Справа № 815/3161/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3161/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді Харченко
Ю.В.

При секретарі Кипаренко
Н.Ю.

За участю представників сторін:

Позивач: ОСОБА_1 не з'явився. Надав до
суду заяву (від 29.05.2014р. б/н) про розгляд
справи без його участі.

Від відповідача: Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки не з'явився. Надіслав до суду
клопотання (вхід.№14325/14 від 04.06.2014р.) про
розгляд справи за відсутності
представника Інспекції.

Розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки про
визнання протиправною бездіяльності в
частині не надання у відповідь на запит
до публічної інформації копії Порядку
надання безоплатної первинної
правової допомоги у Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки, та зобов'язання, у
терміни передбачені законом, надати
копію Порядку надання безоплатної
первинної правової допомоги у
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд визнати
протиправною бездіяльність Південної
державної інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки в частині не
надання у відповідь на запит до
публічної інформації копії Порядку
надання безоплатної первинної
правової допомоги у Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки, та зобов'язати
Південну державну інспекцію з ядерної
та радіаційної безпеки, у терміни
передбачені законом, надати копію
Порядку надання безоплатної первинної
правової допомоги у Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем -
Південною державною інспекцією з
ядерної та радіаційної безпеки, у
порушення вимог Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
відповіді на запит до публічної
інформації від 03.10.2013р., в частині щодо
надання копії Порядку надання
безоплатної первинної правової
допомоги у Південній державній
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки, надано не було.

Відповідач - Південна державна
інспекція з ядерної та радіаційної
безпеки, з позовними вимогами не
погоджується та вважає їх
необґрунтованими з підстав, викладених
у письмових запереченнях на
адміністративний позов (вхід.№14343/14 від
04.06.2014р.), наголошуючи, зокрема, що Лист
Держатомрегулювання від 04.10.2013р.
№09-17/6988-32із щодо переадресації запита
ОСОБА_1, Південною держінспекцією
отримано 09.10.2013р за вхід.№33-12/621. З
урахуванням вимог ст.20 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
відповідь на запит Південна
держінспекція повинна була надати
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання запиту, тобто до 16.10.2013р.
Враховуючи час поштового відправлення
та час доставки поштової
кореспонденції по м.Одеса, позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
ненадання відповіді, тобто про
порушення своїх прав, до 01.11.2013року.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Таким чином, на думку
відповідача, ОСОБА_1 звернувся до
Одеського окружного адміністративного
суду з порушенням законодавчо
визначеного строку звернення до суду з
даною позовною заявою. До того ж,
Південна державна інспекція з ядерної
та радіаційної безпеки зазначає, що
інформацію на запит до публічної
інформації від 03.10.2013р. позивачу надано
Листом Державної інспекції ядерного
реагування України №09-14/2525-07з від
16.04.2014р.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного законодавства, суд встановив
наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
наявних у матеріалах справи
документів, позивач - ОСОБА_1, звернувся
до Голови Державної інспекції ядерного
реагування України Миколайчук О.А. із
Запитом до публічної інформації від
03.10.2013р., у якому заявником, у тому числі,
викладено прохання щодо надання копії
Порядку надання безоплатної первинної
правової допомоги у Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки.

Судом з'ясовано, що за результатами
розгляду вищеозначеного звернення
ОСОБА_1 від 03.10.2013р., Державною
інспекцією ядерного реагування
України надано відповідь від 04.10.2013р.
№09-15/6990-32із, за підписом першого
заступника Голови - Головного
державного інспектора з ядерної та
радіаційної безпеки України Гашева
М.Х., у якій зазначено, що відповідно до
частини 3 статті 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У зв'язку з тим, що
запитуваною інформацією володіє
Південна державна інспекція з ядерної
та радіаційної безпеки, запит ОСОБА_1
листом від 04.10.2013р. №09-17/6988-32із
направлено до належного розпорядника,
яким є Південна державна інспекція з
ядерної та радіаційної безпеки.

Зокрема, 04.10.2013р. Державною інспекцією
ядерного реагування України на адресу
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
надіслано Лист №09-17/6988-32із, за підписом
першого заступника Голови - Головного
державного інспектора з ядерної та
радіаційної безпеки України Гашева
М.Х., яким з підстав того, що запитуваною
інформацією володіє Південна державна
інспекція з ядерної та радіаційної
безпеки, та відповідно до частини 3
статті 22 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», вищеозначений
запит ОСОБА_1 переадресовано Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки для надання
відповіді у встановленому
законодавством порядку.

Вказаний Лист Державної інспекції
ядерного реагування України від
04.10.2013р. №09-17/6988-32із, Південною
державною інспекцією з ядерної та
радіаційної безпеки отримано 09.10.2013р.
за вхід.№33-12/621, про що свідчить
відбиток штемпелю вхідної
кореспонденції Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки.

Також, за результатами розгляду скарги
ОСОБА_1 від 26.03.2014р., Державною
інспекцією ядерного реагування
України на адресу заявника надіслано
Лист №09-14/2525-07з від 16.04.2014р., за підписом
першого заступника Голови - Головного
державного інспектора з ядерної та
радіаційної безпеки України Гашева
М.Х., з повідомленням, що у Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки
Держатомрегулювання України відсутня
інформація, яка запитувалась у запиті
до публічної інформації від 03.10.2013р.
(вхід.№32із від 03.10.2014р.), зокрема, наказ,
розпорядження, або т.п. про створення в
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Громадської приймальні з надання
безоплатної первинної правової
допомоги; порядок надання безоплатної
первинної правової допомоги в
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки; графік
прийому громадян у Громадській
приймальні з надання безоплатної
первинної правової допомоги у в
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки. Щодо
встановленого факту ненадання
Південною держінспекцією відповіді на
запит на публічну інформацію від
03.10.2013р., який листом
Держатомрегулювання України від
04.10.2013р. №09-17/6988-32із направлено до
належного розпорядника інформації, то
враховуючи відсутність на робочому
місці в цей період начальника
Південної держінспекції (відрядження
згідно наказу Держатомрегулювання
України від 11.09.2013р. №129-Вд, та наказу
Південної держінспекції від 04.10.2013р.
№37-Вд), йому надано доручення провести
з порушеного питання перевірку та
вжити відповідних заходів.

Таким чином, не отримавши від
відповідача - Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки жодної відповіді на запит до
публічної інформації від 03.10.2013р.,
позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання протиправною
бездіяльності Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки щодо не надання у відповідь на
запит до публічної інформації копії
Порядку надання безоплатної первинної
правової допомоги у Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки, та зобов'язання
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки, у
терміни передбачені законом, надати
копію Порядку надання безоплатної
первинної правової допомоги у
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки, є
обґрунтованими, правомірними, та
такими, що підлягають задоволенню, з
урахуванням наступного.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.2 ст.34 Конституції
України, кожен має право вільно
збирати, зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації, та
інформації, що становить суспільний
інтерес, визначено Законом України "Про
доступ до публічної інформації" від 13
січня 2011року №2939-VI (зі змінами та
доповненнями), відповідно до ст.1 якого
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.2 означеного Закону, його
метою є забезпечення прозорості та
відкритості суб'єктів владних
повноважень і створення механізмів
реалізації права кожного на доступ до
публічної інформації.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" право
на доступ до публічної інформації
гарантується обов'язком розпорядників
інформації надавати та оприлюднювати
інформацію, крім випадків,
передбачених законом.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено,
що доступ до публічної інформації
здійснюється на принципах: прозорості
та відкритості діяльності суб'єктів
владних повноважень; вільного
отримання та поширення інформації,
крім обмежень, встановлених законом;
рівноправності, незалежно від ознак
раси, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних або
інших ознак.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про
доступ до публічної інформацію" доступ
до інформації забезпечується шляхом
надання інформації за запитами на
інформацію.

Згідно зі ст.12 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації є: запитувачі
інформації - фізичні, юридичні особи,
об'єднання громадян без статусу
юридичної особи, крім суб'єктів владних
повноважень; розпорядники інформації -
суб'єкти, визначені у статті 13 цього
Закону; структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
інформації.

Відповідно до ч.1 ст.13 вищеозначеного
Закону розпорядниками інформації для
цілей цього Закону визнаються: суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів;
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.13 Закону України "Про
доступ до публічної інформацію" до
розпорядників інформації, зобов'язаних
оприлюднювати та надавати за запитами
інформацію, визначену в цій статті, у
порядку, передбаченому цим Законом,
прирівнюються суб'єкти господарювання,
які володіють: інформацією про стан
довкілля; інформацією про якість
харчових продуктів і предметів побуту;
інформацією про аварії, катастрофи,
небезпечні природні явища та інші
надзвичайні події, що сталися або
можуть статися і загрожують здоров'ю та
безпеці громадян; іншою інформацією, що
становить суспільний інтерес
(суспільно необхідною інформацією). На
розпорядників інформації, визначених у
пунктах 2, 3, 4 частини 1 та в частині 2
цієї статті, вимоги цього Закону
поширюються лише в частині
оприлюднення та надання відповідної
інформації за запитами.

Відповідно до ст.14 означеного Закону
розпорядники інформації, у тому числі,
зобов'язані надавати достовірну, точну
та повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

Статтею 19 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" встановлено, що
запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту. Запит на інформацію
може бути індивідуальним або
колективним. Запити можуть подаватися
в усній, письмовій чи іншій формі
(поштою, факсом, телефоном, електронною
поштою) на вибір запитувача. Письмовий
запит подається в довільній формі.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
передбачено, що розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Указом Президента України від 6 квітня
2011року №403/2011 затверджено Положення
про Державну інспекцію ядерного
регулювання України, відповідно до п.1
якого Держатомрегулювання України є
центральним органом виконавчої влади,
який є головним у системі центральних
органів виконавчої влади з формування
та реалізації державної політики у
сфері безпеки використання ядерної
енергії.

Відповідно до п.8 означеного Положення
Держатомрегулювання України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через утворені в установленому порядку
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на кілька
адміністративно-територіальних
одиниць) територіальні органи.

Держатомрегулюванням України створено
вісім територіальних органів -
державних інспекцій з ядерної та
радіаційної безпеки, у тому числі й
Південну державну інспекцію з ядерної
та радіаційної безпеки, повноваження
якої поширюється на Миколаївську,
Херсонську та Одеську області.

Відповідно до п.п.60 п.4 Положення про
Державну інспекцію ядерного
регулювання України, Указом Президента
України від 6 квітня 2011року №403/2011
Держатомрегулювання України
відповідно до покладених на неї
завдань, у тому числі, організовує
розгляд звернень громадян з питань,
пов'язаних з діяльністю
Держатомрегулювання України, її
територіальних органів, підприємств,
установ та організацій, що належать до
сфери її управління, а також стосовно
актів, які нею видаються.

Відповідно до п.п.5.4, 5.5 п.4 Положення про
державні регіональні інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Держатомрегулювання України,
затвердженого Наказом Державної
інспекції ядерного регулювання
України від 11.10.2011р. №142,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 жовтня 2011р. за №1229/19967
Держінспекції з метою організації
своєї діяльності, у тому числі,
організовують розгляд звернень
громадян з питань, що належать до їх
компетенції, виявляють та усувають
причини, що призводять до подання
громадянами скарг; забезпечують доступ
до публічної інформації, що перебуває у
їх володінні.

Так, судом встановлено, що запит до
публічної інформації ОСОБА_1 від
03.10.2013р. Державною інспекцією ядерного
реагування України переадресовано для
розгляду Південній державній
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки, відповідно до частини 3 статті
22 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», у зв'язку з тим,
що запитуваною інформацією володіє
Південна державна інспекція з ядерної
та радіаційної безпеки.

Отже, з урахуванням вищевикладеного,
судом встановлено, що Державною
інспекцією ядерного реагування
України запит до публічної інформації
ОСОБА_1 від 03.10.2013р., на розгляд до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки,
переадресовано правомірно, оскільки
саме відповідач, відповідно до
покладених на нього Положенням про
державні регіональні інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки
Держатомрегулювання України,
повноважень, у даному випадку є
належним розпорядником інформації.

Водночас, судом встановлено, що
відповіді на запит до публічної
інформації від 03.10.2013р. позивачем -
ОСОБА_1 від Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки, отримано не було, що
відповідно слугує підставою для
висновку про недотримання
відповідачем вимог Закону України "Про
доступ до публічної інформації".

При цьому, судом відхиляються та не
приймаються до уваги посилання
відповідача - Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки на те, що інформацію на запит до
публічної інформації від 03.10.2013р.
позивачу надано Листом Державної
інспекції ядерного реагування України
№09-14/2525-07з від 16.04.2014р., оскільки
запитуваною інформацією володіє,
зокрема, Південна державна інспекція з
ядерної та радіаційної безпеки, у
зв'язку з чим відповідь на запит до
публічної інформації ОСОБА_1 від
03.10.2013р. повинна бути надана саме
Південною державною інспекцією з
ядерної та радіаційної безпеки.

Також, не заслуговують на увагу
посилання Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки на те, що у провадженні
Одеського окружного адміністративного
суду знаходяться позовні заяви ОСОБА_1
щодо не надання відповіді на запит до
публічної інформації від 03.10.2013р., та
наявності підстав відповідно до п.3 ч.1
ст.155 КАС України, для залишення
позовної заяви без розгляду, оскільки
позовні заяви ОСОБА_1, котрі
знаходяться у провадженні суду, як
з»ясовано судом, стосуються різних
складових запиту.

До того ж, судом відхиляються посилання
відповідача - Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки щодо пропуску ОСОБА_1
законодавчо визначеного
шестимісячного строку звернення до
суду з даним адміністративним позовом,
за захистом прав, свобод, та
охоронюваних законом інтересів,
оскільки по-перше позивач 26.03.2014р.
звертався до Державної інспекції
ядерного реагування України зі
скаргою, за результатами розгляду якої
встановлено факт не надання Південною
держінспекцією відповіді на запит на
публічну інформацію від 03.10.2013р., який
листом Держатомрегулювання України
від 04.10.2013р. №09-17/6988-32із направлено до
належного розпорядника інформації, та
повідомлено, що враховуючи відсутність
на робочому місці в цей період
начальника Південної держінспекції
(відрядження згідно наказу
Держатомрегулювання України від
11.09.2013р. №129-Вд, та наказу Південної
держінспекції від 04.10.2013р. №37-Вд), йому
надано доручення провести з порушеного
питання перевірку та вжити відповідних
заходів, а по-друге згідно зі ст.55
Конституції України, права і свободи
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадових чи
службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.6
"Європейської Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод"
від 04.11.1950року (ратифікована 11.09.1997р.),
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним та
безстороннім судом, встановленим
законом - тобто право на доступ до суду.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, кожному
гарантується право на захист його прав,
свобод та інтересів незалежним та
неупередженим судом, ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його
справи в адміністративному суді, до
підсудності якого вона віднесена.

Відтак, з урахуванням наведеного, судом
встановлено, що відповідач - Південна
державна інспекція з ядерної та
радіаційної безпеки, діяла не на
підставі, та не у спосіб, що передбачені
Конституцією України, Законом України
«Про доступ до публічної інформації»,
приписами Положення про Державну
інспекцію ядерного регулювання
України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011року
№403/2011, Положення про державні
регіональні інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки
Держатомрегулювання України,
затвердженого Наказом Державної
інспекції ядерного регулювання
України від 11.10.2011р. №142,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 жовтня 2011р. за
№1229/19967, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1
є повністю обґрунтованими та
правомірними.

Вищевикладене спростовує твердження
відповідача, наведені у письмових
запереченнях на адміністративний
позов.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
та оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 правомірні, документально
підтверджені та обґрунтовані,
відповідають чинному законодавству,
отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.4
ст.122, ст.ст.158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не надання у відповідь на запит до
публічної інформації копії Порядку
надання безоплатної первинної
правової допомоги у Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки, та зобов'язання, у
терміни передбачені законом, надати
копію Порядку надання безоплатної
первинної правової допомоги у
Південній державній інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки,
задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність
Південної державної інспекції з
ядерної та радіаційної безпеки щодо не
надання ОСОБА_1 у відповідь на запит до
публічної інформації копії Порядку
надання безоплатної первинної
правової допомоги у Південній
державній інспекції з ядерної та
радіаційної безпеки.

3. Зобов'язати Південну державну
інспекцію з ядерної та радіаційної
безпеки, у терміни передбачені законом,
надати ОСОБА_1 копію Порядку надання
безоплатної первинної правової
допомоги у Південній державній
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Суддя
Харченко Ю.В.