Справа № 804/1159/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 рокусправа № 804/1159/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укренергочормет»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року у справі №804/1159/14 за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі
м.Дніпропетровська до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укренергочормет» про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и В :

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
звернулося до суду з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Укренергочормет»
заборгованості в сумі 28 521, 33 грн. за
вересень-листопад 2013 року. В
обґрунтуванні заявлених вимог, позивач
посилається на те, що товариство з
обмеженою відповідальністю
«Укренергочормет», в порушення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», не
перераховувало витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у зв'язку з чим має
заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах
(список №1).

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року позовні вимоги
задоволено. Постанова суду мотивована
обов'язком підприємства
відшкодовувати Фонду фактичні витрати
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, товариство з обмеженою
відповідальністю «Укренергочормет»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просило
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга фактично
обґрунтована тим, що у підприємства
відсутній законодавчо визначений
обов'язок сплачувати витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
міністрів України.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомленні про час та
місце розгляду справи, не з'явились, у
зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювався.

Від відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку з неможливістю прибуття у
судове засідання представника через
хворобу. Вивчивши подане клопотання,
колегія суддів не знаходить підстав
для його задоволення з огляду на
наступне. Так до клопотання не надано
жодних доказів, які б свідчили про
поважність причин неявки представника
у судове засідання. Відповідно до ч.4
ст.196 КАС України неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи. Таким чином,
неявка відповідача не перешкоджає
розгляду справи, при цьому колегією
суддів врахована відсутність з боку
відповідача клопотань про
дослідження нових доказів у справі,
щоб унеможливлювало розгляд справи
за

наявними матеріалами справи і
відповідно було б перешкодою для
розгляду справи у відсутності
відповідача.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконання вимог Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
за № 64/8663, Управлінням Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська було направлено
відповідачу розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п. "а" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за вереснь-листопад 2013
року на загальну суму 28 521, 331 грн. для
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій за рахунок
підприємства.

Відповідно до абз.абз. 1, 3 п.2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації -
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" діяв Закон
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", абз. 4 п.
1 ст. 2 якого передбачалось, що для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом
оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Водночас, відповідно до абз. 4 п. 2
прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Враховуючи, що положення абз. 4 п. 2
прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" є спеціальними
щодо абз. 3 п. 2 прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанцій про існування у відповідача
обов'язку відшкодовувати органам
Пенсійного фонду України суми
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах відповідно до пункту "а" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Встановлені обставини справи, які не
заперечуються відповідачем, свідчать
про те, що пенсії, відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку яких є предметом спору у
справі, призначені особам у
відповідності до п. «а» ст..13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до п. «а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», згідно частини 2 розділу
XV Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», підлягають
відшкодуванню підприємствами.

Крім цього, відповідно до п.6.4
Інструкції «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно із п. 6.5 Інструкції №21-1,
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Відповідно до п.6.8 Інструкції №21-1,
підприємства щомісячно до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Отже, отримавши розрахунки Фонду, про
що не заперечував відповідач,
підприємство було зобов'язаного
сплатити такі суми у строки, які
визначено п.6.8. Інструкції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укренергочормет» залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі №804/1159/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст..212
КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено
04.06.2014р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк