Справа № 805/3564/14
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
справа №805/3564/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Васильєвої І. А., Казначеєва Е.Г.,
Яманко В.Г.,

Секретар судового засідання Карабан
Т.М.,

За участі представника позивача
Алпєєва А.Є. (на підставі довіреності)

За участі представника відповідача
Майдикова С.Б. (на підставі довіреності)

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
13 травня 2014 року у справі № 805/3564/14 за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Транспортник" до
Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправним та
скасування рішення № від 13
лютого 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
рішення № від 13 лютого 2014 року
винесене заступником начальника ДПІ у
Волноваському районі ГУ Міндоходів у
Донецькій області Охрименко Г.А. про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, про застосування до
Відкритого акціонерного товариства
«Транспортник» штрафу у розмірі 2226.23
грн. та пені у розмірі 2130,30 грн. за
період з 23 квітня 2013 року до 24 грудня 2013
року (а.с. 3-4).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 13 травня
2014 року позов Відкритого акціонерного
товариства "Транспортник" задоволений,
визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області № від 13 лютого
2014 року про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску,
відповідно до якого на Відкрите
акціонерне товариство "Транспортник"
накладений штраф в розмірі 2226,23 грн. та
нарахована пеня в сумі 2130,30 грн. за
період з 23 квітня 2013 року по 24 грудня 2013
року (а.с. 89-91).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (а.с. 93).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції не вірно застосовано норми
матеріального права, а саме: ч. 2 ст.6, ч. 8,
ч. 12 ст. 9, ч.11, ч. 14 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», та норми
процесуального права, а саме: ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, що призвело до ухвалення
незаконної постанови про задоволення
позовних вимог ВАТ «Транспортник».

Апелянт вказує на те, що судом першої
інстанції не було встановлено, що ВАТ
«Транспортник» як платник єдиного
внеску несвоєчасно сплатив суми
єдиного внеску самостійно обчислені у
наданих розрахунках за період з 23
квітня 2013 року по 24 грудня 2013 року.
Даний висновок підтверджується
матеріалами справи, а саме копіями
звітів та зворотнім боком особового
рахунку платника, які є в матеріалах
справи, але жодних доказів того, що суми
єдиного внеску самостійно визначені у
наданих звітах були сплачені у строки
визначені частиною 8 статті 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» позивачем
надано не було.

Апелянт наголошує на тому, що за
несвоєчасну сплату єдиного внеску ДПІ
у Волноваському районі рішенням від 13
лютого 2013 року № до ВАТ
«Транспортник» були застосовані
штрафні санкції у розмірі 2226,23 грн. та
нарахована пеня у розмірі 2130,30грн.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, просив постанову
суду першої інстанції скасувати, у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти доводів
апеляційної скарги, просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 13 лютого 2014 року
Державною податковою інспекцією у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області було прийнято рішення № ,
яким до Відкритого акціонерного
товариства "Транспортник" застосовані
штрафні санкції в розмірі 2226,23 грн. (10%)
та нарахована пеня в розмірі 2130,30 грн.
(0,1 % на суму недоїмки) за період з 23
квітня 2013 року по 24 грудня 2013 року за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату єдиного внеску (а.с.
5).

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 08
липня 2010 року № 2464-VI.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 вищезазначеного
Закону єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»платниками
єдиного внеску є: роботодавці -
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами. Обов'язками
платника єдиного внеску згідно Закону,
зокрема, є своєчасність, повнота
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1
частини першої статті 4 цього Закону,
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на суми якої (якого) нараховується
єдиний внесок, одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
таких платників (авансові платежі).
Винятком є випадки, якщо внесок,
нарахований на ці виплати, вже
сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
органом доходів і зборів за платником
визнана переплата єдиного внеску, сума
якої перевищує суму внеску, що підлягає
сплаті, або дорівнює їй. Кошти
перераховуються одночасно з
отриманням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

У відповідності до ч. 12 ст. 9 даного
Закону єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Відповідно до п. 15 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», рішення
органу доходів і зборів про
нарахування пені та/або застосування
штрафів, передбачених частинами
одинадцятою і дванадцятою цієї статті,
є виконавчим документом.

У разі, якщо платник єдиного внеску
не сплатив зазначені в рішенні суми
протягом десяти робочих днів, а також
не повідомив у цей строк орган
доходів і зборів про оскарження
рішення, таке рішення передається
державній виконавчій службі в
порядку, встановленому законом.

Суми штрафів та нарахованої пені,
застосованих за порушення порядку та
строків нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску, стягуються в
такому самому порядку, що і суми
недоїмки із сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», єдиний внесок
нараховується на суму нарахованої
заробітної плати за видами виплат, які
включають основну та додаткову
заробітну плату, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, у тому числі в
натуральній формі, що визначаються
відповідно до Закону України "Про
оплату праці", та суму винагороди
фізичним особам за виконання робіт
(надання послуг) за цивільно-правовими
договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, 13
лютого 2014 року Державною податковою
інспекцією у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області було прийнято
рішення № про застосування
штрафних санкцій до Відкритого
акціонерного товариства "Транспортник"
в розмірі 2226,23 грн. (10%) та нарахована
пеня в розмірі 2130,30 грн. (0,1 % на суму
недоїмки) за період з 23 квітня 2013 року
по 24 грудня 2013 року за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату єдиного внеску (а.с. 5).

Разом з тим, в матеріалах справи
міститься постанова заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Волноваського РУЮ
від 08 лютого 2013 року якою був
накладений арешт на всі рахунки
товариства, що підтверджує
неможливість здійснення позивачем
будь-яких розрахунків (а.с. 13-14).

Як вбачається з постанови Відділу
державної виконавчої служби
Волноваського РУЮ про зняття арешту з
коштів боржника від 16 жовтня 2013 року,
арешт був знятий 16 жовтня 2013 року з
коштів боржника (а.с.).

Тому, позивачем суми внесків були
сплачені разом з перерахуванням
заробітної плати, що підтверджується
платіжними дорученнями.

Крім того, в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції, позивачем була
надана довідка про відсутність
заборгованості із сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 16
грудня 2013 року, підписана заступником
начальника ДПІ у Волноваському районі
ГУ Міндоходів у Донецькій області та
завідувачем сектору адміністрування
ЄСВ відділу доходів і зборів з фізичних
осіб (№ 13215/10/05-33-17-02-12).

Разом з тим, як правильно встановлено
судом першої інстанції в наявності
судові рішення якими встановлена
відсутність вини керівника ВАТ
«Транспортник» у несвоєчасній сплаті
єдиного соціального внеску у зв'язку з
накладенням арешту на рахунки
товариства, а саме: постанова
Волноваського районного суду
Донецької області від 19 грудня 2013 року,
якою було скасовано постанову
начальника Управління Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області від 18 червня 2013 року
про притягнення до адміністративної
відповідальності Алпєєва А.Є. за ч.5
ст.165-1 КУпАП і накладений штраф в
розмірі 1700 грн. та провадження у справі
було закрито (а.с. 6-8).

Крім того, в матеріалах справи
міститься постанова Волноваського
районного суду Донецької області від 21
лютого 2013 року, якою було скасовано
постанову заступника начальника
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області від 16 січня 2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності Алпєєва А.Є. за ч.5
ст.165-1 КУпАП і накладений штраф в
розмірі 1700 грн. та провадження у справі
було закрито (а.с. 9).

Отже як судом першої так і апеляційної
інстанції встановлені об'єктивні
причини через які підприємство було
позбавлено права вчасно сплачувати
єдиний соціальний внесок, що повинно
було враховано податковим органом під
час прийняття спірного рішення.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції. В
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 13 травня
2014 року у справі № 805/3564/14 -залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 13 травня
2014 року у справі № 805/3564/14 -залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 18 червня 2014
року.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв