Справа № 2а-1970/667/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/52550/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Мороза В.Ф.,

при секретарі: Наумці О.В.

за участю представників сторін: від
позивача: Недільського Т.С., від
відповідача: Середи Р.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за
касаційною скаргою Державної служби
геології та надр України на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року у справі №2а-1970/667/12
за позовом Збаразького райагробуду
обласної асоціації по
агропромисловому будівництву до
Державної служби геології та надр
України про скасування наказу,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року Збаразький райагробуд
обласної асоціації по
агропромисловому будівництву
звернувся до суду з позовом до
Державної служби геології та надр
України про скасування наказу №164 від
21.11.2011 в частині анулювання
спеціального дозволу на користування
надрами від 09.10.1997 №1100, виданого
Збаразькому райагробуду обласної
асоціації по агропромисловому
будівництву.

Позовні вимоги мотивовано тим, що наказ
Державної служби геології та надр
України №164 від 21.11.2011 в частині
анулювання спеціального дозволу на
користування надрами №1100 від 09.10.1997 є
протиправним та таким, що видано з
порушенням вимог статті 26 Кодексу
України про надра.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року, позов задоволено: скасовано наказ
Державної служби геології та надр
України №164 від 21.11.2011 в частині
анулювання спеціального дозволу на
користування надрами №1100 від 09.10.1997,
наданого Збаразькому райагробуду
обласної асоціації по
агропромисловому будівництву.

У поданій касаційній скарзі Державна
служба геології та надр України, з
посиланням на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, просила скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, 09.10.1997 Збаразькому
райагробуду обласної асоціації по
агропромисловому будівництву було
видано ліцензію №1100 на користування
надрами, а саме розробку Синявського
родовища суглинків терміном дії -
двадцять років.

Державною організацією «Західна
територіальна інспекція державного
геологічного контролю за веденням,
робіт по геологічному вивченню та
використанню надр» проведено планову
перевірку дотримання Збаразьким
райагробудом вимог законодавства про
надра , про що складено акт перевірки
№112 від 27.07.2011, у якому зазначено про
невиконання позивачем пункту 1
особливих умов спеціального дозволу, а
саме щодо затвердження запасів
корисних копалин Державною комісією
України по запасах корисних копалин
протягом трьох років з моменту видачі
спеціального дозволу.

На підставі вказаного акта перевірки,
Державна служба геології та надр
України наказом від 30.09.2011 №96 «Про
анулювання, зупинення та поновлення
дії спеціальних дозволів на
користування надрами» зупинила дію
спеціального дозволу №1100 від 09 жовтня
1997 року, виданого позивачу.

Листом від 05.10.2011 №4671/02/1411 Державна
служба геології та надр України
повідомила позивача про зупинення дії
спеціального дозволу та надала 21
календарний день для усунення
порушень. Вказаний лист отримано
позивачем 17.10.2011.

Для усунення зазначених порушень
Збаразьким райагробудом укладено з
Державною комісією України по запасах
корисних копалин договір №320 від 03.11.2011
на виконання державної експертизи
робіт щодо геолого-економічної оцінки
запасів Синявського родовища
суглинків в Збаразькому районі
Тернопільської області та термін
виконання робіт щодо затвердження
запасів, був визначений у договорі
виходячи з встановлених виконавцем
строків необхідних для виконання таких
робіт, про що позивач повідомив
відповідача листом №142 від 03.11.2011.

Протоколом Державної комісії України
по запасах корисних копалин №2469 від
29.11.2011 затверджено станом на 01.11.2011
балансові запаси цегельної сировини
місцевого значення Синявського
родовища.

14.12.2011 на адресу Збаразького
райагробуду надійшов лист Державної
служби геології та надр України від
02.12.2011 №6342/01/1411 про те, що спеціальний
дозвіл на користування надрами №1100 від
09.10.1997 анульовано наказом Державної
служби геології та надр України №164 від
21.11.2011 у зв'язку з невжиттям
надрокористувачем заходів для
усунення причин зупинення дії дозволу
у встановлений строк.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з позицією якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того що припинення користування
надрами у разі незгоди користувача з
таким припиненням за порушення умов
користування ними, передбачених
спеціальним дозволом, здійснюється у
судовому порядку.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Кодексу України
про надра у користування
підприємствам, установам, організаціям
та громадянам надра надаються лише за
наявності у них спеціального дозволу
на користування ділянкою надр. Право на
таке користування засвідчується актом
про надання гірничого відводу.
Останній є частиною надр, наданою
користувачам для промислової розробки
родовищ корисних копалин та цілей, не
пов'язаних із видобуванням корисних
копалин. Користування надрами за
межами гірничого відводу
забороняється. Гірничі відводи для
розробки родовищ корисних копалин
місцевого значення надаються
Верховною Радою Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими Радами
народних депутатів і підлягають
реєстрації в органах державного
гірничого нагляду (стаття 17 Кодексу).

Статтею 25 Кодексу України про надра
передбачено, що права користувачів
надр охороняються законом і можуть
бути обмежені лише у випадках,
передбачених законодавством України.

Відповідно до статті 26 Кодексу України
про надра право користування надрами
припиняється у разі: 1) якщо відпала
потреба у користуванні надрами; 2)
закінчення встановленого строку
користування надрами; 3) припинення
діяльності користувачів надр, яким їх
було надано у користування; 4)
користування надрами з застосуванням
методів і способів, що негативно
впливають на стан надр, призводять до
забруднення навколишнього природного
середовища або шкідливих наслідків для
здоров'я населення; 5) використання надр
не для тієї мети, для якої їх було
надано, порушення інших вимог,
передбачених спеціальним дозволом на
користування ділянкою надр; 6) якщо
користувач без поважних причин
протягом двох років, а для
нафтогазоперспективних площ та
родовищ нафти та газу - 180 календарних
днів не приступив до користування
надрами; 7) вилучення у встановленому
законодавством порядку наданої у
користування ділянки надр.

Право користування надрами
припиняється органом, який надав надра
у користування, а у випадках,
передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті,
у разі незгоди користувачів, - у
судовому порядку. При цьому питання про
припинення права користування
земельною ділянкою вирішується у
встановленому земельним
законодавством порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати,
що право користування надрами
припиняється органом, який надав надра
у користування, - самостійно або у
судовому порядку.

У разі відсутності спору відповідач
має право у випадках, передбачених
пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26
Кодексу України про надра, самостійно
припиняти право користування надрами,
а у випадках, передбачених пунктами 4, 5,
6 цієї статті, у разі незгоди
користувачів це право припиняється у
судовому порядку. Об'єднуючою ознакою
цих випадків є неналежне використання
права.

Відповідно до частини третьої статті 26
зазначеного Кодексу законодавством
України можуть бути передбачені й інші
випадки припинення права користування
надрами.

Пунктом 23 Порядку надання спеціальних
дозволів на користування надрами
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 2011 року
№615, передбачено, що право користування
надрами припиняється у разі невжиття
надрокористувачем заходів для
усунення причин зупинення дії дозволу
в установлений строк.

Виходячи з положень частини третьої
статті 26 Кодексу України про надра
Порядок надання спеціальних дозволів
на користування надрами може визначати
додаткові підстави для припинення
користування надрами, але він не може
змінювати встановлене Кодексом
правило, відповідно до якого, у разі
незгоди користувачів з припиненням
права на користування надрами за
неналежне користування ними,
припинення такого права здійснюється у
судовому порядку.

Зазначена позиція суду узгоджується з
позицією Верховного Суду України,
викладеною в постановах від 19 вересня
та 25 червня 2011 року (справи №№ 21-164а11,
21-36а11, відповідно).

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із позицією судів
попередніх інстанцій щодо
протиправності оскаржуваного наказу
як такого, що прийнято всупереч
положеннями статей 25, 26 Кодексу України
про надра.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної служби
геології та надр України залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 березня
2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: