Справа № 757/4687/14-а
Суддя: Ільєва Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4687/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року Печерський районний
суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Ільєвої Т.Г. ,

при секретарі Федотовій Т.О.

за участю

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Іванюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, Пенсійного фонду
України, третя особа: Держава України в
особі Державної казначейської служби
України про визнання бездіяльності та
дій неправомірними, зобов'язання
призначити виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_3, звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, Пенсійного фонду
України, Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим, третя особа: Держава України в
особі Державної казначейської служби
України та просив: визнати право
громадянина України ОСОБА_3 на пенсійне
забезпечення в Україні; визнати
протиправною бездіяльність Пенсійного
фонду України щодо не забезпечення
своєчасного і в повному обсязі
фінансування і виплати пенсії
позивачу; визнати протиправними
бездіяльність УПФУ в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська і УПФУ в
Центральному районі м. Сімферополя
щодо непризначення, ненарахування і
невиплати позивачу пенсії за віком, а
також дії щодо відмови в призначенні
пенсії за його заявою; зобов'язати УПФУ
в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська і УПФУ в Центральному
районі м. Сімферополя призначити і
виплачувати позивачу з 26.12.2013 р. пенсію
за віком, з проведенням її індексації і
здійсненням компенсації втрати
частини доходу у зв'язку з несвоєчасною
виплатою незаконно не призначеної, не
нарахованої і не виплаченої пенсії,
допустивши негайне виконання виплати
пенсії за 1 місяць.

Ухвалою від 20.06.2014 р. позовні вимоги
позивача до УПФУ в Центральному районі
м. Сімферополя залишено без розгляду.

Позов обґрунтував тим, що вона є
громадянкою України, особою похилого
віку, яка потребує пенсійного і
соціального забезпечення, оскільки
досяг пенсійного віку, а також має
достатній страховий стаж для
призначення пенсії за віком. У 1997 році з
місця проживання: АДРЕСА_1, вона виїхала
на постійне місце проживання до
Ізраїлю, де була прийнята на
консульський облік в консульському
відділі посольства України. Після
виїзду та станом на день подачі заяви
до суду пенсія позивачу не
призначалась. Вважає відмову органів
Пенсійного фонду України в призначення
їй пенсії проявом дискримінації за
ознакою місця проживання, що є
порушенням законодавства України, норм
міжнародного права і міжнародної
судової практики.

В судовому засіданні представник
відповідача Пенсійного фонду України,
зазначив, що позовні вимоги вважає
безпідставними та просить відмовити в
їх задоволенні.

Представник відповідача УПФУ в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська та представник
третьої особи Державної казначейської
служби України в судове засідання не
з'явилися, про місце і час розгляду
справи повідомлялися належним чином.

Вивчивши адміністративний позов,
заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

Одним з відповідачів в даній справі
позивач зазначив Пенсійний фонд
України (м. Київ, вул. Бастіонна, 9), тому
з урахуванням правил предметної і
територіальної підсудності
адміністративних справ (п. 4 ч. 1 ст. 18, ч.
1, 2 ст. 19 КАС України) розгляд справи
проводиться Печерським районним судом
м. Києва.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, є
громадянкою України, що
підтверджується виданим на її ім'я
паспортом громадянина України для
виїзду за кордон (а.с. 21-29). Постійним
місцем проживання позивача є Ізраїль.
До виїзду за кордон позивач проживала
за адресою: АДРЕСА_1.

26.12.2013 р. позивач через представника
звернулася до УПФУ в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська із заявою
про призначення пенсії за віком, яка
була отримана відповідачем 30.12.2013 р.
(а.с. 45).

Листом від 31.12.2013 р. № Ч-262 УПФУ в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська роз'яснило позивачу
порядок подання заяви про призначення
пенсії, зазначило перелік необхідних
документів та звернуло увагу на те, що
заява разом із переліченими
документами подається до органу
Пенсійного фонду за місцем реєстрації
заявника (а.с. 50-51).

Крім того, 26.12.2013 р. позивач звернулася
із заявою до Пенсійного фонду України,
в якій просить призначити їй пенсію за
віком або визначити, до якого
територіального органу Пенсійного
фонду України вона має звернутися для
розгляду по суті заяви про призначення
пенсії та отримання пенсійних виплат
(а.с. 53-56).

Пенсійний фонд України листом від
09.01.2014 р. № 18926/М-11 повідомив
представника позивача, що пенсія може
бути призначена ОСОБА_3 за умови
подання до управління Пенсійного фонду
України за місцем проживання паспорта
громадянина України або посвідки на
постійне проживання в Україні та
документів про страховий стаж і
заробіток. Зазначило також, що на даний
час триває робота спільно з
Міністерством соціальної політики
України щодо підготовки
нормативно-правових актів, спрямованих
на виконання рішення Конституційного
Суду України від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009,
якими будуть передбачені умови, норми і
механізм виплати пенсій громадянам,
які проживають у країнах, з якими не
укладено міждержавних договорів щодо
пенсійного забезпечення (а.с. 57-58).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні
право на соціальний захист кожного
громадянина, без будь-яких винятків,
держава реалізує положення ст. 24
Конституції України, відповідно до
яких громадяни мають рівні
конституційні права і не може бути
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування
та захист своїм громадянам, які
перебувають за її межами (ч.3 ст. 25
Конституції України).

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України від
09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" право
на отримання пенсій та соціальних
послуг із солідарної системи мають,
зокрема, громадяни України, які
застраховані згідно із цим Законом та
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку чи визнані інвалідами
в установленому законодавством
порядку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж, а в разі смерті цих осіб
- члени їхніх сімей, зазначені у статті
36 цього Закону, та інші особи,
передбачені цим Законом.

Статтею 26 цього Закону передбачено, що
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років.

В силу ч. 1, 2 статті 44 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком
може бути подана застрахованою особою
не раніше ніж за місяць до досягнення
пенсійного віку.

Відповідно до п. 1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок), заява про
призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

В пункті 7 Порядку наведений перелік
документів, необхідних для призначення
пенсії, а пунктом 16 встановлено, що
особа, яка звертається за пенсією
(незалежно від виду пенсії), повинна
пред'явити паспорт (або інший документ,
що засвідчує цю особу, місце її
проживання (реєстрації) та вік).

Отже, відповідно до вказаного
підзаконного нормативно-правового
акта громадяни України, які досягли
встановленого законом пенсійного віку
і мають необхідний страховий стаж,
можуть реалізувати гарантоване їм
Конституцією України та Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" право
на отримання пенсії виключно за умови
проживання на території України.

Конституційний Суд України в рішенні
від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009 визнав такими, що
не відповідають Конституції України
(неконституційними), положення п. 2 ч. 1
ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" щодо
припинення виплати пенсії пенсіонерам
на час постійного проживання
(перебування) за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір.

Зокрема, в п. 3.3 цього рішення зазначено,
що оспорюваними нормами Закону
конституційне право на соціальний
захист поставлене в залежність від
факту укладення Україною з відповідною
державою міжнародного договору з
питань пенсійного забезпечення. Таким
чином держава, всупереч конституційним
гарантіям соціального захисту для всіх
осіб, що мають право на отримання
пенсії у старості, на законодавчому
рівні позбавила цього права
пенсіонерів у тих випадках, коли вони
обрали постійним місцем проживання
країну, з якою не укладено відповідного
договору. Виходячи із правової,
соціальної природи пенсій право
громадянина на одержання призначеної
йому пенсії не може пов'язуватися з
такою умовою, як постійне проживання в
Україні; держава відповідно до
конституційних принципів зобов'язана
гарантувати це право незалежно від
того, де проживає особа, якій
призначена пенсія, - в Україні чи за її
межами.

При цьому Конституційний Суд України
звернув увагу Верховної Ради України
на необхідність приведення у
відповідність до Конституції України
положень інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору.

Таким чином, відсутність на даний час
механізму виплати пенсій громадянам,
які проживають у країнах, з якими не
укладено міждержавних договорів щодо
пенсійного забезпечення, не може бути
підставою для позбавлення позивача як
громадянина України гарантованого
йому державою права на отримання
пенсії у старості.

За наведених обставин відмова у
призначенні позивачу пенсії з цієї
підстави є неправомірною.

У зв'язку з вищевикладеним та
враховуючи те, що позивач народилася,
проживала і працювала до виїзду за
кордон у м. Дніпропетровську, суд
вважає, що відповідати за цим позовом
має УПФУ в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська.

Водночас суд не вправі зобов'язати УПФУ
в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська призначити позивачу
пенсію за віком, оскільки, крім
досягнення пенсійного віку, необхідною
умовою для призначення пенсії є
наявність відповідного страхового
стажу, який в силу ч.2 ст. 24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
обчислюється територіальними органами
Пенсійного фонду за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку, а за періоди до впровадження
системи персоніфікованого обліку - на
підставі документів та в порядку,
визначеному законодавством, що діяло
до набрання чинності цим Законом.

Тому, виходячи з приписів ч.5 ст. 45
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і пунктів 37-39 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суд покладає на УПФУ в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська обов'язок розглянути
подану представником позивача заяву
про призначення пенсії за віком від
26.12.2013 р. з прийняттям відповідного
рішення.

Не підлягає також задоволенню позовна
вимога про визнання за громадянином
України ОСОБА_3 права на пенсійне
забезпечення в Україні, оскільки таке
її право передбачено чинним
законодавством України і не потребує
додаткового врегулювання судовим
рішенням.

Керуючись статтями 160, 162, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська, Пенсійного фонду
України, третя особа: Держава України в
особі Державної казначейської служби
України про визнання бездіяльності та
дій неправомірними, зобов'язання
призначити виплату пенсії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська щодо відмови в
призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком з
підстави відсутності в неї
зареєстрованого місця проживання в
Україні.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська розглянути подану
ОСОБА_3 через представника заяву про
призначення пенсії за віком від 26.12.2013
р. з прийняттям відповідного рішення.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на постанову суду подається
Київському апеляційному
адміністративному суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя