Справа № 2а/1270/9407/2012
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Київ К/800/16607/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2013 року у справі за позовом
управління Пенсійного Фонду України в
м. Свердловську Луганської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області про стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року управління
Пенсійного Фонду України в м.
Свердловську Луганської області
звернулось в суд з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області, у якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив стягнути з відповідача суму
витрат на виплату пенсій за період з
01.03.2011 року по 01.10.2012 року у розмірі 5 966
404, 01грн.

В обґрунтування позову зазначив, що
відповідач відмовився прийняти до
заліку за наведений період у вказаному
розмірі витрати на виплату пенсій
громадянам, які отримали каліцтво в
державах СНД, по справах, в яких акти Н-1
не відповідають вимогам законодавства,
на виплату пенсій у зв'язку з втратою
годувальника дітям, які закінчили
навчання, виплату пенсій особам, яким
на дату смерті загиблого не
виповнилося 55 років тощо.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2012
року позов задоволено частково.
Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області суму витрат на
виплату пенсій за період з 01.03.2011 року
по 01.10.2012 року у розмірі 202 826, 76грн. на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Свердловську Луганської
області. В задоволенні решти позовних
вимог відмолено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено частково. Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області
суму витрат на виплату пенсій за період
з 01.03.2011 року по 01.09.2012 року в розмірі 47
552, 48грн. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з цими судовими
рішеннями, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області звернулося до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодовувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції зазначив, що
стягуючи з відповідача витрати на
виплату пенсій за період з 01.03.2011 року
по 01.09.2012 року разом з сумами адресної
допомоги, відмовляючи у стягненні
витрат на виплату пенсій дітям, що
навчаються, суд допустив порушення
вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області з
01.03.2011 року по 01.09.2012 року виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворіння та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання у загальній сумі 5966404,01
грн.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області вищевказана сума,
яка включає в себе виплати пенсії
жінкам, які не досягли 55 річного віку на
час смерті чоловіка; каліцтво отримане
в державах СНД; закінчення терміну
навчання; акт Н-1, який не відповідає
вимогам законодавства; до вирішення
питання утримання; державна адресна
допомога, смерть потерпілого не
пов'язана із страховим випадком
державного соціального страхування,
нещасний випадок не пов'язаний з
виробництвом, не була прийнята до
взаємозаліку відповідно до актів
щомісячної звірки, таблиць
розбіжностей за період з березня 2011
року по серпень 2012 року включно.

Згідно зі статтями 8, 10, 81 Закону України
"Про пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України.
Пенсійний фонд, поряд з іншими
надходженнями, формується за рахунок
коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.

Призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Статтями 21, 28, 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті при настанні страхового
випадку, виплачуючи йому або особам,
які перебували на його утриманні,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Збір та акумулювання
страхових внесків здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Статтею 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Міністерством юстиції України 16 травня
2003 року зареєстрована Постанова
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, якою затверджено "Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання".

Пунктами 2, 4, 5, 6,7 вказаного Порядку
визначено механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій.

Відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; сума витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі поданих актів
узагальнюють і узгоджують Довідку про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій, та до 20 числа місяця, наступного
за звітним, подають її відповідно до
Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі
вищевказаної Довідки на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Таким чином, витрати, понесені
Пенсійним фондом України на основний
розмір пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та на виплату і доставку
цих пенсій підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві.

Крім того, вирішуючи спір по суті
позовних вимог, судом апеляційної
інстанції, враховуючи положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та «Про пенсійне
забезпечення», Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворював України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, вірно враховано, що
вимоги в частині стягнення з
відповідача сум витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві підлягають задоволенню,
оскільки позивач знайшов правові
підстави для призначення пенсії та ним
надано відповідні докази.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Свердловську
Луганської області відхилити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша