунок одноразової
грошової допомоги при звільненні зі
служби, а також оформити грошовий
атестат з урахуванням надбавки за
службу в умовах режимних обмежень та
передати його Головному управлінню
Пенсійного фонду України в Полтавській
області для здійснення перерахунку
пенсії.

16 березня 2011 року позивачем отримано
відповідь від 11 березня 2011 року №
15/4-Б-168 за підписом Заступника
начальника Департаменту - начальника
розрахункового управління О.І. Лихолат,
згідно якої, надбавка за службу в
умовах режимних обмежень наказом не
встановлювалась, а тому були відсутні
підстави для її виплати.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи позивачу у
задоволенні позову, апеляційний суд
виходив з того, що надбавка за
таємність у зв'язку з допуском до
державної таємниці позивачу не
встановлювалася та фактично не
виплачувалася, а тому до грошового
атестату вона правомірно не внесена.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», в редакції
Закону, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин, особам
рядового, сержантського, старшинського
та офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
віком, станом здоров'я чи у зв'язку із
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Пунктом 1 Постанови КМ України «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» від 07 листопада 2007 року № 129
встановлено, що грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Пунктом 1.5 Інструкції про порядок
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 31 грудня 2007 року № 499 (далі -
Інструкція №499) встановлено, що
підставою для виплати грошового
забезпечення є наказ начальника органу
внутрішніх справ про призначення на
штатну посаду, яка входить у його
номенклатуру, наказ ректора вищого
навчального закладу про зарахування на
навчання або наказ про зарахування в
розпорядження відповідного органу та
встановлення конкретного розміру
окладів, надбавок, доплат тощо.

Згідно п.п. 2.8.1 вище вказаної
Інструкції, особам рядового і
начальницького складу, які проходять
службу в умовах режимних обмежень,
виплачується надбавка до посадових
окладів залежно від ступеня
секретності інформації: відомості та
їх носії, що мають ступінь секретності
"цілком таємно" - 15 відсотків.

Тобто, зі змісту наведеного положення
вбачається, що така надбавка
виплачується особам, які проходять
службу в умовах режимних обмежень,
тобто постійно працюють з документами,
що містять державну таємницю.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції,
що факт допуску до державної таємниці
сам по собі не є підставою для виплати
відповідної надбавки.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, згідно наказу по апарату МВС
України № 1340 о/с від 10 жовтня 2007 року
ОСОБА_3 надано допуск до державної
таємниці за формою 2 (ступень
секретності "цілком таємно" та "таємно").

Відповідно до листа Міністерства
внутрішніх справ України, Департаменту
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю від 02 серпня
2011 року № 5/5123, згідно внутрішнього
опису (ф.16) секретних документів, що
знаходились у виконавця ОСОБА_3
(зареєстрований 07.02.2008 року, Інв.№8) в
період з 07 лютого 2008 року по 31
березня 2008 року ним було підготовлено 18
таємних документів, з яких 12 з грифом
обмеження доступу «таємно» та 6 з
грифом обмеження доступу «цілком
таємно».

В період з 23 вересня 2008 року по 25 грудня
2008 року позивачем підготовлено 22
таємних документа, з яких 14 з грифом
обмеження доступу «таємно», 6 з грифом
обмеження доступу «цілком таємно» та 2
з грифом обмеження доступу «ДСК».

Однак, доказів того, що позивач
постійно на протязі 2007, 2008, 2009, 2010 років
працював з секретною інформацією під
час проходження служби на посаді
старшого оперуповноваженого в
особливо важливих справах
центрального міжрегіонального відділу
управління оперативних розробок
Департаменту Державної служби
боротьби з економічною злочинністю МВС
України - матеріали справи не містять.
У зв'язку з допуском до державної
таємниці ОСОБА_3 не встановлювалася та
фактично не виплачувалася надбавка за
таємність у порядку передбаченому п. 1.5
Інструкції, а тому до грошового
атестату вона не внесена.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що надбавка за
таємність у зв'язку з допуском до
державної таємниці позивачу не
встановлювалася та фактично не
виплачувалася, а тому до грошового
атестату вона правомірно не внесена.

Враховуючи вищевикладене, а також
те, що постанова суду першої інстанції
скасована судом апеляційної інстанції,
а в справі ухвалено нове законне
рішення, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду
апеляційної інстанції залишити без
змін, оскільки вона прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно, а
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: