Справа № 159/2746/14-а, 2а-159/122/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.
Справа № 876/5287/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 12.05.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському Волинської області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області про зобов'язання вчинити дії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що він перебуває на обліку в управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області як одержувач пенсії по
інвалідності з 30 листопада 2006 року.
Позивачу призначено пенсію відповідно
до ст. 37 Закону України «Про державну
службу». Разом з тим, 22 квітня 2014 року
позивач звернувся до відповідача з
письмовою заявою про перерахунок і
виплату пенсії з врахуванням всіх
виплат, на які були нараховані та
сплачені страхові внески (єдиний
внесок), включаючи суми матеріальних
допомог, індексації заробітної вплати
та інших фактично отриманих сум, як
складової заробітної плати, які
отримані нею перед зверненням за
призначенням пенсії. Однак, відповідач
своїм листом від 30 квітня 2014 року
відмовив їй в перерахунку пенсії.
Вважаючи відмову відповідача
протиправною позивач звернувся до
суду. Просив позов задоволити.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 12.05.2014 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковель та Ковельському районі
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та
виплатити їй цю пенсію, як державному
службовцю, з урахуванням усіх видів
оплати праці, на які були нараховані та
сплачені страхові внески, включаючи
суми матеріальних допомог, індексації
заробітної плати та інші фактично
отримані суми, як складові заробітної
плати, з яких проводиться нарахування
(чергові перерахунки) пенсії,
визначених у довідці про складові
заробітної плати, що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу",
згідно норм чинного законодавства,
починаючи з 05 листопада 2013 року, з
урахуванням сплачених сум. У
задоволені решти позовний вимог
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
Волинської області. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволені позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі, як
одержувач пенсії по інвалідності на
підставі ст. 37 Закону України «Про
державну службу». Пенсія обчислена із
заробітної плати з врахуванням виплат
(крім посадового окладу, надбавок за
ранг та вислугу років,
середньомісячної суми надбавки за
високі досягнення у праці або
виконання особливо важливої роботи і
премій) за 24 календарні місяці роботи
підряд перед зверненням за пенсією за
період з 01 листопада 2004 року по 31 жовтня
2006 року. В заробітну плату для
обчислення пенсії включено посадовий
оклад, надбавки за ранг та вислугу
років, середньомісячна сума надбавки
за високі досягнення у праці або
виконання особливо важливої роботи і
премій (довідка № 2026 від 30 листопада 2006
року).

Як вбачається з матеріалів справи 05
березня 2008 року згідно заяви позивача
було проведено перерахунок пенсії на
підставі наданої довідки № 555/1.16 від 04
березня 2008 року із врахуванням
посадового окладу, надбавки за ранг,
надбавки за вислугу років та
середнього розміру надбавки за високі
досягнення у праці та премії.

24 квітня 2014 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку її пенсії з моменту її
призначення з врахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань та індексації заробітної плати.

Однак, відповідач своїм листом
№3419/02-10-22 від 30 квітня 2014 року відмовив
позивачу в перерахунку пенсії та
повідомив, що включити до заробітної
плати при обчисленні пенсії як
державному службовцю інші виплати, а
саме - матеріальну допомогу на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію заробітної плати, немає
законних підстав, оскільки зазначені
виплати не належать до інших надбавок,
визначених Законом України "Про
державну службу".

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року №
3723-XII (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин; далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року №108/95 ВР (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяли на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких, згідно з
цим Законом, були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Індексація грошових доходів
встановлена Законом України «Про
індексацію грошових доходів громадян»
від 03.07.1991 року. Згідно ст. 2 Закону
України «Про оплату праці» та Наказу
Державного комітету-статистики
України № 5 «Про затвердження
інструкції зі статистики заробітної
плати» від 13 січня 2004 року структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у тому
числі компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що індексація
заробітної плати та матеріальна
допомога на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування включається до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є правильним, оскільки
перевага має надаватись не положенням
законів України «Про державну службу»
та «;Про оплату праці», які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постановах від
20.02.2012 року № 21-430а11 та від 28 травня 2013
року у справі № 21-97а13.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському Волинської області
залишити без задоволення, а постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 12.05.2014 року у
справі №159/2746/14-а - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич