Справа № 2а-4010/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/21907/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 22 грудня 2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області про визнання дій незаконними, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 22 грудня 2011
року залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 березня
2013 року відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області про визнання дій незаконними
та визнання права на складання проекту
відводу земельної ділянки із
землеустрою.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4 є власником
земельної ділянки, розташованої в с.
Нові Петрівці Вишгородського району
Київської області, масив
«Вишгородський», що підтверджується
державним актом серія ЯЕ №107309 від
23.03.2007 року, цільове призначення - для
ведення особистого селянського
господарства.

Вказана земельна ділянка межує із
землями запасу сільради, а тому позивач
звернулась до відповідача із заявою
про вибір про місце розташування
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
та з обґрунтуванням необхідності
відведення земельної ділянки.

Новопетрівською сільською радою при
голосуванні за проект рішення «Про
надання згоди ОСОБА_4 на збір
матеріалів погодження місця
розташування земельної ділянки»
рішення прийнято не було, оскільки
вказаний проект не набрав необхідної
кількості голосів депутатів.

Позивач звернулась до суду з вимогою
про визнання права на складання
проекту відведення земельної ділянки
із землеустрою щодо складання
державного акту власності на земельну
ділянку, загальною площею близько 0,2226
га, яка знаходить в с. Нові Петрівці
Вишгородського району Київської
області, масив «Вишгородський» і межує
із земельною ділянкою, що належить
позивачці.

Відмовляючи в позові, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
відповідач у спірних правовідносинах
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що визначений чинним
законодавством України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів та вбачає за доцільне
зазначити про таке.

Так, згідно ст. 116 Земельного кодексу
України (в редакції від 16 вересня 2008
року) громадяни набувають право
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України (в редакції від 16
вересня 2008 року) громадяни зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель
комунальної власності для ведення
особистого селянського господарства у
межах норм безоплатної приватизації,
подають заяву про вибір місця
розташування земельної ділянки до
відповідної сільської ради за місцем
знаходження земельної ділянки.

Положеннями ст. 151 Земельного кодексу
України (в редакції від 16 вересня 2008
року) визначено порядок вибору місця
розташування земельної ділянки та
надання дозволу і вимог на розроблення
проекту її відведення.

Згідно ч. 4 ст. 151 Земельного кодексу
України (в редакції від 16 вересня 2008
року) особи зацікавлені у вилученні
земельних ділянок звертаються із
заявою (клопотанням) про вибір місця
розташування земельних ділянок до
відповідної сільської ради.

Відповідно до ч. 7 ст. 151 Земельного
кодексу України, відповідний орган
державної влади або місцевого
самоврядування згідно зі своїми
повноваженнями розглядає заяву
(клопотання) і в тижневий строк з дня
реєстрації направляє її копії на
розгляд територіальних органів
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів, органів містобудування і
архітектури тощо.

Зазначені органи протягом трьох тижнів
з дня реєстрації заяви (клопотання)
надають відповідній сільській раді
висновок про можливість відведення
земельної ділянки для цілей,
зазначених у заяві (клопотанні),
граничні розміри земельної ділянки та
її площу, склад угідь земель, вимоги
щодо відведення земельної ділянки.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України
та п. 34 ст. 26 і ст. 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
питання передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян належить до виключної
компетенції сільської ради, що
вирішуються на її пленарних
засіданнях.

При цьому, складання проекту
відведення земельної ділянки із
землеустрою відбувається внаслідок
надання дозволу на це відповідним
повноважним органом місцевого
самоврядування.

Відповідно до п.34 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», виключною компетенцією
міських Рад є вирішення відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Слід зазначити, що судові органи
покликані захищати права та законні
інтереси позивачів, однак позбавлені
компетенції виконувати функції
суб'єктів владних повноважень та не
вправі перебирати на себе вказані
повноваження.

Крім цього, згідно з частиною третьою
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи, що сільрада не надала згоди
ОСОБА_4 на збір матеріалів погодження
місця розташування спірної земельної
ділянки, колегія суддів погоджує
висновки судів попередніх інстанцій
про передчасність позовних вимог щодо
визнання права на складання проекту
відведення земельної ділянки із
землеустрою щодо складання державного
акту власності на земельну ділянку,
загальною площею близько 0,2226 га, яка
знаходить в с. Нові Петрівці
Вишгородського району Київської
області, масив «Вишгородський».

Отже, відповідач діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
визначений чинним законодавством
України.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 22 грудня 2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 березня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: