Справа № 826/17924/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
дочірнього підприємства "Універсал" на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
дочірнього підприємства "Універсал" до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправними
дій відповідача та протиправними і
скасування його рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

Дочірнє підприємство "Універсал"
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправними
дій з проведення перевірки на предмет
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
результати якої оформлені актом
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 25
жовтня 2013 року; визнання протиправними
та скасування припису від 25 жовтня 2013
року про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
постанов від 01 листопада 2013 року №
509/13/7/26-61/0111/03, № 508/13/7/26-62/0111/03, №
507/13/7/26-63/0111/03, № 506/13/7/26-64/0111/03 про
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
січня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що ухвалена внаслідок неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачем проведено позапланову
перевірку торгівельного комплексу з
побутовими та офісними приміщеннями
позивача, розташованого за адресою:
місто Київ, вулиця Попудренка, 7, за
результатами якої 25 жовтня 2013 року
складено акт перевірки.

Згідно вказаного акту встановлено, що
торгівельний комплекс введений в
експлуатацію на підставі декларації
від 12 квітня 2012 року № КВ9 про
готовність об'єкта до експлуатації
після виконання робіт із реконструкції
з прибудовою існуючої будівлі з
торгівельно-побутовими та офісними
приміщеннями. Після введення в
експлуатацію торгівельного комплексу
позивачем виконано будівельні роботи з
реконструкції шляхом зміни планування
площ торгівельних приміщень та
влаштування додаткових двох вхідних
груп без документів, які надають право
на виконання таких робіт, чим порушено
ч. 1 ст. 34, ст. 36 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".
Торгівельний комплекс, який
відноситься до ІІ категорії складності
(відповідно до проектної документації),
експлуатується без прийняття в
експлуатацію, чим порушено ч. 8 ст. 39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності". Замовником
не проінформовано місцевий орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, органи пожежної та
техногенної безпеки про початок
виконання будівельних робіт у
визначений законодавством строк, чим
порушено ч. 11 ст. 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
та п. 14 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року № 461 (також далі - Порядок
№ 461). Одна із вхідних груп
торгівельного комплексу не
облаштована відповідними засобами для
вільного доступу людей з обмеженими
фізичними можливостями, чим порушено
ДБН 2.2-17:2006 "Будинки і споруди.
Доступність будинків і споруд для
маломобільних груп населення".

У зв'язку з виявленими порушеннями 25
жовтня 2013 року відповідачем складено
припис, яким заборонено експлуатацію
торгівельного комплексу, починаючи із
25 жовтня 2013 року та зобов'язано
позивача у строк до 06 грудня 2013 року
усунути виявлені у ході перевірки
порушення законодавства у сфері
містобудівної діяльності, про що
повідомити відповідача також у строк
до 06 грудня 2013 року.

Крім того, 25 жовтня 2013 року
відповідачем складено протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та прийнято оскаржувані
постанови, якими позивача визнано
винним у вчиненні правопорушень,
передбачених абзацом 3 п. 4, абзацом 3 п. 6,
п. 9 ч. 2, п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", та на
нього накладено штраф у загальному
розмірі 150 257,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність підстав для
визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення перевірки
позивача та визнання протиправними і
скасування оскаржуваних припису та
постанов.

Проте колегія суддів не погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 41 Закону
України від 17.02.2011 № 3038-VІ "Про
регулювання містобудівної діяльності"
(із змінами та доповненнями, далі -
Закон № 3038-VІ) державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Проведення архітектурно-будівельного
контролю регулюється Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011р. №553
(надалі - Порядок №553).

У відповідності до пунктів 1, 2, 3 Порядку
№553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами (далі -
інспекції) за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і
технічного нагляду, ведення загального
та (або) спеціальних журналів обліку
виконання робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.
Державний архітектурно-будівельний
контроль на об'єктах будівництва, що є
власністю іноземних держав,
міжнародних організацій, іноземних
юридичних і фізичних осіб та
розташовані на території України,
здійснюється відповідно до цього
Порядку.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень.

Пунктом 7 Порядку №553 передбачено, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п.п. 16, 17 Порядку №553, за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

В силу пунктів 18, 19, 21 Порядку, акт
перевірки та припис за результатами
такої перевірки складається в двох
примірниках, один з яких надається
суб'єкту містобудування, другий
залишається у інспекції. У разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис. У разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Отже, виходячи з аналізу вказаних
правових норм, припис складається за
результатами проведеної Інспекцією
перевірки та у разі виявлення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, тобто
винесенню припису обов'язково передує
перевірка, яка провадить за участі
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва,
результати якої відображаються у акті.

Відносно оскаржуваного Припису від
25.10.2013 року, яким заборонено
експлуатацію торгівельного комплексу,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті
41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» посадові
особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без реєстрації
декларації про початок їх виконання
або дозволу на виконання будівельних
робіт.

Пунктом 9 частини 4 статті 41 цього
Закону обумовлено, що посадові особи
органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Наказом Міністерство регіонального
розвитку; будівництва та
житлово-комунального господарства
України, від 15.05.2012 № 240 «Про
затвердження форм актів та інших
документів, які складаються під час або
за результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю»
затверджено форми документів, які
складаються під час або за
результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та
зокрема форми форму припису про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил згідно з
додатком 3; та форму припису про
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають
законодавству, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
архітектурним вимогам, затвердженим
проектним рішенням, технічним умовам
та іншим нормативно-правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт згідно з
додатком 4. Цей перелік є вичерпним.

Отже, заборона експлуатації закінчених
будівництвом об'єктів можлива лише за
вмотивованим рішенням керівника
Інспекції.

При цьому колегія суддів звертає увагу
на те, що законодавством не передбачено
заборона експлуатації
реконструйованих будівель шляхом
винесення припису про усунення
порушення вимог законодавства.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що вимоги Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві щодо заборони
експлуатації торгівельного комплексу
є неправомірними, оскільки винесені з
перевищенням наданих законом
повноважень, а Припис від 25.10.2013 року є
таким, що підлягає скасуванню.

Щодо протиправності постанови
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві № 506/13/7/26-63/0111/03 від 01
листопада 2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
архітектор, інші проектувальники, які
здійснюють роботи по створенню
об'єктів архітектури, зобов'язані
додержуватися державних стандартів,
норм і правил, вимог вихідних даних на
проектування.

Згідно з ДБН 2.2-17:2006 маломобільні групи
населення - люди, що відчувають
труднощі при самостійному пересуванні,
одержанні послуги, необхідної
інформації або при орієнтуванні у
просторі. До маломобільних груп
населення відносяться інваліди, люди з
тимчасовими порушеннями здоров'я,
вагітні жінки, люди старшого (похилого)
віку, люди з дитячими колясками тощо.

Відповідно до п.6.1.1. ДБН 2.2-17:2006
«Доступність будинків і споруд для
маломобільних груп населення» у
будинку повинен бути як мінімум один
вхід, пристосований для МГН, з поверхні
землі і з кожного доступного для МГН
підземного або надземного переходу,
з'єднаного з цим будинком.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
а саме з фотографій та технічного
паспорту БТІ, центральний (середній)
вхід до будинку, який забезпечує
доступ, в тому числі, до приміщень, об
лаштованих додатковими входами, об
лаштований для вільного доступу людей
з обмеженими фізичними можливостями.
До цього входу у відповідача претензії
відсутні.

Таким чином, вимоги ДБН 2.2-17:2006 щодо
облаштування входу до будинку були
виконані позивачем, що свідчить про
протиправність притягнення позивача
до відповідальності відповідно до
постанови інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві № 506/13/7/26-63/0111/03 від 01
листопада 2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Крім того відповідно до постанови
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві № 508/13/7/26-63/0111/03 від 01
листопада 2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності позивача
притягнуто до відповідальності за те,
що замовником не проінформовано
місцевий орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, органи
пожежної та техногенної безпеки про
введення в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта.

Проте, ні в Акті перевірки, ні в
протоколі про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, ні в приписі
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил вказане
правопорушення перевіряючим не
зафіксовано. Разом з тим, у вказаних
документах зазначено про вчинення
позивачем іншого правопорушення, а
саме те, що замовником не
проінформовано місцевий орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, органи пожежної та
техногенної безпеки про початок
виконання будівельних робіт у
визначений законодавством строк.

Таким чином, вказана постанова
винесена за правопорушення, яке
перевіряючим не виявлялося та не
фіксувалося, а тому є незаконною та
підлягає скасуванню.

Щодо протиправності постанов
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві № 507/13/7/26-63/0111/03 та №
509/13/7/26-63/0111/03 від 01 листопада 2013 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, колегія суддів зазначає
наступне.

Вказаними постановами, позивача було
визнано винним та притягнуто до
відповідальності за те, що, як
встановлено відповідачем, після
введення в експлуатацію торгівельного
комплексу позивачем виконано
будівельні роботи з реконструкції
шляхом зміни планування площ
торгівельних приміщень та влаштування
додаткових двох вхідних груп без
документів, які надають право на
виконання таких робіт, чим порушено ч. 1
ст. 34, ст. 36 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".
Торгівельний комплекс, який
відноситься до ІІ категорії складності
(відповідно до проектної документації),
експлуатується без прийняття в
експлуатацію, чим порушено ч. 8 ст. 39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, після введення в 2012 році
будинку в експлуатацію ніякі
будівельні роботи позивачем в будинку
не виконувались.

Відсутність самочинного будівництва
або переобладнання будинку
підтверджується технічним паспортом
БТІ, який міститься в матеріалах справи
та фото фіксацією відповідача.

Відповідно до п.3.2 Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженого Наказом Держбуду
України від 25.05.2010 року № 127 у разі
самочинного будівництва на оригіналах
інвентаризаційної справи, технічного
паспорта і копіях планових матеріалів,
що їх видають власникам, на вільному
від записів місці, з лицьового боку
проставляються штампи встановленого
зразка.

Проте, як вбачається з технічного
паспорту БТІ жодні відмітки про
самочинне будівництво або
переобладнання в ньому відсутні.

Вказане свідчить про відсутність
підстав притягнення позивача до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Виходячи з аналізу встановлених
фактичних обставин справи на підставі
наведених норм законодавства, колегія
суддів приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції та дають підстави вважати, що
судом при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що вимоги
адміністративного позову підлягають
задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, то колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
дочірнього підприємства "Універсал"
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції - скасуванню з
ухваленням нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу дочірнього
підприємства "Універсал" -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 січня 2014 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позовні вимоги дочірнього
підприємства "Універсал" до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про визнання
протиправними дій відповідача та
протиправними і скасування його рішень
- задовольнити.

Визнати протиправними дії інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві з проведення
перевірки дочірнього підприємства
"Універсал" на предмет дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
результати якої оформлені актом
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 25
жовтня 2013 року.

Визнати протиправним та скасувати
припис інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
25 жовтня 2013 року.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві № 506/13/7/26-64/0111/03 від 01
листопада 2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві № 507/13/7/26-63/0111/03 від 01
листопада 2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві № 508/13/7/26-62/0111/03 від 01
листопада 2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві № 509/13/7/26-61/0111/03від 01
листопада 2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В.
Карпушова

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.