Справа № 823/702/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
справа № 823/702/14

м. Черкаси

« 12» год. « 00» хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - Чемериса О.В.(за
довіреністю);

представника відповідача - Білоуса В.Ю.
(за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства "НВП
"Смілянський електромеханічний завод"
до Смілянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду звернулося з
позовом публічне акціонерне
товариство "НВП "Смілянський
електромеханічний завод"
(далі-позивач), в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкові
повідомлення-рішення Смілянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області (далі -
відповідач) № , № , №
від 07.10.2013р.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив суд
його задовольнити. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що Смілянська
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Черкаській області провела планову
виїзну перевірку ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод», за
результатами вказаної перевірки 19.09.2013
року було складено Акт №234/22/30147563.
Позивач зазначив, що Смілянська ОДПІ
перевищила свої повноваження та дійшла
помилкових і необгрунтованих
висновків про фактичну відсутність
здійснення господарських операцій з
підстав укладених та виконаних
договорів які не спричинили реального
настання правових наслідків з TOB
«Вертон - сервіс», ТОВ «Южхімресурси»,
ТОВ «Енком», ТОВ «Елегін», ТОВ «ТД
«Стироплен», ТОВ «ТД«Главснаб», ТОВ
«БК«Рембудтранс», ТОВ «Транс Атлантіка
сервіс», ПП «Паллетбудінвест», ТОВ
«Оптіс Україна», ТОВ «Харків
Енергопром», ТОВ «Будмашпост», ТДВ «СК
«Сяйво», ТОВ «Біофа». Позивач не
погоджується з даними висновками
податкового органу, оскільки
здійснення господарських операцій
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами. А також
зазначив, що в порушення норм
Податкового кодексу України від
02.10.2010р. № 2756-IV не було враховано усі
належним чином оформлені первинні
документи, які надавались під час
перевірки, а зроблені відповідачем
висновки в акті перевірки про
нікчемність укладених з контрагентом
договорів є необгрунтованими.

Представник відповідача в судовому
засіданні щодо заявлених позовних
вимог заперечував, з підстав
викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд встановив,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності з Конституцією України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій, чи
бездіяльності органів державної влади,
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб. Статтею 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд встановив, що публічне акціонерне
товариства "НВП "Смілянський
електромеханічний завод"
зареєстроване як юридична особа
14.12.1998р., ідентифікаційний код 30147563 та
зареєстроване платником ПДВ.

Посадовими особами Смілянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
проведена документальна планова
виїзна перевірка ПАТ "НВП "Смілянський
електромеханічний завод" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011р. по 31.12.2012р., про що
складено акт перевірки від 19.09.2013 року
№ 234/22/30147563.

У вказаному акті перевірки відображені
наступні порушення, виявлені під час
проведення документальної виїзної
планової перевірки, а саме:

- п.п. 14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2, п. 138.4,
п. 138.8, пп. 138.10.3, пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138, пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139, пп. 140.1.4 п. 140.1 ст. 140
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток всього в сумі 2682229 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-VI в результаті чого
завищено ПДВ, який підлягає бюджетному
відшкодуванню всього в сумі 284202 грн. та
збільшено суму, яка підлягає
відшкодуванню з бюджету за січень 2012
року в розмірі 726918 грн.;

- п. 2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні затвердженого постановою
правління Національного банку України
від 15.12.2004р. № 637, в результаті чого
встановлено неопребуткування в касі
підприємства готівкових коштів в сумі
153959 грн.;

- пп. 170.9.3 п. 170.9 ст. 170 Податкового
кодексу України щодо своєчасності
складання звіту про використання
коштів, отриманих на відрядження або
під звіт в сумі 23940, 90 грн.

Не погоджуючись з висновками
зробленими в акті перевірки позивач
25.09.2013р. № 43-224/08 надав зеперечення на
останній до Смілянської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Черкаській області.
Рішенням про розгляд заперечення
Смілянською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Черкаській області № 3264/22-129 від 02.10.2013
року встановлено відсутність підстав
для внесення змін до висновку акту
перевірки від 19.09.2013р. № 234/22/30147563 .

За наслідками перевірки та на підставі
вказаного акту перевірки Смілянською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
винесені податкові
повідомлення-рішення:

- № від 07.10.2013р., яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість - 284202 грн. основного
платежу та 142101 грн. штрафних санкцій, а
всього - 426303 грн.;

- № від 07.10.2013р., яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток підприємств - 2682229 грн.
основного платежу та 1329438 грн. штрафних
санкцій, а всього - 4011667 грн.;

- № від 07.10.2013р., яким нараховано
штрафні (фінансові) санкції за ведення
касових операцій у національній валюті
- 769795 грн.

Не погоджуючись з податковими
повідомленнями - рішеннями відповідача
ПАТ "НВП "Смілянський
електромеханічний завод" оскаржило їх
в адміністративному порядку до ГУ
Міндоходів у Черкаській області,
звернувшись 25.10.2013р. зі скаргою № 43-249/08.
Рішенням ГУ Міндоходів у Черкаській
області № 16452/2300-10-0210 від 25.12.2013 року
податкові повідомлення-рішення
Смілянської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Черкаській № , № , № 1
від 07.10.2013р. залишено без змін, а скаргу
без задоволення.

Після чого, не погоджуючись з
податковими повідомленнями - рішеннями
відповідача ПАТ "НВП "Смілянський
електромеханічний завод" оскаржило їх
в адміністративному порядку до
Міністерства доходів і зборів України,
звернувшись 08.01.2014р. зі скаргою № 43-1/08.
Рішенням Міністерства доходів і зборів
України № 4153-6199-99-10-01-15 від 04.03.2014 року
податкові повідомлення-рішення
Смілянської ОДПІ № , № , №
1 від 07.10.2013р. залишено без змін, а
скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з вищенаведеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду за
захистом своїх прав та інтересів.

Судом встановлено, що грошові
зобов'язання нараховані публічному
акціонерному товариству "НВП
"Смілянський електромеханічний завод",
є наслідком відображення в податковому
обліку результатів господарських
відносин позивача з контрагентами - TOB
«фірма «Вертон - сервіс», ТОВ
«Южхімресурси», ТОВ «Енком», ТОВ
«Елегін», ТОВ «ТД «Стироплен», ТОВ
«ТД«Главснаб», ТОВ «БК«Рембудтранс»,
ТОВ «Транс Атлантіка сервіс», ПП
«Паллетбудінвест», ТОВ «Оптіс
Україна», ТОВ «Харків Енергопром», ТОВ
«Будмашпост», ТДВ «СК «Сяйво», ТОВ
«Біофа».

Оцінюючи юридичну та фактичну
обґрунтованість висновків
відповідача, викладених в акті
перевірки позивача і, відповідно,
винесених на його підставі податкових
повідомленнь-рішеннь на відповідність
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд
виходить з наступного.

Зазначені господарські відносини
підтверджуються наступними наявними в
матеріалах справи первинними
документами:

Підтвердження реальності
господарської операції з товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Сяйво».

Відповідно до договорів добровільного
страхування фінансових ризиків: №
0402/01-Ф від 02.04.2012р.; № 0402/02-Ф від 02.04.2012р.;
№ 0402/03-Ф від 02.04.2012р.; № 0402/04-Ф від
02.04.2012р.; № 0518/01-Ф від 18.05.2012р.; № 0402/05-Ф
від 02.04.2012р.; № 0518/02-Ф від 18.05.2012р.; №
0518/03-Ф від 18.05.2012р.; № 0521/01-Ф від 21.05.2012р.;
№ 0524/01-Ф від 24.05.2012р.; № 0627/03-Ф від
27.06.2012р.; генерального договору
добровільного страхування вантажів
№0401/11-Г від 01.04.2010р. укладених між
товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Сяйво» правонаступником ТДВ
«Страховик» (страховик) та ПАТ «НВП
«Смілянський електромеханічний завод»
(страхувальник), в яких, страховик
зобов'язується за обумовлену в
договорі плату при настанні
передбаченого страхового випадку
відшкодувати страхувальнику заподіяні
внаслідок цієї події збитки. В
договорах передбачено зокрема
страхові випадки, одми з яких -
страховим випадком є збитки
страхувальника по укладених
страхувальником контрактах та
договорах. Реальність господарської
операції зі страхування ризиків
підтверджується: заявами на
добровільне страхування фінансового
ризику; страховими свідоцтвами до
вказаних договорів; платіжними
дорученнями про перерахування коштів
страховику, а також безпосередньо
контрактами та договорами зі
супровідними документами його
реальності вчинення, на виконання яких
і здійснювалось страхування.

Підтвердження реальності
господарської операції з ПП
«Паллетбудінвест».

Відповідно до документів які містяться
в матеріалах справи ПАТ «НВП
«Смілянський електромеханічний завод»
в перевіряємому періоді, мало
взаємовідносини з ПП
«Паллетбудінвест», код за 0,
щодо проведення робіт по термічній
обробці деревини. Реальність
здійснення господарської з операції ПП
«Паллетбудінвест» підтверджується:
актами здачі-прийомки виконаних
робіт(послуг): № 287 від 21.04.2011р.; № 2306 від
23.06.2011р.; № 15.07 від 15.07.2011р. та
відповідними до них податковими
накладними і платіжними дорученнями.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ «Оптіс
Україна».

ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» в
перевіряємому періоді, мало
взаємовідносини з ТОВ «Оптіс Україна»
щодо закупівлі «Бланки МД-2, Бланки МД-3,
Бланки МД-6» на суму 1920 грн. Реальність
здійснення господарської з операції
ТОВ «Оптіс Україна» підтверджується:
накладною № 481 від 07.10.2011р. на загальну
суму 1920 грн., в т.ч. ПДВ 320 грн., накладною
вимогою № 975 від 18.10.2011р.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ «Елегін».

Відповідно до договорів поставки №
27/29-10 від 01.03.2010р. та № 57/07-13 від 11.01.2012р.
укладених між ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» (покупцем) та
ТОВ «Елегін» (постачальник) в яких,
постачальник зобов'язується передать
власність покупця, а покупець прийняти
і оплатити товар в асортименті, згідно
специфікацій. Реальність
господарських операцій поставки,
згідно даних договорів,
підтверджується: специфікаціями до
договорів, видатковими накладними,
прибутковими ордерами, накладними
зобов'язаннями, картками, платіжними
дорученнями, податковими накладними,
актами звірки, видатковими накладними.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ «Енком».

Відповідно до договору поставки № 27/83-11
від 14.07.2011р. укладеного між ПАТ «НВП
«Смілянський електромеханічний завод»
(покупцем) та ТОВ «Енком» (постачальник)
в якому, постачальник зобов'язується
передать власність у покупця, а
покупець прийняти і оплатити товар в
асортименті, згідно специфікацій.
Реальність господарської операції,
згідно даного договору,
підтверджується: специфікаціями до
договору, платіжними дорученнями,
видатковими накладними, прибутковими
ордерами, накладними зобов'язаннями,
актами звірки.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ «Харків
Енергопром».

Згідно договорами поставки від 29.03.2012 №
50/64 та від 24.04.2014р. № 50/79 укладених між
ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» (покупцем) та
ТОВ «Харків Енгергопром» (продавець) в
якому, продавець зобов'язується
передать у власність покупця, а
покупець прийняти і оплатити товар,
згідно специфікацій (електродвигуни та
комплектуючі доних і т.д.) до цього
договору. Реальність господарської
операції підтверджується:
специфікаціями до договору,
податковими накладними, прибутковими
ордерами, накладними, платіжними
дорученнями, картками.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ «Біофа».

ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» в
перевіряємому періоді, мало
взаємовідносини з ТОВ «Біофа» щодо
закупівлі «пружинок для електромашин»
в кількості 600 шт. на суму з ПДВ 38100грн.
Реальність здійснення господарської
операції з ТОВ «Біофа»
підтверджується: податковою накладною
та платіжним дорученням.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ «Транс
Атлантіка сервіс».

Відповідно до договору поставки № 57/35-11
від 28.03.2012р. укладеного між ПАТ «НВП
«Смілянський електромеханічний завод»
(покупцем) та ТОВ «Транс Атлантіка
сервіс» (постачальник) в якому,
постачальник зобов'язується передать
власність покупця, а покупець прийняти
і оплатити товар (підшипники на
загальну суму 54000 грн.) в асортименті,
згідно специфікацій. Реальність
господарської операції, згідно даного
договору, підтверджується:
специфікацією до договору, платіжними
дорученнями, видатковою накладною,
накладним зобов'язанням, податковою
накладною, прбутковим ордером.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ
«БК«Рембудтранс».

ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» в
перевіряємому періоді, мало
взаємовідносини з ТОВ
«БК«Рембудтранс» щодо закупівлі
«ЄД-118А, машина в комплекті, КР-1» на
підставі договору № 50/82 від 16.05.2012р.
Реальність здійснення господарської
операції з ТОВ «БК«Рембудтранс»
підтверджується: накладними,
прибутковими ордероми, накладними
зобов'язаннями, податковими
накладними, графіками поставок,
додаткового договору та платіжними
дорученнями.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ
«Будмашпост».

ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» в
перевіряємому періоді, також мало
взаємовідносини з ТОВ «Будмашпост»
щодо закупівлі «пружинок для
електромеханічних машин» в кількості
500 шт. у сумі з ПДВ 31752 грн. Реальність
здійснення господарської операції з
ТОВ «Будмашпост» підтверджується:
накладною, прибутковими ордерами,
картками, податковою накладною,
платіжними дорученнями.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ «ТД«Глав
Снаб».

ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» мало
взаємовідносини з ТОВ «ТД «Глав Снаб»
щодо закупівлі товару. Реальність
здійснення господарської операції з
ТОВ «ТД«Глав Снаб» підтверджується:
видатковими накладними, прибутковими
ордерами, картками, накладними
зобов'язаннями, платіжними
дорученнями, податковими накладними.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ «ТД
«Стіроплен».

Відповідно до договорів: № 50/91 від
18.06.2012р.; № 50/89 від 14.06.2012р.; № 50/95 від
13.07.2012р. та № 50/84 від 25.05.2012р. укладених
між ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» (покупцем) та
ТОВ «ТД «Стіроплен» (постачальник) в
яких, постачальник зобов'язується
передать власність покупця, а покупець
прийняти і оплатити товар (тягові
електродвигуни та комплектуючі до них
в т. д.) в асортименті, згідно
специфікацій. Реальність здійснення
господарської операції з ТОВ «ТД
«Стіроплен» підтверджується:
накладною зобов'язанням, прибутковими
ордерами, товарними накладними,
платіжним дорученням, графіками
поставки, додатковми угодоми,
податковими накладними.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ
«Южхімресурси».

Відповідно до договору поставки від
30.05.2011 № 27/60-02, укладеного з TOB
Южхімресурси», ПАТ НВП «Смілянський
електромеханічний завод» придбано
товарів (натрій гексаметафосфат,
олеїнова кислота, графіт ливарний) на
загальну суму 12396 грн. На підставі
видаткових та податкових накладних,
оформлених TOB «Южхімресурси»,
товариством включено до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати за 2011 рік в сумі
10330 грн. і до складу податкового кредиту
за серпень 201 1 року ПДВ в сумі 476 грн., за
грудень 201 1 року в сумі 1 590 грн.
Реальність здійснення господарської
операції з ТОВ «Южхімресурси»
підтверджується: специфікаціями,
додатковими угодами, видатковими
накладними, карткою, прибутковими
ордерами, податковими накладними,
платіжними дорученнями, рахунками.

Підтвердження реальності
господарської операції з ТОВ
«фірма«Вертон-сервіс».

Так, згідно договорів від 21.07.2011р. №
47/11-Т, від 11.08.2011 № 67/11-Т, від 01.09.2011 № 90/11-Т
укладених між ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» та TOB
«фірма«Вертон Сервіс», останнє
зобов'язалось виконати роботи з
хімічного промивання опалювальних
котлів і систем опалення та технічного
обслуговування технічного обладнання.
На підставі актів виконаних робіт та
податкових накладних, складених TOB
«фірма«Вертон Сервіс», ПАТ НВП
«Смілянський електромеханічний завод»
включено до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати в сумі 1563575 грн.,
в т. ч. за 201 1 рік в сумі 976070 грн., за 2012
рік в сумі 587505 грн. та до складу
податкового кредиту 307315 грн. ПДВ.
Реальність здійснення господарської
операції з ТОВ «фірма«Вертон-сервіс»
підтверджується: протоколами до
договорів, актами виконаних робіт,
податковими накладними, платіжними
дорученнями, рахунками, додатковими
угодами, актами звірки.

Подальше використання таворів у
господарській діяльності ПАТ «НВП
«Смілянський електромеханічний завод»
підтверджується укладеним контрактами
та договорами, що надані на
підтвердження обставин добровільного
страхування фінансових ризиків з
товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Сяйво».

Суд зазначає, що посилання відповідача
в акті перевірки та запереченнях про
відсутність між позивачем та деякими
контрагентами письмово оформлених
договірних відносин, суд вважає
недоцільним. Суд роз'яснює, що у
відповідності до ст.ст. 205-206 Цивільного
кодексу України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність. Юридичній особі, що
сплатила за товари та послуги на
підставі усного правочину з другою
стороною, видається документ, що
підтверджує підставу сплати та суму
одержаних грошових коштів.

Разом з цим, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Листом Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 року №742/11/13-11,
визначено, що згідно статті 1 Закону
України від 16.07.99р. № 996-ХІУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Отже, судом встановлено, що умови
укладених між позивачем та TOB
«фірма«Вертон - сервіс», ТОВ
«Южхімресурси», ТОВ «Енком», ТОВ
«Елегін», ТОВ «ТД «Стироплен», ТОВ
«ТД«Главснаб», ТОВ «БК«Рембудтранс»,
ТОВ «Транс Атлантіка сервіс», ПП
«Паллетбудінвест», ТОВ «Оптіс
Україна», ТОВ «Харків Енергопром», ТОВ
«Будмашпост», ТДВ «СК «Сяйво», ТОВ
«Біофа» договорів - виконані, про що
свідчать первинні бухгалтерські
документи. Дані первинні документи не
визнані недійсними, а тому вважаються
належними доказами по справі.

Частиною 1, 2 статті 3 Господарського
кодексу України визначено, що під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Статтею 198 Податкового кодексу України
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати (нарахування) податку за
податковими зобов'язаннями згідно з
пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а
для операцій з постачання послуг
нерезидентом на митній території
України - дата сплати (нарахування)
податку за податковими зобов'язаннями,
що були включені отримувачем таких
послуг до податкової декларації
попереднього періоду.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Податкова накладна є підставою на
віднесення до податкового кредиту
витрат по сплаті податку на додану
вартість у покупця, зареєстрованого як
платник податку.

В ході дослідження доказів по справі
судом встановлено, що фактичними
підставами податкового органу для
невіднесення вказаних сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
позивача стали акт перевірки
контрагентів позивача.

Слід наголосити, що відповідно до ст. 47
Податкового кодексу України
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органом, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах несуть юридичні особи,
постійні представництва нерезидентів,
які відповідно до Кодексу визначені
платниками податків, а також їх
посадові особи. Отже, платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податків і не може автоматично
поширюватись на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів.

У постанові Верховного суду України
від 13.01.2009 року по справі № 09/05
зазначено, що покупець не може нести
відповідальність ані за несплату
податків продавцем, ані за можливу
недостовірність відомостей про
продавця, що містяться у Єдиному
реєстрі, за діяльності продавцем.

Крім того, у довідці Вищого
адміністративного суду України від
15.04.2010 року "Про результати вивчення та
узагальнення практики застосування
адміністративними судами окремих норм
Закону "Про податок на додану вартість"
викладено, зокрема, що ведення
податкового обліку покладено на
кожного окремого платника податку, при
цьому такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Таким чином, допущені порушення одним
платником податків у відображенні у
податковому обліку певної
господарської операції, не впливають
на права та обов'язки іншого платника
податків.

Статтею 61 Конституції України
передбачено, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Отже, фактичне виконання вказаних
господарських операцій свідчить про їх
наповненість належним юридичним
змістом, що тягне за собою настання
передбачених законом правових
наслідків, зокрема, в частині
оподаткування податком на прибуток.

Суд звертає увагу, що неприпустимість
притягнення до відповідальності особи,
у випадку неправомірних дій іншої
особи підтверджується практикою
Європейського суду з прав людини. Так, в
пункті 71 рішення у справі "Булвес"АД
проти Болгарії" Європейський суд з прав
людини дійшов такого висновку: "…Суд
вважає, що компанія-заявник не повинна
нести відповідальність за наслідки
невиконання постачальником його
обов'язків щодо своєчасного
декларування ПДВ і, як наслідок,
сплачувати ПДВ повторно разом із пенею.
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження для компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів та
вимогами захисту права власності".

Вищенаведений висновок Європейський
суд з прав людини повторно підтвердив у
рішенні у справі "Бізнес Сепорт Сентре
проти Болгарії", у пункті 23 якого
зазначено, що у разі виявлення
податковими органами невиконання
постачальником своїх обов'язків як
платника ПДВ, вони могли б розпочати
податкову перевірку цього
постачальника, з тим щоб стягнути з
нього належні платежі та штрафні
санкції. Утім, зазначив Суд, прямого
впливу на оподаткування
організації-заявника (Бізнес Сепорт
Сентре) це не мало б.

Європейський суд з прав людини чітко
визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення законодавства його
контрагентом.

Рішення Європейського суду з прав
людини згідно з статтею 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", як зазначалося
вище, мають в Україні значення джерела
права. Більше того, частина 2 статті 8
Кодексу адміністративного судочинства
України вимагає врахування практики
Європейського суду з прав людини при
вирішенні справ.

Щодо відсутності у контрагентів
позивача фінансово-господарських
можливостей для здійснення
комерційної діяльності, та її
здійснення без мети реального настання
правових наслідків, суд зазначає
наступне.

Питання нікчемності правочинів
регулюється Цивільним кодексом
України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно із абз. 1 ч. 2 ст. 215 ЦК України,
недійсним є правочин, якщо його
невідповідність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Отже, основним критерієм для того, щоб
вважати правочин нікчемним, є його
недійсність, встановлена законом, а не
актом податкової перевірки.

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю (абз. 1 ч. 2
ст. 216 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України,
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконним
заволодіння ним.

Згідно з ч. 2 ст. 228 ЦК України правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним.

Вказана обставина не може впливати на
податковий облік підприємства при
умові не доведення стороною товарності
здійснення нею операцій та реальності
спірних правовідносин.

За умови фактичного виконання
сторонами спірних господарських
операцій, порушення контрагентом
податкового законодавства не можуть
бути причиною позбавлення позивача
права на податкову вигоду.

Щодо відсутності товарно-транспортних
накладних, то відповідно до ухвали ВАСУ
від 19.03.2013 року у справі № К/9991/42011/12 за
наявності документів, які
підтверджують фактичне отримання
позивачем товару та його використання
у власній господарській діяльності,
ненадання такого документа як
товарно-транспортна накладна не може
бути єдиною беззаперечною підставою
для висновку про відсутність
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей,
оскільки, відповідною транспортною
документацією обов'язково має бути
підтверджено здійснення послуг з
перевезення вантажів, а не факт
придбання товару.

Що стосується твердження, відповідача
про порушення п. 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року № 637 Позивачем не оприбутковано в
касі підприємства готівкові кошти на
загальну суму 153959,00 грн., а
безпосередньо здавалась до
банківської установи, суд зазначає
наступне.

Згідно ст. 28 Закону України №755 від
15.05.2003 року «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» відомості про
відокремлені підрозділи юридичної
особи залучаються до її реєстраційної
справи та включаються до Єдиного
державного реєстру. Статтею 58
Господарського кодексу України
передбачено, що відкриття суб'єктом
господарювання філій (відділень),
представництв без створення юридичної
особи не потребує їх державної
реєстрації. Відомості про відокремлені
підрозділи суб'єктів господарювання
залучаються до її реєстраційної справи
та включаються до Єдиного державного
реєстру в порядку, визначеному законом.

База відпочинку «Сокирно» ПАТ «НВП
«Смілянський електромеханічний завод»
є відокремленим структурним
підрозділом позивача, що
підтверджується положенням про база
відпочинку «Сокирно» та Витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 09.09.2013 року, в якому у рядку
«Дані про відокремлені підрозділи
юридичної особи» вказано, що «База
відпочинку «Сокирно»; 36779591; 18000,
Черкаська обл., Черкаський район,
селище Сокирна, вул. Придніпровська,
будинок 65.»

Згідно п. 2.8 Положення про ведення
касових операцій в національній валюті
в Україні (далі -Положення),
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року №637, підприємства можуть тримати у
позаробочий час в своїх касах
готівкову виручку (готівку) в межах, що
не перевищують встановлений ліміт
каси. Готівкова виручка (готівка), що
перевищує встановлений ліміт каси,
обов'язково здається до банків для її
зарахування на банківські рахунки.
Відокремлені підрозділи
підприємств-юридичних осіб можуть
здавати готівкову виручку (готівку)
безпосередньо до кас таких юридичних
осіб або до будь-якого банку для її
переказу і зарахування на банківські
рахунки зазначених юридичних осіб.

Згідно ч. 2 п. 2.8 вищезгаданого
Положення, здавання готівкової виручки
(готівки) здійснюється самостійно (у
тому числі із застосуванням
програмно-технічних комплексів
самообслуговування) або через
відповідні служби, яким згідно із
законодавством України надано право на
перевезення валютних цінностей і
інкасацію коштів.

Таким чином, те, що позивачем не
оприбутковано в касі підприємства
готівкові кошти на загальну суму 153959,00
грн. не є порушенням, оскільки згідно п.
2.8 Положення про ведення касових
операцій в національній валюті в
Україні (положення якого в цьому разі
необхідно застосовувати), відокремлені
підрозділи підприємств-юридичних осіб
можуть здавати готівкову виручку
(готівку) безпосередньо до кас таких
юридичних осіб або до будь-якого банку
для її переказу і зарахування на
банківські рахунки зазначених
юридичних осіб, тобто за вибором.

Крім того, в матеріалах справи
міститься наказ ПАТ «НВП «Смілянський
електромеханічний завод» від 18.05.2009р. №
121-О, в якому встановлено ліміт каси
База відпочинку «Сокирно» - « 0» та
безпосередньо касова книга від 07.06.2011
року, а тому, посилання відповідача на
порушення пункт 2,6 Положення є
безпідставним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з статтею 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує усі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Суд прийшов до висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
суперечать вимогам чинного
законодавства, є необґрунтованими та
такими, що прийняті з порушенням вимог
ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС
України, а тому підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Смілянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області від 07.10.2013р. №
.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Смілянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області від 07.10.2013р. №
.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Смілянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області від 07.10.2013р. №
.

Стягнути з державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства «НВП«Смілянський
електромеханічний завод» 487 (чотириста
вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового
збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд в порядку ст. 185-187
КАС України.

Суддя
В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено
16.06.2014р.