Справа № 815/3195/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3195/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді
Потоцької Н.В.

за участю секретаря
Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача
Семеренко Н. В.

представника відповідача
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ОД.ЮА» до державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулося
товариство з обмеженою
відповідальністю «ОД.ЮА» до державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області, в якому
просить:

скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 17.03.2014 р.

В обґрунтування своєї правової позиції
позивач зазначив, що TOB «ОД.ЮА» не
погоджується з висновками в Акті,
вважає податкове повідомлення -
рішення від 17.03.2014 року №
безпідставним, необгрунтованим та
таким, що порушує права позивача та не
відповідає вимогам діючого
законодавства України.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві та наданих в судовому
засіданні поясненнях.

Представник відповідача в судове
засіданні не з'явився. Причин не явки до
суду не повідомив, про розгляд справи
був повідомлений у встановленому
законом порядку, що підтверджується
матеріалами справи.

Згідно частини 4 статті 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

«Розгляд справи не відкладається» -
зазначена норма є імперативною: суд
повинен розпочати розгляд справ.

Відповідно до вимог статті 122 КАС
України адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як наголошує у своїх рішеннях
Європейський суд з прав людини,
відповідач як сторона, яка задіяна в
ході судового розгляду, зобов'язана
добросовісно користуватися належними
їй процесуальними правами та неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен при
вирішенні судом питання щодо його прав
та обов'язків має право на судовий
розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005 року у справі «Смірнова проти
України»).

Судом встановлено відсутність
поважних причин для неприбуття
представника відповідача в судове
засідання.

Суд, враховуючи неявку відповідача без
поважних причин, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
проведення судового засідання, вважає
за можливе вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази в їх
сукупності, проаналізувавши положення
чинного законодавства, суд вважає за
необхідне задовольнити даний позов
повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2014 року
головним державним ревізором
-інспектором відділу камеральних
перевірок управління податкового
аудиту ДПІ у Приморському районі м.
Одесі Головного Управління Міндоходів
в Одеській області Саркісяном С. П. на
підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V
Податкового кодексу України, у порядку
статті 76 глави 8 розділу II Податкового
кодексу України проведено камеральну
(електронну) перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
за грудень 2013 року товариства з
обмеженою відповідальністю «ОД.ЮА»
().

В ході перевірки ревізором -
інспектором використано:

- звітну податкову декларацію з податку
на додану вартість за грудень 2013 року
(від 15.01.2014 року № );

- звітний додаток 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року (від 15.01.2014
року № );

- реєстр виданих та отриманих
податкових накладних за грудень 2013
року (від 15.01.2014 року №);

- надані до ДПІ у Приморському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
шляхом подання звітності в
електронному вигляді та бази даних
Міністерства доходів і зборів України.

За результатами проведеного аналізу
податкової звітності встановлено:

Згідно Реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за грудень 2013
року до складу податкового кредиту
включено податкову накладну від 30.12.2013
№ 136 на загальну суму 93303,00 грн., у т.ч.
ПДВ 15550,50 грн., виписану постачальником
TOB «Інфоз'язок» (і.п.н. 44).

Вказана сума відображена у розділі II
додатку 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів (Д5)» та включено
до складу податкового кредиту грудня
2013 року.

Згідно даних ЄРПН постачальник TOB
«Інфоз'язок» (і.п.н. 44)
зареєстровано податкову накладну від
31.12.2013 № 138 на загальну суму 93303,00 грн., у
т.ч. ПДВ 15550,50 грн.

Відповідно до вищенаведеного, в
порушення п. 201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, ТОВ «ОД.ЮА» () неправомірно включило до складу
податкового кредиту грудня 2013 року
суму у розмірі 15550,50 грн., що призвело до
заниження суми, яка підлягає сплаті до
бюджету на суму 15550,0 грн.

На підставі встановленого порушення
податковим органом складений Акт №
1187/15-53-22-08/35992772 «Про результати
проведення камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОД.ЮА» () за грудень 2013 року (а/с. 30-33), яким
встановлено порушення п.201.10 ст201
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми податкових
зобов'язань за грудень 2013 року
заявлених у податкової декларації за
грудень 2013 року на суму 15550 грн.

На підставі Акту ДПІ у Приморському
районі м. Одеси було винесено податкове
повідомлення-рішення від 17 березня 2014
року №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 19 437,50 грн., за
основним платежем 15 550, 00 грн. та 3 887, 50
грн. штрафних санкцій (а/с. 8).

Не погоджуючись з висновками Акту
камеральної перевірки та вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням TOB
«ОД.ЮА» розпочало процедуру
адміністративного оскарження.

26 березня 2014 року TOB «ОД.ЮА» подало
первинну скаргу № 5 від 26.03.2014 р. до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси №
від 17.03.2014 року.

18 квітня 2014 року TOB «ОД.ЮА» отримало
Рішення №940/10/15-32-10-02-07 від 14.04.2014 року ГУ
Міндоходів в Одеській області «Про
результати розгляду первинної скарги»,
яким залишило без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси №
від 17.03.2014 р., а первинну скаргу Позивача
без задоволення.

28 квітня 2014 року TOB «ОД.ЮА» направило
повторну скаргу № 9 від 25.04.2014 р. до
Міністерства доходів і зборів України
на податкове повідомлення-рішення ДПІ
у Приморському районі м. Одеси №
від 17.03.2014 р.

15.05.2014 року Міністерство доходів і
зборів України прийняло Рішення вих.
№8530/6/99-99-10-01-15 про залишення без змін
податкового повідомлення-рішення від
17.03.2014 р. № та Рішення, прийнятого
за розглядом первинної скарги, а
повторну скаргу позивача - без
задоволення.

Також в судовому засіданні встановлено
та матеріалами справи підтверджено, що
TOB «ОД.ЮА» з 16.01.2014 року не є платником
податку на додану вартість, оскільки
свідоцтво платника ПДВ № 200026527
анульовано.

Отже, позивач не мав законних підстав
для виправлення помилки у Реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних.

24.02.2014 року TOB «ОД.ЮА» надало до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси лист (вих.
№2 від 21.02.2014 р.) з проханням виправити
помилку у програмі і внести правильний
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних.

Крім того, судом встановлено, що TOB
«ОД.ЮА» при внесенні ним податкової
накладної № 138 від 31.12.2013 р. до Реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних за грудень 2013 року було
допущено технічну помилку - замість
дати отримання та дати складання
податкової накладної 31.12.2013 року, було
зазначено дату 30.12.2013 року, замість
порядкового номеру (№138) було вказано №
136.

Надаючи належну правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходив з
наступного.

Приписами п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України визначено, що Податковий
кодекс України регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до абз.11 п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, у разі
відмови продавця товарів/послуг надати
податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Звітним періодом подання декларації з
податку на додану вартість згідно із
п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України
є один календарний місяць. Відповідно
до п.203.1 ст.203 Податкового кодексу
України, податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно із абз.3 п.13 Розділу ІІІ Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №1492 від 25.11.2011 року із
змінами та доповненнями, у складі
декларації подаються передбачені цим
Порядком додатки (у разі заповнення
даних у відповідних рядках декларації)
та копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних.

«Порядок ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних»
затверджений наказом ДПАУ від 24.12.2010 р.
№1002, зареєстрований в Мін'юсті України
29.12.2010 р. за №1402/18697, визначає наступне.

Упровадження реєстру виданих та
отриманих податкових накладних (далі -
Реєстр) обумовлене вимогами пункту 201.15
статті 201 розділу V Податкового кодексу
України.

Реєстр є формою для запису (реєстрації)
виданих та отриманих податкових
накладних.

Виправлення помилки в Реєстрі
здійснюється методом "сторно" за
правилами, передбаченими для
бухгалтерського обліку, у момент
виявлення таких помилок.

Коригування помилкових записів у
Реєстрі не призводить до потреби
формування нових (уточнюючих) реєстрів.

Реєстр ведеться особами,
зареєстрованими як платники податку на
додану вартість.

Якщо не зареєстровані платниками
податку на додану вартість філії та
інші структурні підрозділи платника
податку самостійно здійснюють
придбання/постачання товарів/послуг та
проводять розрахунки з
постачальниками/споживачами, то
зареєстрований платник податку, до
складу якого входять такі структурні
підрозділи, може делегувати філії або
структурному підрозділу право ведення
частини Реєстру в межах діяльності
такої філії (структурного підрозділу).
Для цього платник податку повинен
кожній філії та структурному
підрозділу присвоїти окремий числовий
код (номер, шифр), про що письмово
проінформувати орган державної
податкової служби за місцем його
реєстрації як платника податку на
додану вартість. У разі якщо платником
податку делеговано філіям або
структурним підрозділам право ведення
частин Реєстрів, дані таких частин
Реєстрів є складовими частинами
Реєстру платника податку.

Під час виконання договорів про
спільну діяльність, договорів
управління майном та угод про розподіл
продукції Реєстр ведеться особою, яка
веде облік результатів такої
діяльності.

Отже, Реєстр є формою для запису
(реєстрації) виданих та отриманих
податкових накладних, коригування
помилок записів у Реєстрі не
призводить до потреби нормування нових
(уточнюючих) реєстрів.

Крім того, суд критично ставиться до
висновку податкового органу щодо
неправомірного включення до складу
податкового кредиту грудня 2013 року
суми 15 550, 50 грн., оскільки приписами
Податкового законодавства України
визначено, що право на включення суми
ПДВ до податкового кредиту є належним
чином оформлена та зареєстрована в
ЄДРПН податкова накладна, тоді як
реєстр є формою для запису (реєстрації)
виданих та отриманих податкових
накладних, а коригування у ньому
помилок у записах не призводить до
потреби формування нових реєстрів.

Окрім того, відповідно до п.п.4.1.4 ст. 4
Податкового кодексу України, податкове
законодавство України ґрунтується на
принципі презумпції правомірності
рішень платника податку в разі, якщо
норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

Отже, висновки відповідача, що позивач
в порушення п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України неправомірно включив
до складу податкового кредиту грудня
2013 року суму 15 550, 00 грн., що призвело до
заниження суми, яка підлягає сплаті до
бюджету, суперечать нормам чинного
законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що під час розгляду
справи відповідачем не доведено
законності та обґрунтованості
прийняття спірного рішення.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих
повноважень, мати під собою конкретні
об'єктивні факти, на підставі яких його
ухвалено або вчинено, а суд, відповідно
до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, перевіряє чи прийнято
такі рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що прийняте Державною
податковою інспекцією у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області податкове
повідомлення-рішення № від 17.03.2014
р. року підлягає скасуванню, як таке, що
прийняте з порушенням ч. 3 ст. 2 КАС
України, а позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 17.03.2014 р.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потоцька Н.В.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 17.03.2014 р.

16 червня 2014 року.