Справа № 2а/2370/8137/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Київ К/9991/38023/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Будпроектсервіс» на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
та постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 18.11.2011 року
по справі № 2а/2370/8137/2011 за поданням
Державної податкової інспекції у м.
Черкаси Черкаської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будпроектсервіс»
про стягнення коштів в рахунок
погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекції у м.
Черкаси Черкаської області звернулася
до суду з поданням до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будпроектсервіс» про стягнення
коштів в рахунок погашення податкового
боргу.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 18.11.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.04.2012 року у даній справі подання
задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні подання, оскільки вважає,
що постанову та ухвалу було прийнято з
порушенням норм матеріального права та
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що станом на 08.11.2011 року за
відповідачем обліковується
заборгованість з податку на прибуток
підприємств в сумі 305103 грн. 00 коп. та з
податку на додану вартість в сумі 244081
грн. 00 коп., що підтверджується
зворотнім боком облікових карток
відповідача.

Задовольняючи подання, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Згідно п. 6.1 Закону України від 21.12.2000
року №2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (далі - Закон №2181-III) визначено,
що у разі, коли сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 4 цього Закону, такий
контролюючий орган надсилає платнику
податків податкове повідомлення, в
якому зазначаються підстава для такого
нарахування, посилання на норму
податкового закону, відповідно до якої
був зроблений розрахунок або
перерахунок податкових зобов'язань,
сума податку чи збору (обов'язкового
платежу), належного до сплати та
штрафних санкцій за їх наявності,
граничні строки погашення, а також
попередження про наслідки їх несплати
в установлений строк та граничні
строки, передбачені законом для
оскарження нарахованого податкового
зобов'язання (штрафних санкцій за їх
наявності).

Відповідно до п.17.1 ст. 17 Закону № 2181-III
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства
накладаються на платника податків у
розмірах, визначених цією статтею, крім
штрафних санкцій за порушення
валютного законодавства, що
встановлюються окремим
законодавством. Штрафні санкції
накладаються контролюючими органами, а
у випадку, передбаченому пунктом 17.2
цієї статті, самостійно нараховуються
та сплачуються платником податків.

Підпунктами 5.2.1, 5.2.2 п. 5.2 ст.5 Закону №
2181-III визначено, що податкове
зобов'язання платника податків,
нараховане контролюючим органом
відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4
цього Закону, вважається узгодженим у
день отримання платником податків
податкового повідомлення, за винятком
випадків, визначених підпунктом 5.2.2
цього пункту.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі, коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
податкового повідомлення-рішення.

Матеріали справи свідчать про
виконання позивачем зазначених вимог
податкового законодавства.

Відповідно до пп.20.1.18 п. 20.1 ст.20 ПКУ
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПКУ визначено, що
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 183-3 КАС України
провадження у справах за зверненням
органів державної податкової служби
при здійсненні ними передбачених
законом повноважень здійснюється на
підставі подання таких органів щодо
стягнення коштів за податковим боргом.

Враховуючи, що 60 календарних днів після
надсилання податкової вимоги
відповідачу сплинули 14.11.2011 року,
позивач в межах 24-годинного строку, з
урахуванням вимог ст. 183-3 КАС України
звернувся до суду з поданням № 51165/10-017
від 15.11.2011 року.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
подання.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будпроектсервіс» відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
та постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 18.11.2011 року
по справі №2а/2370/8137/2011 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.