Справа № 826/17216/13-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Романчук О.М.

За участю секретаря судового
засідання: Горячевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Державний експертно-імпортний банк
України» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.01.14р. у справі №826/17216/13-а за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний експертно-імпортний банк
України» до Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві, терті особи: Приватне акціонерне
товариство «ГРІНКО», ОСОБА_2 про
скасування постанов та зобов'язання
вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
скасування постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження від 04.10.13р. ВП №34821288;
зобов'язання відповідача зняти арешт з
майна боржника, а саме: цінних паперів,
які належать на праві власності ПрАТ
"ГРІНКО": акції прості іменні,
бездокументарні, емітент ВАТ "Грінко",
код ISSIN UA, кількість 1 077 381 шт.,
номінальна вартість 5 386 905,00 грн., частка
у статутному фонді емітента - 34,296%.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.01.14р. у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції не враховано, що
дії відповідача щодо арешту майна ПрАТ
"ГРІНКО" та оголошення заборони його
відчуження порушують права позивача,
оскільки цінні папери, які належать на
праві власності ПрАТ "ГРІНКО": акції
прості іменні, бездокументарні,
емітент ВАТ "Грінко", код ISSIN UA,
кількість 1 077 381 шт., номінальна
вартість 5 386 905,00 грн., частка у
статутному фонді емітента - 34,296%, є
предметом застави Банку і вищий
пріоритет права на задоволення
забезпечених заставою вимог належить
саме Банку.

У судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги.

Представники відповідача та третьої
особи у судове засідання не з'явились,
про причини неявки суд не повідомили,
про проведення судового засідання
повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
позивача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається яз матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
державним виконавцем ВДВС
Голосіївського РУЮ при примусовому
виконанні виконавчого листа
Хортицького районного суду міста
Запоріжжя 17.10.12р. №2/825/454/2012 про
стягнення з ПрАТ "Грінко" на користь
ОСОБА_2 заборгованості по заробітній
платі у розмірі 1 096 507,26
грн. оскаржуваною постановою від
04.10.13р. ВП №34821288 накладено арешт на
майно боржника, а саме: цінні папери
незалежно від їх виду та форми випуску
як одного власника, так і кількох
співвласників, що належить боржнику -
ПрАТ "Грінко".

Апелянт вважає, що оскаржувана порушує
його права, як заставодержателя цінних
паперів, оскільки ним зареєстровано
обтяження раніше, а саме: 30.04.2010р.
шляхом внесення відповідного запису до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, що підтверджується відповідним
витягом про реєстрацію у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна від
вказаної дати.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що дії
відповідача щодо накладення арешту на
майно ПрАТ "Грінко" не порушують прав
позивача, оскільки останній не є
стороною чи учасником виконавчого
провадження або ж особою, яка
залучається до проведення виконавчих
дій; матеріали справи не містять
доказів, які б підтверджували
вилучення або примусову реалізацію у
межах спірних правовідносин
арештованих цінних паперів ПрАТ
"Грінко"; оскаржувана постанова
відповідає вимогам Закону України "Про
виконавче провадження" та винесена з
метою реального виконання рішення
суду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 54
Закону України "Про виконавче
провадження" від 21.04.99р. № 606-XIV (у
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, надалі - Закон №
606-XIV) звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Частина третя ст. 54 Закону № 606-XIV
передбачає, що для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Як свідчать обставини справи,
відповідно до договору застави майна
№151410Z40, укладеного 29 квітня 2010 року між
АТ "Укрексімбанк" (застоводержатель) та
ВАТ "Грінко" (правонаступником якого є
ПрАТ "Грінко") (заставодавець) з
урахуванням внесення змін до нього, у
якості забезпечення виконання
обов'язків перед заставодержателем, що
випливають з укладеного між сторонами
кредитного договору від 14 липня 2006 року
№18106К25/2153, заставодавець заставляє
цінні папери: акції прості іменні,
бездокументарні, емітент ВАТ "Грінко",
код ISSIN UA, кількість 1 077 381 шт.,
номінальна вартість 5 386 905 грн., частка у
статутному фонді емітента - 34,296%.

За даними витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна право застави на підставі
вказаного договору зареєстровано 30
квітня 2010 року, тобто право застави у
позивача виникло до винесення судом
рішення про стягнення з коштів з ПрАТ
"Грінко" на користь третьої особи.

В частині вартості предмета застави та
розміру заборгованості боржника
заставодержателю, судом першої
інстанції встановлено, що згідно
рішення Господарського суду міста
Києва від 03 червня 2013 року у справі
№910/4320/13, яке набрало законної сили,
звернуто стягнення на предмет застави
за договором застави майна №151410Z40 від 29
квітня 2010 року, а саме: цінні папери:
акції прості іменні, бездокументарні,
емітент ВАТ "Грінко", код ISSIN UA,
кількість 1 077 381 шт., номінальна
вартість 5 386 905,00 грн., частка у
статутному фонді емітента - 34,296%, для
задоволення грошових вимог АТ
"Укрексімбанк" за кредитним договором
від 14 липня 2006 року №18106К25/2153 в сумі 33 750
000 грн. заборгованості по кредиту, 17 227
683,94 грн. заборгованості по відсоткам за
користування кредитом, 200 625 грн.
заборгованості за управління кредитом,
2 688 281,25 грн. пені за несвоєчасне
погашення кредиту та інших платежів.

Тобто, вартість предмета застави не
перевищує розмір заборгованості
боржника - ПрАТ "Грінко" перед АТ
"Укрексімбанк".

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суд першої
інстанції, що накладення арешту на
цінні папери ПрАТ "Грінко" не порушує та
не обмежує права позивача на
задоволення його вимог як
заставодержателя за договором застави
майна №151410Z40 від 29 квітня 2010 року.
Наведена вище норма ст. 54 Закону № 606-XIV
стосується звернення стягнення на
заставлене майно боржника.

Як зазначено вище, відповідно до
частини першої ст. 52 Закону № 606-XIV
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

При цьому, позивачем не надано доказів
того, що у межах спірних правовідносин
були вилучені або реалізовані цінні
папери ПрАТ "Грінко".

Частина 6 ст. 54 Закону № 606-XIV
встановлює, що за рахунок коштів, що
надійшли від реалізації заставленого
майна, здійснюються утримання,
передбачені статтею 43 цього Закону,
після чого кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя. У
разі якщо заставодержатель не є
стягувачем у виконавчому провадженні,
йому виплачуються кошти після
належного підтвердження права на
заставлене майно. У разі задоволення в
повному обсязі вимог заставодержателя
залишок коштів використовується для
задоволення вимог інших стягувачів у
порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз вказаної правової норми вказує,
що за рахунок коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна, в першу
чергу задовольняються вимоги
заставодержателя, а вже потім
задовольняються вимоги інших
стягувачів за рахунок решти коштів.

Крім того, майно, на яке не може бути
звернуто стягнення, визначено статтею
56 Закону України "Про виконавче
провадження", а саме, не допускається
звернення стягнення на майно,
зазначене в переліку видів майна
громадян, на яке не може бути звернуто
стягнення за виконавчими документами,
згідно з додатком до цього Закону.

Водночас, згідно Переліку видів майна
громадян, на яке не може бути звернуто
стягнення за виконавчими документами,
який є додатком до Закону України "Про
виконавче провадження", будь-яких
обмежень стосовно майна боржника, яке
перебуває у заставі третіх осіб, не
встановлено.

Відповідно до частин 1-3 ст.57 Закону №
606-XIV, арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом:

винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідач
приймаючи спірну постанову та
накладаючи арешт на майно ПрАТ "Грінко"
діяв у відповідності до вимог Закону №
606-XIV.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У Х
В А Л И В:

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
експертно-імпортний банк України» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20.01.14р. у справі
№826/17216/13-а - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20.01.14р. у справі
№826/17216/13-а - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 12.06.14р.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М