Справа № 826/3159/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3159/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва до
Публічного акціонерного товариства
Київський завод реактивів, індикаторів
та аналітичних препаратів «РІАП» про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Публічного акціонерного
товариства Київський завод реактивів,
індикаторів та аналітичних препаратів
«РІАП» про стягнення заборгованості з
відшкодування різниці пенсії,
призначеної науковим працівникам
згідно Закону України «Про наукову та
науково - технічну діяльність» та сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
наукові працівники відповідача у
розмірі 2372,18 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
квітня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав неповного з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 квітня 2014 року та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідач має заборгованість перед
територіальним управлінням Пенсійного
фонду України з фактичних витрат на
виплату пенсій науковим працівникам за
січень 2014 року у розмірі 2372,18 грн.

Позивачем на адресу відповідача
направлялось повідомлення про суму
витрат на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до Закону України «Про наукову та
науково-технічну пенсію» і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів по ОСОБА_2.

Сума боргу в добровільному порядку
відповідачем не погашена, у зв'язку з
чим позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів, виходив з наступного.

Предметом розгляду даної справи є
заборгованість з відшкодування
різниці фактичних витрат на виплату
пенсій наукового представника, порядок
призначення та виплати якої
регулюється Законом України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність».

Так, згідно частини першої статті 24
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» держава
встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників, які
мають необхідний стаж наукової роботи,
пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів.

Частиною 2 вказаної статті Закону
встановлено, що пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається при досягненні
пенсійного віку: чоловікам - за
наявності стажу роботи не менше 25
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 20 років; жінкам - за
наявності стажу роботи не менше 20
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 15 років.

При цьому, частиною дев'ятою статті 24
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність»
закріплено, що різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник,
фінансується: для наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних бюджетних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III -IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів державного бюджету; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» суб'єктами наукової і
науково-технічної діяльності на яких
розповсюджується дія даного закону є:
вчені, наукові працівники,
науково-педагогічні працівники, а
також наукові установи, наукові
організації, вищі навчальні заклади
ІІІ-ІV рівнів акредитації, громадські
організації у науковій та
науково-технічній діяльності.

Статтею 1 вказаного Закону визначено,
що науковим працівником є вчений, який
за основним місцем роботи та
відповідно до трудового договору
(контракту) професійно займається
науковою, науково-технічною,
науково-організаційною або
науково-педагогічною діяльністю та має
відповідну кваліфікацію незалежно від
наявності наукового ступеня або
вченого звання, підтверджену
результатами атестації. Вченим - є
фізична особа, яка має повну вишу
освіту та проводить фундаментальні та
(або) прикладні наукові дослідження і
отримує наукові та (або)
науково-технічні результати.

Проте, колегія суддів погоджується з
судом першої інстанції, що матеріали
справи не містять доказів того, що у
відповідача наявні працівники, які
займають наукові посади та займаються
науковою (науково-педагогічною)
діяльністю під час роботи у вказаному
товаристві, зокрема, такі відомості не
підтверджені і відносно ОСОБА_2.

Крім того, як вірно зазначено судом
першої інстанції, рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 22.11.2005 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ВАТ «Київський завод «РІАП»,
третя особа: Управління пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
Києва про надання уточнюючої довідки,
яке набрало законної сили, встановлено,
що ДП «Київський завод «РІАП» та ВАТ
«Київський завод «Ріап» протягом
всього часу існування займалося
виключно виробничою діяльністю і в
своєму складі наукових підрозділів не
мало.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відсутність на підприємстві наукових
підрозділів виключає можливість
проведення ним наукових досліджень
та наявності в штаті наукових
працівників.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва залишити
без задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
16.06.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.