Справа № 824/1947/14-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 824/1947/14-а

11:08

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Брезіної Т.М.;

секретаря судового засідання - Хміля
С.Р.;

за участю:

представника позивача - Беженаря І.В.;

представника відповідача - Боянжія
Д.І.;

представника третьої особи - Бушкевича
А.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Сокирянському районі
Чернівецької області до Відділу
державної виконавчої служби
Сокирянського районного управління
юстиції Чернівецької області, третьої
особи - відділу примусового виконання
рішення Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецької
області, про визнання протиправними
дій та скасування рішень ,-

СУТЬ СПОРУ:

Позиція позивача.

В поданому до суду адміністративному
позові позивач просив суд визнати
протиправними дії державного
виконавця Злого Р.М. та скасувати
постанови відділу ДВС Сокирянського
управління юстиції від 07.02.2014 р. серії
ВП №42080254, ВП №42081276, ВП №42081980, ВП №42082413,
ВП №42080589, ВП №42082938, ВП №42083260, ВП №42083748,
ВП №42084619, ВП №42084853, ВП №42085059, ВП №42085275,
ВП №42079877, ВП №42082671, ВП №42081621 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження і постанови від 04.04.2014 р. ВП
№43014573, ВП №43014318, ВП №43014183 та
зобов'язати відповідача прийняти
вищезазначені виконавчі документи до
виконання.

Ухвалою суду від 16.05.2014 р.
адміністративний позов в частині
позовних вимог залишено без розгляду, у
зв'язку з пропущенням, визначеного ст.
181 КАС України, строку звернення до
адміністративного суду.

В частині вимог щодо визнання
протиправними дії державного
виконавця Злого Р.М. та скасування
постанов відділу ДВС Сокирянського
управління юстиції від 04.04.2014 р. ВП
№43014573, ВП №43014318, ВП №43014183 ухвалою суду
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 16.05.2014 року
відкрито провадження по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконанні у відповідача перебували
заяви про примусове виконання
виконавчих листів на суму 1555255,30 грн. по
стягненню заборгованості з
підприємства Сокирянської виправної
колонії №67. 26.12.2013 УПФУ в Сокирянському
районі Чернівецької області отримало
постанови про повернення виконавчих
документів. 16.01.2014 позивачем повторно
направлено до виконання вищезазначені
виконавчі листи. Постановами від 04.04.2014
р. старшим державним виконавцем Злим
Р.М. відмовлено у відкритті виконавчого
провадження у відповідності до п.4 ч.1
ст.26 Закону України „Про виконавче
провадження", а саме пред'явлення
виконавчого документа до органу ДВС не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення.

Посилання відповідача на ч.2 ст. 21 цього
Закону позивач вважає неправильним.
Так, згідно положень цієї статті на
відділ примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими: боржниками
є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади;
сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.
Однак, позивач зазначає, що вказані
норми не стосуються вказаних
правовідносин.

25.02.2014 р. позивачем був направлений лист
щодо проведення перевірки виконавчих
проваджень до прокуратури
Чернівецької області. У зв'язку з тим,
що у відповіді прокуратури
Чернівецької області на вищевказаний
лист питання про підвідомчість
виконання рішення суду так і не
вирішено, позивачем 04.04.2014 р. повторно
направлено 3 заяви про примусове
виконання виконавчих листів на суму
375835,75 грн. по стягненню заборгованості
з Підприємства СВК № 67 до ВДВС
Сокирянського РУЮ. Згідно відмітки про
отримання листа у поштовому
повідомленні, ВДВС Сокирянського РУЮ
дані заяви про примусове виконання
отримано 09.04.2014 р., а постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження винесено 04.04.2014 р., тобто ще
до отримання вищевказаних заяв.
Позивач вважає, що державним
виконавцем також порушено ч.2 ст.26
Закону, а саме відмову у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову
протягом трьох робочих днів, а за
рішенням, що підлягає негайному
виконанню, - не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її заявникові
разом з виконавчим документом.
Оскільки копії постанов про відмову у
відкритті провадження відправлено
тільки 24.04.2014 року.

Позиція відповідача.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог зазначив,
що згідно відомостей Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та статуту
Державного підприємства «Підприємства
Сокирянської виправної колонії
відділу державної пенітенціарної
служби України в Чернівецькій області
(67)», засноване на державній власності і
належить до сфери управління Державної
пенітенціарної служби України, яка є
його засновником. Відповідач вважає, що
підприємство підпорядковане Державній
пенітенціарній службі України, яка
здійснює управління ним безпосередньо
або через відділ Державної
пенітенціарної служби України в
Чернівецькій області. Державна
пенітенціарна служба України є
центральним органом виконавчої влади,
згідно ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження» на відділ
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, Головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими: боржниками
є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи.

Також відповідач зазначив, що
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження винесені
04.04.2014 р. є опечаткою, так як завідуючим
підрозділом з доставки кореспонденції
до ЄДРВП помилково внесено дату
надходження не 09.04.2014 р., а 04.04.2014 р.

Враховуючи вищенаведене відповідач
вважає, що під час винесення постанов
про відмову у відкритті виконавчого
провадження не було допущено порушень
вимог законодавства, а тому у
задоволенні позову позивача просив
відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача та третьої
особи позов не визнали та просили
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

УПФ у Сокирянському районі
Чернівецької області направило 04.04.2014
року три виконавчих листи
Чернівецького окружного
адміністративного суду №2а-2899/10/2470,
№2а-493/10/2470, №2а-662/10/2470 до ВДВС
Сокирянського районного управління
юстиції. (а.с. 13,14, 17).

ВДВС Сокирянського районного
управління юстиції отримано вказані
виконавчі листи 09.04.2014 року. (а.с. 16).

Судом встановлено, що 04.04.2014 р.
відповідачем винесено постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) по
виконавчим провадженням ВП №43014573, ВП
№43014318, ВП №43014183, в яких зазначено, що
згідно відомостей Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та статуту Державного
підприємства «Підприємства
Сокирянської виправної колонії
відділу державної пенітенціарної
служби України в Чернівецькій області
(67)», засноване на державній власності і
належить до сфери управління Державної
пенітенціарної служби України, яка є
його засновником. Відповідач вважає, що
підприємство підпорядковане Державній
пенітенціарній службі України, яка
здійснює управління ним безпосередньо
або через відділ Державної
пенітенціарної служби України в
Чернівецькій області. Державна
пенітенціарна служба України є
центральним органом виконавчої влади,
згідно ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження» на відділ
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, Головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими: боржниками
є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи (а.с.20-31).

Судом досліджено статут Державного
підприємства «Підприємство
Сокирянської виправної колонії
відділу державної пенітенціарної
служби України в Чернівецькій області
(№67)», ідентифікаційний код 08681139, в
якому вказано, що Підприємство
Сокирянської виправної колонії №67
засноване на державній власності і
належить до сфери управління Державної
пенітенціарної служби України, яка є
його засновником. Підприємство
підпорядковане ДПтС України, яка
здійснює управління ним безпосередньо
або через відділ ДПтС України в
Чернівецькій області (а.с.93-103).

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
"Про державну виконавчу службу" від
24.03.1998 р. №202/98-ВР (далі - Закон №202/98-ВР)
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом, а згідно ст.1 цього ж Закону
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, примусове повне і
неупереджене виконання рішень,
передбачених законом.

Згідно ст.2 Закону №202 правову основу
діяльності державної виконавчої
служби становлять Конституція України,
цей Закон, інші закони та
нормативно-правові акти, що прийняті на
їх виконання.

Законом України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV
визначено умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Згідно положень ст. 20 Закону №606
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Статтею 25 Закону №606 визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом, відповідачем
винесено постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження у
зв'язку із пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення по
виконавчим провадженням ВП №43014573, ВП
№43014318, ВП №43014183. У постановах про
відмову у відкритті виконавчого
провадження зазначено, що відповідно
до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 р.
№606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV) на відділ
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими: боржниками
є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи; сума зобов'язання
становить від трьох до десяти
мільйонів гривень або еквівалентну
суму в іноземній валюті.

Таким чином відповідачем фактично
визначено, що здійснювати виконавче
провадження по вказаним виконавчим
листам повинен відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Чернівецькій
області. Такі висновки відповідача
ґрунтувались на тому, що боржником є
територіальний підрозділ центрального
органу виконавчої влади «Підприємство
Сокирянської виправної колонії
відділу державної пенітенціарної
служби України в Чернівецькій області
(№67)».

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про центральні органи виконавчої
влади" від 17.03.2011 року № 3166-VI (далі- Закон
- № 3166-VI) систему центральних органів
виконавчої влади складають
міністерства України та інші
центральні органи виконавчої влади.
Пунктами 9,12 частини 2 статті 8 Закону №
3166-VI визначено, що Міністр як керівник
міністерства, зокрема, утворює,
ліквідовує, реорганізовує за
погодженням з Кабінетом Міністрів
України територіальні органи
міністерства як структурні підрозділи
апарату міністерства, що не мають
статусу юридичної особи; утворює,
ліквідовує, реорганізовує
підприємства, установи, організації,
що належить до сфери управління
цього міністерства, затверджує їхні
положення (статути), призначає на
посади за погодженням з головами
місцевих державних адміністрацій та
звільняє з посад їх керівників, крім
випадків, установлених законом,
здійснює у межах своїх повноважень
інші функції з управління об'єктами
державної власності.

Статтею 13 Закону - № 3166-VI визначено, що
територіальні органи міністерства
утворюються як юридичні особи
публічного права в межах граничної
чисельності державних службовців та
працівників міністерства і коштів,
передбачених на утримання
міністерства, ліквідовуються,
реорганізовуються за поданням
міністра Кабінетом Міністрів України.
Територіальні органи міністерства
утворюються у випадках, коли їх
створення передбачено положенням
про міністерство, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Указу Президента України "Про
затвердження Положення про Державну
пенітенціарну службу України,
затвердженого 6 квітня 2011 року № 394/2011,
передбачено, що ДПтС України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи
управління в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька областей) територіальні
органи управління, а також через
підпорядковані територіальним
органам управління
кримінально-виконавчу інспекцію,
установи виконання покарань, слідчі
ізолятори, воєнізовані формування,
навчальні заклади, заклади охорони
здоров'я, підприємства установ
виконання покарань, інші підприємства,
установи і організації, створені
для забезпечення виконання
завдань Державної
кримінально-виконавчої служби України.

При цьому, постановою Кабінету
Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. №
1062 "Про утворення територіальних
органів Державної пенітенціарної
служби" визначено, утворити як юридичні
особи публічного права територіальні
органи Державної пенітенціарної
служби шляхом перетворення
територіальних органів Державного
департаменту з питань виконання
покарань за переліком згідно з
додатком. В додатку до цієї постанови,
зокрема передбачено, утворити Відділ
Державної пенітенціарної служби в
Чернівецькій області.

З огляду на наведене, Державне
підприємство «Підприємство
Сокирянської виправної колонії
відділу державної пенітенціарної
служби України в Чернівецькій області
(67)» не є територіальним підрозділом
центрального органу виконавчої влади,
а є підприємством, що належить до
сфери управління цього міністерства
через його територіальний підрозділ.
Вказані поняття є різними і не можуть
трактуватися на власний розсуд.

Згідно відомостей Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та статуту Державного
підприємства «Підприємства
Сокирянської виправної колонії
відділу державної пенітенціарної
служби України в Чернівецькій області
(67)», засноване на державній власності і
належить до сфери управління Державної
пенітенціарної служби України, яка є
його засновником.

Відповідач правильно зазначає, що
підприємство підпорядковане Державній
пенітенціарній службі України, яка
здійснює управління ним безпосередньо
або через відділ Державної
пенітенціарної служби України в
Чернівецькій області. Однак, наведене
не свідчить про те, що підприємство є
територіальним підрозділом
центрального органу виконавчої влади.

З урахуванням наведеного, посилання
відповідача при винесенні постанов про
відмову у відкритті виконавчого
провадження на ч. 2 ст. 21 Закону №606, є
неправомірним.

Позивачем також вірно зазначено, що
ВДВС Сокирянського районного
управління юстиції надіслано копії
постанов про відмову відкритті
виконавчих проваджень із порушенням
строку, визначеного ч. 2 ст. 26 Закону №606.
Судовим розглядом встановлено, що
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження датовані
04.04.2014 року було відправлено до УПФУ у
Сокирянському районі 24.04.2014 року. При
цьому, мало місце порушення зазначення
дати винесення оскаржуваних постанов,
так як виконавчі листи надійшли до ВДВС
Сокирянського районного управління
юстиції 09.04.2014 року, а постанови
датовані державним виконавцем Злим
Романом Миколайовичем ВДВС
Сокирянського районного управління
юстиції 04.04.2014 року.

Таким чином, аналізуючи викладене суд
прийшов до висновку, що позов
Управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Сокирянського
районного управління юстиції
Чернівецької області про визнання
протиправними дій та скасування
постанов про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) по виконавчим провадженням
ВП №43014573, ВП №43014318, ВП №43014183 підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Частиною 2 цієї статті в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що позивач належним чином
обґрунтував свої позовні вимоги, тоді
як відповідач не надав суд будь-яких
доказів, які підтверджують законність
винесення постанов про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України судові витрати з відповідача
не стягуються.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВДВС
Сокирянського управління юстиції від
04.04.2014 р. ВП №43014573, ВП №43014318, ВП №43014183.

3.Зобов'язати відповідача повторно
вирішити питання щодо прийняття
виконавчих документів по
вищезазначеним виконавчим
провадженням до виконання.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185,
частин першої-другої статті 186 КАС
України сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в
апеляційному порядку дану постанову
шляхом подання апеляційної скарги до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Скарга про
апеляційне оскарження даної постанови
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або в разі відсутності
сторони в судовому засіданні з дня
одержання її копії. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини рішення
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанову у повному обсязі сторони
можуть отримати після 23 червня 2014 р.

Суддя
Т.М. Брезіна