Справа № К/9991/23840/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/23840/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Генеральної
прокуратури України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 вересня 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Градострой" до Київської міської ради
про визнання протиправним та
скасування рішення від 27.11.2009 року
№795/2864, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2010 року залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року позов ТОВ "Градострой"
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Київської міської
ради від 27 листопада 2009 року «Про
розгляд протесту заступника
Генерального прокурора України від 07
серпня 2008 року №08/3-184-08 на пункт 41
Рішення Київської міської ради від 15
липня 2004 року №419-5/1829 «Про надання і
вилучення земельних ділянок та
припинення права користування землею».

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, Генеральна
прокуратура України звернулася з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 15.07.2004 року Київською
міською радою VІІ сесії ХХIV скликання
прийнято рішення №419-5/1829 «Про надання і
вилучення земельних ділянок та
припинення права користування землею»,
п. 41 якого припинено Державному
підприємству «Київський державний
завод «Буревісник» право користування
частиною земельної ділянки, відведеної
відповідно до рішення виконавчого
комітету Київської міської Ради
народних депутатів від 07.04.1986 року №
321-14 «Про відведення земельної ділянки
заводу вимірювальної апаратури
«Буревісник» під розширення заводу для
будівництва корпусу стендових
випробувань по вул. Здолбунівській в
Дарницькому районі» площею 11,73 га
(лист-згода від 15.06.2004 року № 927) і
віднесено земельну ділянку площею 6,04
га до земель запасу житлової та
громадської забудови та земельну
ділянку площею 5,69 га до земель запасу
водного фонду. Затверджено проект
відведення земельних ділянок
товариству з обмеженою
відповідальністю «Градострой» для
будівництва, експлуатації та
обслуговування комплексу
виробничо-торговельних будівель і
споруд та для благоустрою прилеглої
території озера на вул. Здолбунівській,
2 у Дарницькому районі м. Києва.

Цим же рішенням, товариству з обмеженою
відповідальністю «Градострой»
передано земельні ділянки загальною
площею 12,43 на по вул. Здолбунівській, 2 у
Дарницькому районі м. Києва, в тому
числі: ділянку № 1 площею 6,74 га -в
довгострокову оренду на 10 років для
будівництва, експлуатації та
обслуговування комплексу
виробничо-торговельних будівель та
споруд за рахунок земель міської
забудови (площею 0,70 га) і за рахунок
земель запасу житлової та громадської
забудови та ділянку № 2 площею 5,69 га,
зокрема площею 4,79 га в межах
прибережних захисних смуг - в
короткострокову оренду на 5 років для
благоустрою прилеглої території озера
за рахунок земель запасу водного фонду.

На виконання рішення Київської міської
ради від 15.07.2004 № 419-5/1829 року між
Київської міською радою та ТОВ
«Градострой» були укладені договори
оренди зазначених земельних ділянок.

07 серпня 2008 року за вих. № 08/3-184 вих-08
заступником Генерального прокурора
України було внесено протест на
рішення Київської міської ради від
15.07.2004 року №419-5/1829, яким він відповідно
до ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру» вимагав скасувати п. 41
вищевказаного рішення.

В зв'язку з тим, що протест не було
розглянуто у встановлені строки,
заступник прокурора м. Києва, діючи в
інтересах держави в особі Державного
комітету України із земельних ресурсів
та Міністерства промислової політики
України, у березні 2008 року звернувся до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Київської міської ради про визнання
недійсним рішення Київської міської
ради від 15.07.2004 року № 419-5/1829 «Про
надання і вилучення земельних ділянок
та припинення права користування
землею» в частині припинення права
користування земельною ділянкою
площею 11,75 га по вул. Здолбунівській в
Дарницькому районі м. Києва ДП
«Київський державний завод
«Буревісник»та надання вказаної
земельної ділянки в оренду ТОВ
«Градострой» (справа № 30/338).

Як було встановлено рішенням
Господарського суду м. Києва від 23.12.2008
року у іншій справі № 30/338, Міністерство
промислової політики України та ДП
«Київський державний завод
«Буревісник» не оформили право
користування на земельну ділянку та
використовували її без належних
документів.

Отже, оскільки ні ДП «Київський
державний завод «Буревісник», ні
Міністерство промислової політики
України не оформили право власності чи
користування на землю, а розмежування
земель державної та комунальної в м.
Києві не здійснено, то відповідно до ст.
84 та п.12 Перехідних положень Земельного
кодексу України, земельні ділянки
продовжують перебувати у державні
власності і повноваження щодо їх
розпорядження здійснює Київська
міська рада.

Вищевказаним рішенням було
встановлено, що приймаючи рішення в
частині припинення права користування
земельною ділянкою площею 11,75 га по вул.
Здолбунівській в Дарницькому районі м.
Києва Державним підприємством
«Київський державний завод
«Буревісник» та надання вказаної
земельної ділянки в оренду Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Градострой» Київська міська рада не
порушила вимоги чинного законодавства
України.

Крім цього, ДП «Київський державний
завод «Буревісник» рішення Київської
міської ради від 15.07.2004 року № 419-5/1829
«Про надання і вилучення земельних
ділянок та припинення права
користування землею» не оскаржував.
Матеріали справи не містять доказів
щодо порушення інтересів ДП «Київський
державний завод «Буревісник».

Поряд з цим, Київська міська рада
рішенням від 27.11.2009 року № 795/2864
задовольнила протест заступника
Генерального прокурора України від
07.08.2008 року за вих. № 08/3-184вих-08 та
скасувала п. 41 рішення Київської
міської ради від 15.07.2004 року № 419-5/1829
«Про надання і вилучення земельних
ділянок та припинення права
користування землею».

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили, зокрема, з того, що
відповідач не вправі самостійно
скасовувати прийняті ним попередні
рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів та вбачає за доцільне
зазначити про таке.

Так, Закон України «Про прокуратуру»
від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, передбачає
порядок зупинення рішень органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України. Цим законом
установлено, що при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право опротестовувати
акти виконавчих органів місцевих рад
та вносити подання або протести на
рішення місцевих рад залежно від
характеру порушень. Протест прокурора
приноситься до органу, який видав цей
акт і зупиняє його дію, прокурору
надається право звернутися із заявою
до суду про визнання акта незаконним, і
подача такої заяви зупиняє дію
правового акта (частини перша, третя,
четверта ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру»).

Сам факт внесення протесту не є
підставою для автоматичного
скасування рішення, оскільки з
доводами викладеним у протесті міська
рада може не погодитися, обґрунтувавши
відмову в задоволенні протесту
прокурора належним чином. Підставою
для скасування такого рішення може
бути його невідповідність нормам
діючого законодавства, визначеній
законом компетенції органу що його
прийняв, тощо.

При цьому, відповідно до п. 5 рішення
Конституційного Суду України від 16.04.2009
року 7-рп/2009, у справі за конституційним
поданням Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень ч. 2 ст.
19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14
ст. 46, частин першої, десятої ст. 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування), відповідно до якої в
Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (ст. 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (ст. 74 Закону). Таким
чином, органи місцевого самоврядування
не можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
«гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення, що узгоджується з правовою
позицією, викладеною в абзаці другому
пункту 5 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року № 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

При цьому, як вбачається з листа
Міністерства промислової політики
України «Щодо спільного будівництва та
експлуатацію основних фондів» від
28.02.2003 року № 14/4-3-416 направленого на
адресу Фонду державного майна України,
Міністерство промислової політики
України не заперечувало щодо укладення
договору № 400/40-22/53 «Про спільне
будівництво та експлуатацію комплексу
складських приміщень та будівель
виробничого призначення» між
Державним підприємством «Київський
державний завод «Буревісник» та ТОВ
«Градострой» у відповідності до
Статуту та чинного законодавства
України.

Таким чином, оскільки рішення
Київської міської ради VІІ сесії ХХIV
скликання №419-5/1829 від 15.07.2004 року «Про
надання і вилучення земельних ділянок
та припинення права користування
землею» є актом одноразового
застосування, та вичерпало сою дію
фактом його виконання, то колегія
суддів вважає, що воно не могло бути
скасованим чи зміненим відповідачем
після його виконання.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, як вірно встановлено судами,
відповідач діяв не в межах повноважень,
визначених чинним законодавством
України.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Генеральної
прокуратури України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 вересня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 березня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: