Справа № 183/1529/14-а (2а/183/149/14)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 рокусправа № 183/1529/14-а
(2а/183/149/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів:
Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши в судовому засіданні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В
И В :

В березні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації (далі
- відповідач), в якому просив визнати
протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі меншому ніж встановлено ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати відповідача
провести перерахунок та здійснити
виплату недоплаченої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру п'яти мінімальних
заробітних плат, визначених на момент
виплати.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1
залишино без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на не повне
з'ясування судом обставин справи,
просив ухвалу суду скасувати і
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Сторони, які належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, у судове засідання не з'явились,
у зв'язку з чим, відповідно до ст.41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії
відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1
(а.с. 5) та користується пільгами,
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На відповідача покладений обов'язок
здійснення виплати щорічної допомоги
на оздоровлення саме в розмірах,
передбачених Законом України «Про
статус та соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу
України передбачено, що виключно
Законом про Державний бюджет України
визначаються надходження та витрати
Державного бюджету України.

Частинами першою та другою статті 23
Бюджетного Кодексу України
передбачено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.

Пунктом п. 3 прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
на 2012 рік», визначено, що у 2012 році норми
і положення ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовують в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

У 2013 році норми і положення статтей
20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністраві,
виходячи з фінансових ресурсів та
відповідно до Закону України «Про
державний бюджет на 2013 рік».

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року у справі № 1-11/2012
встановлено, що Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Розмір грошової допомоги на
оздоровлення визначений Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005
року № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно з матеріалами справи
виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, передбаченої ст. 48
вказаного Закону, за 2013 рік здійснено
відповідачем 15 травня 2013 року у розмірі
100 грн. (а.с 4), а з позовом звернувся, лише
5.03.2014 року з пропуском шестимісячного
терміну звернення до суду.

Згідно зі ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, чинне законодавство,
встановленими строками, обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Відповідно до ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Таким чином, суд першої інстанції
вірно виходив з того, що строк
звернення до суду з адміністративним
позовом, у спірних правовідносинах,
визначено ст.99 КАС України.

З огляду на викладене, з урахуванням
часу звернення позивача з позовом до
суду суд апеляційної інстанції вважає
за необхідне ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205, 206
КАС України, суд апеляційної інстанції,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року - залишити
без задоволення.

Ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч. 10 ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук