Справа № 805/6387/14
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 р.
Справа № 805/6387/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Волгіної Н.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області до
Державного підприємства
«Макіїввугілля» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Червоногвардійському районі
м. Макіївки Донецької області,
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
Державного підприємства
«Макіїввугілля» заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за Списком
№ 1 в розмірі 3 371 837,74 грн. Позовні вимоги
обґрунтовані наступним.

Згідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та згідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
працівникам, які були зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими й
важкими умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, який затверджено Кабінетом
міністрів України.

Позивачем була призначена пенсія
особам, які працюють/працювали на
Державному підприємстві
«Макіїввугілля» та були зайняті на
роботах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах, відповідно
до п. "а" ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забез-печення». Відповідач не
відшкодував своєчасно витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
зазначеним працівникам та, відповідно,
має заборгованість на користь
управління за період з 1 січня 2014 року
по 31 березня 2014 року у сумі 3 371837,74 грн
(а.с. 2-3).

Представник відповідача Голованьов
І.С. до суду з'явився, надав клопотання
про розгляд справи у порядку
письмового провадження (а.с. 69).

Представник позивача до суду також
з'явився, не заперечував проти розгляду
справи у порядку письмового
провадження, про що є відповідна
відмітка на заяві представника
відповідача (а.с. 69).

Крім цього, представник відповідача
надав пояснення на адміністративний
позов, відповідно до яких Державне
підприємства «Макіїввугілля» визнає
суму заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з 1
січня 2014 року по 31 березня 2014 року у
розмірі 3 371837,74 грн (а.с. 70).

Відповідно до ч. 4 ст. Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - 122 КАС України) особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Враховуючи, що сторони надали
клопотання про розгляд справи без
участі своїх пред-ставників, суд вважає
за можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Державне підприємство «Макіїввугілля»
зареєстроване 29 квітня 2003 року за № 1 000106. Місцезнаходження: 86157,
Донецька обл., м. Макіївка, пл.
Радянська, буд. 2. Перебуває на обліку в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України,
(а.с. 73-85).

«Шахта Бутівська» є відокремленим
підрозділом Державного підприємства
«Макіїввугілля» без права юридичної
особи, включено до ЄДРПОУ за № 26391050;
місцезнаходження: 86113, Донецька обл., м.
Макіївка, Червоногвардійський район;
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області як платник
єдиного внеску (а.с. 78).

Органами Пенсійного фонду призначені
та виплачені пенсії на пільгових
умовах особам, які працювали на
Відокремленому підрозділі «Шахта
Бутівська» Державного підприємства
«Макіїввугілля» та які були зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області надіслало
на адресу відповідача розрахунки сум
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за період 1 січня 2014
року по 31 березня 2014 року в розмірі 3 371
837,74 грн (а.с. 6-59, 67).

На момент звернення до суду Державне
підприємство «Макіїввугілля» має
заборгованість по оплаті зазначених
витрат на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області за період з
1 січня 2014 року по 31 березня 2014 року в
розмірі 3 371 837,74 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи та норми законодавства України,
яке регулює спірні правовідносини, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 58 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року
(далі - Закон № 1058-IV ) на Пенсійний фонд
покладене керівництво та управління
солідарною системою, збір, акумуляція
та облік страхових внесків,
призначення пенсії та підготовка
документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів ПФУ, вирішення питань,
пов'язаних з веденням обліку пенсійних
активів застрахованих осіб на
накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Згідно Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 384/2011 (далі - Положення № 384/2011),
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України.
Пунктом 7 вказаного Положення
передбачено, що Пенсійний фонд України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

Таким чином, позивач у справі - орган
владних повноважень, який виконує у
даних правовідносинах владні
управлінські функції, надані йому
чинним законодавством.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загально-обов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди,
особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". У цьому випадку
розміри пенсій визначаються
відповідно до ст. 27 та з урахуванням
положень ст. 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів "в"-"е" та "ж" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону. З
аналізу зазначених норм чинного
законодавства вбачається, що витрати
на виплату та доставку пенсій особам,
які були зайняті на роботах за списком
№ 1 покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом міністрів України, оскільки
за змістом абз. 5 п. 1 п. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсій таким
особам здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Держбюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону, то і
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Специфіка такого порядку полягає в
особливостях пенсійного забезпечення
зазначених осіб. Так, зі змісту ст. 14
Закону "Про пенсійне забезпечення"
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" у контексті
положень ст. 14 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" дає підстави
для висновку про те, що порядок за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України, стосується
лише витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених особам за умов,
передбачених ст. 14 Закону України "Про
пенсійне забезпечення". Оскільки судом
встановлено, що спір стосується
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "а" ч. 1
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", суд вважає, що на
відповідача у справі покладений
обов'язок щодо покриття витрат на
виплату та доставку пенсій таким
особам.

До аналогічних висновків дійшов
Верховний Суд України у постанові від 25
вересня 2012 року по подібній справі №
21-251а12.

Згідно п. 6.4 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрована
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно у повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствами до 20-го січня поточного
року протягом десяти днів з
новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Відповідно до п. 6.10 цієї Інструкції,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідні
розрахунки у встановлений Законом
термін у добровільному порядку
відповідачем не сплачені.

Позивач у встановленому Законом
порядку, обґрунтовано та в межах
повноважень, наданих йому чинним
законодавством, звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою про стягнення несплачених сум.

Відповідно до ст. 136 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Судове
рішення у зв'язку із визнанням
адміністративного позову ухвалюється
за правилами, встановленими ст. 112 КАС
України.

Згідно вимог ст. 112 КАС України, у разі
повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову. Суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Як вбачається з матеріалів,
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з 1
січня 2014 року по 31 березня 2014 року у
розмірі 3 371 837,74 грн Державним
підприємством «Макіїввугілля» визнана
у повному обсязі (а.с. 70).

Враховуючи встановлені судом
обставини, беручи до уваги фактичне
визнання позову відповідачем, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 17-20, 69-72, 86, 94, 112, 122-154, 158-163, 167, 185, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И
В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області до
Державного підприємства
«Макіїввугілля» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій -
задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Макіїввугілля» () на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Червоногвардійському районі
м. Макіївки Донецької області () заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 1 за період з 1 січня 2014
року по 31 березня 2014 року в сумі 3 371 837
(три мільйони триста сімдесят одну
тисячу вісімсот тридцять сім) гривень 74
копійки.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Волгіна Н.П.