Справа № 808/2494/14
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року 17:19Справа №
808/2494/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Татаринова Д.В., при секретарі судового
засідання Білоус А.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовною
заявою Державного навчального закладу
«Запорізький будівельний центр
професійно-технічної освіти» до
Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі міста Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

за участю представників:

від позивача - Русанова Ю.М. (дов. № 650
від 18 листопада 2013 року);

від відповідача - Михайлюченко В.М. (дов.
№ 790/0/08-31-10-011 від 13 лютого 2014 року), -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державного навчального закладу
«Запорізький будівельний центр
професійно-технічної освіти» (далі -
позивач, ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО») до
Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі міста Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - відповідач,
ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя),
в якому позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення № від 21
березня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що бухгалтер ДНЗ
«Запорізький БЦ ПТО» Прилепа Т.В.
документи податкової звітності в
електронному вигляді за 4 квартал 2013
року подані нею вчасно, а саме 04 лютого
2014 року, що підтверджується квитанцією
№ 1 в текстовому форматі. Квитанцію № 1
представником позивача отримано у
податковому органі 21 лютого 2014 року,
після чого позивачем вдруге надані
відповідні документи звітності та
ключі електронного цифрового підпису.
Вважає, що квитанція повинна бути
надіслана органами доходів і зборів не
електронну адресу платника податків, з
якої було надіслано податкову
звітність. Вважає, що податковим
повідомленням-рішенням № від 21
березня 2014 року протиправно накладені
штрафні санкції, оскільки позивачем не
порушено термінів подання звітності до
податкового органу.

У судовому засіданні представник
позивача просить суд задовольнити
позов, з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив у повному обсязі, з підстав
зазначених у письмових запереченнях. У
запереченнях відповідач зазначає, що 07
березня 2014 року проведено перевірку
своєчасності подання ДНЗ «Запорізький
БЦ ПТО» податкової звітності, в ході
якої встановлено порушення пункту 51.1.
статті 51, пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України, а саме
несвоєчасне подання податкового
розрахунку сум доходу за 4 квартал 2013
року. За вказане порушення
відповідачем, на підставі пункту 119.2
статті 192 Податкового кодексу України,
застосовано штрафні санкції на суму
510,00 грн., які мають своє відображення у
спірному рішенні. На підставі вище
викладеного вважає, що податкове
повідомлення-рішення прийнято
податковим органом у порядку
встановленому чинним законодавством, а
тому підстави для його скасування
відсутні. Просить відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

На підставі вище викладеного вважає, що
податкове повідомлення-рішення №
від 21 березня 2014 року прийнято
податковим органом у порядку
встановленому чинним законодавством, а
тому підстави для його скасування
відсутні. Просить відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Вислухавши думку представників сторін,
розглянувши матеріали та з'ясувавши
всі обставини адміністративної справи,
які мають юридичне значення для
розгляду та вирішення спору по суті,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

07 березня 2014 року, на підставі
підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,
підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75,
статті 79 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами
та доповненнями), фахівцями ДПІ у
Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
проведена документальна невиїзна
позапланова перевірка ДНЗ
«Запорізький будівельний центр
професійно-технічної освіти»
бухгалтера підприємства Прилепи
Тетяни Валентинівні () з
питання порушення терміну подачі
(неподання) податкового розрахунку сум
податку, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку за формою №
1ДФ.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог пункту 51.1 статті 54,
підпункту «б» пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та
доповненнями), а саме: позивачем не
своєчасно подано податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
за формою № 1 ДФ за 4 квартал 2013 року.

Відповідальність платника податку, за
неподання податкової звітності або її
затримку, передбачена підпунктом 119.2
статті 119 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами
та доповненнями), частиною 1 статті 163-4
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

За результатами проведеної перевірки
складено Акт № 194/1710 від 07 березня 2014
року.

Не погодившись з висновками
викладеними в акті перевірки № 194/1710
від 07 березня 2014 року, позивач, листом
б/н від 14 березня 2014 року (вх. № 4079/10 від
14 березня 2014 року) звернувся до
податкового органу з письмовими
поясненнями стосовно вчасного подання
податкової звітності в електронному
вигляді за 4 квартал 2013 року до ДПІ у
Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області.

Листом № 1582/08-31-18-013 від 21 березня 2014
року податковим органом надано
відповідь на письмові пояснення щодо
акту перевірки, в якій зазначено, що
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і утриманого з них
податку за формою № 1 ДФ за 4 квартал 2013
року надійшов на адресу ДПІ у
Хортицького району м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області з
порушення терміну подання, а саме - 21
лютого 2014 року.

На підставі акту перевірки № 194/1710 від 07
березня 2014 року, заступником
начальника Державної податкової
інспекції у Хортицькому районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області винесено податкове
повідомлення-рішення № від 21
березня 2014 року, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
за платежем: 110101, за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 510,00 грн.

Не погоджуючись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням № від 21
березня 2014 року позивач звернувся до
суду з вимогою про його скасування.

Судом встановлено, що 04 лютого 2014 року
бухгалтером Державного навчального
закладу «Запорізький будівельний
центр професійно-технічної освіти»
Прилепою Т.В. до податкового органу (в
електронному вигляді) подано
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку за формою № 1 ДФ за 4 квартал
2013 року.

Як вбачається з квитанції № 1, яка
міститься в матеріалах справи,
податкову звітність за 4 квартал 2013
року до електронної бази ІС
«Податковий блок» не прийнято, у
зв'язку з невірною послідовністю
підпису документа.

Так, 21 лютого 2014 року позивачем до
податкового органу вдруге подано
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку за формою № 1 ДФ за 4 квартал
2013 року, однак з порушенням терміну
подання податкової звітності.

Згідно зі статтею 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкова декларація подається за
вибором платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів:

а) особисто платником податків або
уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Пунктом 49.4 статті 49 Податкового
кодексу України, платники податків, що
належать до великих та середніх
підприємств, подають податкові
декларації до контролюючого органу в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Згідно з пунктом 51.1 статті 51
Податкового Кодексу України,
податковий агент зобов'язаний подавати
у строки, встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку органу
державної податкової служби за місцем
свого обліку.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15
Податкового Кодексу України,
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.180 пункту 14.1
статті 14 Податкового Кодексу України,
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність податковим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Згідно зі статтею 18 Податкового
Кодексу України, податковим агентом
визнається особа, на яку цим Кодексом
покладається обов'язок з обчислення,
утримання з доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до
платників податку і мають права та
виконують обов'язки, встановлені цим
Кодексом для платників податків.

Згідно з пунктом 176.2 статті 176
Податкового кодексу України, особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Правила та порядок складання та
подання податкових розрахунків
затверджені наказом ДПА України від 24
грудня 2010 року № 1020 «Про затвердження
форми Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма № 1ДФ)
та Порядку заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку».

Так, податковий розрахунок подається
окремо за кожний квартал (податковий
період) протягом 40 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного кварталу. Окремий податковий
розрахунок за календарний рік не
подається.

Надається він до органу ДПС за
місцезнаходженням податкового агента -
юридичної особи або її відокремлених
підрозділів чи до органу державної
податкової служби за податковою
адресою фізичної особи - податкового
агента. Він може бути наданий органу
державної податкової служби в
електронній формі за добровільним
рішенням податкового агента.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 10 квітня 2008
року № 233 «Про подання електронної
податкової звітності» затверджено
Інструкцію з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку. Зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 16 квітня 2008 року за №
320/15011 (далі - Інструкція № 233).

Порядок подання податкових документів
в електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку
передбачений ІІІ розділом Інструкції
№ 233.

Підпунктами 5.2, 5.3 пункту 5 розділу ІІІ
Інструкції № 233 передбачено, що платник
податків

отримує в органі ДПС за місцем
реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи
регіональної ДПА текст примірного
договору про визнання електронних
документів (додаток 1), безкоштовне
спеціалізоване програмне забезпечення
формування та подання до органів ДПС
податкових документів в електронному
вигляді;

ознайомившись з редакцією договору,
заповнює необхідні реквізити, у тому
числі вписує свою електронну адресу,
підписує та скріплює печаткою два
примірники договору (для фізичної
особи суб'єкта підприємницької
діяльності за наявності печатки).

Дослідивши, наданий представником
відповідача, копію договору № 1 від 20
грудня 2013 року про визнання
електронних документів, судом
встановлено, що у договорі платником
податку не зазначено жодної
електронної адреси.

Пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції № 233
передбачено, що при поданні податкових
документів в електронній формі
телекомунікаційними каналами зв'язку
платник податків та органи ДПС повинні
додержуватися такого порядку:

7.1 платник податків створює податковий
документ в електронному вигляді
відповідно до затвердженого формату
(стандарту) за допомогою
спеціалізованого програмного
забезпечення.

Після підготовки платником податків
податкового документа в електронному
вигляді на нього накладаються ЕЦП
посадових осіб платника податків у
такому порядку: першим - ЕЦП головного
бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП
керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом
відбитка печатки платника податків.

За відсутності у платника податків
посади бухгалтера електронні цифрові
підписи посадових осіб платника
податків накладаються у такому
порядку: першим - ЕЦП керівника, другим -
ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки
платника податків.

У квитанції № 1 від 04 лютого 2014 року у
графі виявлені помилки встановлена
невірна послідовність підписів
документа, а саме: 1-й підпис: печатка
ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО», 2-й підпис:
директор Міхєєв Андрій Андрійович, 3-й
підпис: співробітник Прилепа Тетяна
Валентинівна.

Отже, податковий орган вірно дійшов
висновку про невірну послідовність
завантаження ЕЦП посадових осіб
платника податків, який міститься у
квитанції № 1.

У даному випадку позивач повинен був
пересвідчитись у прийнятті
контролюючим органом податкового
розрахунку, про що зазначається у
квитанції № 1.

Крім того, пунктом 7.4 розділу ІІІ
Інструкції № 233 передбачено, що перша
квитанція є підтвердженням платнику
податків передачі його податкових
документів в електронному вигляді до
органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку. Ця
квитанція надсилається органами ДПС на
електронну адресу платника податків, з
якої було надіслано податкову
звітність. Другий примірник першої
квитанції в електронному вигляді
зберігається в органі ДПС.

04 лютого 2014 року Державним навчальним
закладом «Запорізький будівельний
центр професійно-технічної освіти»
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплачено) на користь
платників податку, і сум утриманого з
цих податку за формою № 1ДФ подано до
податкового органу (за допомогою
електронного зв'язку) із порушенням
послідовності завантаження ЕЦП
посадових осіб платника податків, а 21
лютого 2014 року позивачем подано
вказаний розрахунок, вже із порушенням
встановлених термінів, а саме після 10
лютого 2014 року.

Пунктом 47.1 статті 47 Податкового
кодексу України передбачено, що
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органам, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах, несуть:

47.1.1. юридичні особи, постійні
представництва нерезидентів, які
відповідно до цього Кодексу визначені
платниками податків, а також їх
посадові особи.

Відповідальність за порушення
податкового законодавства
відокремленим підрозділом юридичної
особи несе юридична особа, до складу
якої він входить;

47.1.2. фізичні особи - платники податків
та їх законні чи уповноважені
представники у випадках, передбачених
законом;

47.1.3. податкові агенти.

Відповідальність за податкові
правопорушення в частині неподання,
подання з порушенням встановлених
строків, подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку передбачена
пунктом 119.2 статті 119 Податкового
кодексу України.

Пунктом 119.2 статті 119 Податкового
кодексу України передбачено, що
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку, якщо такі недостовірні
відомості або помилки призвели до
зменшення та/або збільшення податкових
зобов'язань платника податку та/або до
зміни платника податку - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень.

Положеннями статті 109 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх
посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що податкове правопорушення це діяння
яке посягає на важливі для держави
суспільні відносини, порушення яких є
шкідливим як для держави так і
суспільства.

Протиправність податкового
правопорушення є діянням, яке призвело
до невиконання або неналежного
виконання вимог, установлених
Податковим кодексом України, контроль
за дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Податковим кодексом України
вимагається від податкових агентів
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку, своєчасно подавати у
строки податковий розрахунок суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування та усувати
самостійно виявлені помилки.

Враховуючи, що пунктом 119.2 статті 119
Податкового кодексу України
відповідальність встановлена за сам
факт подання податкової звітності з
порушенням встановлених строків (який
підтверджується матеріалами справи),
то доводи позивача стосовно
необґрунтованості оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення,
судом не прийняті до уваги.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Надаючи правову оцінку спірному
рішенню відповідача суд виходить з
приписів частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до яких, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до вимог статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, у зв'язку з тим, що позивачем не
спростовані висновки податкового
органу за результатами документальної
невиїзної позапланової перевірки, суд
дійшов висновку, що відповідачем
доведено правомірність дій під час
проведення перевірки, законність
висновків викладених в акті перевірки
та обґрунтованість податкового
повідомлення - рішення № від 21
березня 2014 року, тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 94, 158, 160, 161, 162, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову
відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини 1 статті 254 КАС
України та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами встановленими
статтями 185-186 КАС України.

Суддя
Д. В. Татаринов.