Справа № 820/10248/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 р.
№ 820/10248/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Бідонько А.В.

при секретарі судового засідання -
Тайцеві А.Л.

за участю:

представника позивача - Шевченко Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція
у Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 в якому просив
суд стягнути кошти з відповідача, а
саме: 1147 грн. на розрахунковий рахунок
0007, банк ГУДКСУ у Харківській
області, МФО 851011, отримувач- УДКСУ у
Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ
у Харківській області, код отримувача
37999607, код платежу 18050400, назва платежу
:єдиний податок з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 має
податковий борг перед бюджетом у сумі
1147,0 грн. У зв'язку з несплатою
узгодженої суми податкового
зобов'язання у встановлені строки,
Державною податковою інспекцією у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області направлено
відповідачу податкову вимогу. Наведені
обставини свідчать про невиконання
відповідачем свого податкового
обов'язку щодо сплати податків та
зборів в строки та у розмірах,
встановлених законодавством України.

Представник позивача в судове
засідання був, адміністративний позов
підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлявся
судовою повісткою з поштовим
повідомленням, яке направлялось за
офіційним місцем знаходженням. Через
канцелярію суду надав клопотання про
перенесення судового засідання на
інший час у зв"язку з хворобою та
запізнілим отриманням ухвали, що
пов"язано з тим, що ухвалу та повістку
по справі ним було отримано 16.06.2014 року.

Суд, розглянувши в судовому засіданні
вказане клопотання зазначає, що згідно
наявного у матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення, судова повістка та
ухвали про відкриття та призначення до
розгляду справи були вручені особисто
ОСОБА_2 02.06.2014 року, Таким чином,
твердження відповідача стосовно
того, що ухвалу та повістку по справі
ОСОБА_2 було отримано 16.06.2014 року є
необґрунтованим та таким що не
відповідає дійсним обставинам справи.

Суд вважає, що відповідач був належним
чином та вчасно повідомлений про час,
дату та місце розгляду справи.

Стосовно посилання відповідача на не
можливість прибуття у судове засідання
у зв"язку з хворобою, суд зазначає, що
письмових доказів на підтвердження
вказаних обставин відповідачем до суду
надано не було.

Згідно ч.2 ст.49 КАС України, особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст. 40 КАС України,
особи, які беруть участь у справі,
свідки, експерти, спеціалісти,
перекладачі, які не можуть з поважних
причин прибути до суду, зобов'язані
завчасно повідомити про це суд.

За таких обставин, суд не визнає
причини не прибуття в судове засідання
представника відповідача поважними.

Суд вважає, що сторони є належним чином
повідомленими про дату, час та місце
судового засідання, потреба заслухати
свідка чи експерта відсутня, перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні немає, а тому суд вважає, що
справу слід розглянути за наявними в
ній матеріалами з огляду на положення
ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
пройшов державну реєстрацію у порядку,
визначеному Законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців", про що
зроблено запис у Витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 30.06.1998

Як платник податків Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Державній податковй
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області з
01.07.1997 року, та з 01.01.2012 року знаходиться
на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до п. 54.1 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Матеріалами справи встановлено, ФОП
ОСОБА_2 11.06.2013 року звернувся до
податкової інспекції із заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2
самостійно обрано спрощену систему
оподаткування за другою групою
платника єдиного податку у
відповідності із п. 291.4 ст. 291
Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 296.2 ст. 296 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої групи та другої груп
подають до органу державної податкової
служби податкову декларацію платника
єдиного податку у строк, встановлений
для річного податкового (звітного)
періоду, в якій відображаються обсяг
отриманого доходу, щомісячні авансові
внески, визначені пунктом 295.1 статті 295
цього Кодексу.

Згідно із п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал,рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Відповідно до даних облікової картки
сума заборгованості з єдиного податку
з фізичних осіб перед бюджетом України
ФОП ОСОБА_2 складає 1147,0 грн. (а.с. 9-11).

Суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.175
п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідачем суму самостійно
визначених податкових зобов'язань у
розмірі - 1147,0 грн. у визначені
законодавством строки сплачено не
було.

Статтею 59 Податкового кодексу України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання даної норми Державноюй
податковою інспекцією у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
адресу відповідача було направлено
податкову вимогу №13619-17 від 18.11.2013 року.

Підпунктом 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України визначено право
керівника державної податкової служби
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

На час розгляду адміністративної
справи сума заборгованості не сплачена
та складає 1147,0 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи
до уваги той факт, що відповідно до ч.1
ст.71 КАС України, кожна сторона
належними і достатніми доказами
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
відповідач належними доказами не довів
факту погашення заборгованості у
розмірі 1147,0 грн., суд прийшов до
висновку про законність та
обґрунтованість позовних вимог, через
що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах,
в яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 94, 160- 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу -
задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) до державного
бюджету України (р/р 0007, банк
ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011,
отримувач- УДКСУ у Московському районі
м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській
області, код отримувача 37999607, код
платежу 18050400, назва платежу: єдиний
податок з фізичних осіб)
заборгованість у розмірі 1147,0 грн. (одна
тисяча сто сорок сім гривень).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений
20.06.2014 року.