Справа № 504/4164/13-а
Суддя: Барвенко В. К.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/4164/13-а
П О С Т А Н О В А

26.05.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський
районний суд Одеської області у
складі:

Головуючого судді -
Барвенка В.К.,

при секретарі -
Мельниковій В.М., -

розглянувши в порядку скороченого
провадження, у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівському, адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1, діючого за
довіреністю від 14.10.2013 року в інтересах
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеської області, про визнання
протиправними дії відповідача щодо
застосування заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески за відповідний місяць
2006 року та 2007 року, зобов'язання
відповідача здійснити розрахунок
пенсії позивача з 01 травня 2013року із
застосуванням заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески за 2011 рік, тобто за рік,
що передує року звернення з заявою про
призначення позивачу пенсії за віком,
стягнення судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, діючи в інтересах ОСОБА_2,
звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом до
відповідача.

На обгрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що ОСОБА_2 отримував
пенсію за вислугу років відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» по 31.01.2012 року, на підставі
виданого 04.01.2012 року управлінням
пенсійного забезпечення
військовослужбовців Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області за № 2/05/29 атестату.

З 06.01.2012 року ОСОБА_2 перейшов на
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про обов'язкове державне
пенсійне страхування».

В результаті переходу з одного
виду пенсії на інший, розмір пенсії
ОСОБА_2 зменшився з 4 225,00 грн. до 2 090,00
грн.

Позивач не погоджується з
результатом перерахунку пенсії, у
зв'язку із переходом з одного виду
пенсії на інший, при цьому вказує, що
відповідачем безпідставно не було
застосовано показник середньої
заробітної плати в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески за 2011
рік, тобто року, що передував року
звернення з заявою про призначення
пенсії за віком.

Також, позивач вважає, що
відповідач безпідставно застосував
показник заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески, за відповідний місяць
за 2006-2007 роки.

Не погоджуючись з доводами
позову, представник Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області подав письмові заперечення, і
зазначив, що при переведенні позивача
з одного виду пенсії на інший, за його
бажанням, було застосований показник
середньої заробітної плати (доходу),
який враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії.

При цьому пенсію позивачу було
обчислено з урахуванням страхового
стажу 42 роки 2 місяці 4 дні та заробітної
плати, визначеної за період роботи з
01.07.2000 року по 31.12.2011 року, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2006 рік -
928,81 грн, при цьому підстав для
застосування показника заробітної
плати (доходу) у середньому на одну
застраховану особу в цілому в Україні,
з якої сплачено страхові внески, за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії не
було.

З 01.05.2012 року ОСОБА_2 проведено
перерахунок пенсії відповідно до
положень Кабінету Міністрів України
від 23.04.2012 року № 327 з урахуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2007 рік - 1 197,91 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази на предмет їх
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність та взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного:

Встановлені обставини справи,
дозволяють суду дійти до висновку, що
між сторонами виник спір щодо
законності рішення Управління
Пенсійного фонду України у
Комінтернівському районі Одеської
області щодо призначення позивачу
пенсії за віком на підставі Закону
України «Про обов'язкове державне
пенсійне страхування» в результаті
переведення позивача з іншого виду
пенсії - за вислугу років, яка була
призначена на підставі Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», незастосування при
цьому середньомісячної заробітної в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески за 2011 рік, тобто року,
що передував року звернення з заявою
про призначення пенсії за віком,
безпідставного (на думку позивача)
застосування відповідачем показника
показник заробітної плати в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески, за відповідний місяць
за 2006-2007 роки.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Положенням ч.1 ст.2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Виходячи з положень вищевказаних
законів, Кодексу та контексту
Конституції України суд дійшов до
висновку, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Конституція України визначає основні
права і свободи людини і громадянина та
гарантії їх дотримання і захисту,
зокрема: права і свободи людини і
громадянина, закріплені в Конституції
України, не є вичерпними; конституційні
права і свободи не можуть бути
скасовані; при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод (стаття 22
Основного Закону).

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (стаття 19 Основного
Закону).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України (частина перша
статті 64 Основного Закону).

Звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» законодавцем визначені
принципи, засади і механізми
фінкціонуваня системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
врегульовано порядок формування
накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим йим Законом.

Нормою п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» законодавцем реалізовано
вищевказане Конституційне право
громадян на соціальний захист, - право
на отримання пенсійних виплат та
соціальних послуг мають громадяни
України, які застраховані згідно із цим
Законом та досягли встановленого цим
Законом пенсійного віку чи визнані
інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом.

В силу ч.1 ст.27 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір пенсії
визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи, визначена
відповідно до ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої обчислюється
пенсія за віком у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу
застрахованої особи, визначений
відповідно до ст.25 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Положенням ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
встановлено порядок визначення
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії.

Так, частина 2 цієї статті встановлює,
що заробітна плата (дохід) для
обчислення пенсії визначається за
формулою: Зп = Зс х (Ск: К) де:

Зп -заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії (зміни, внесені
підпунктом «б» підпункту 9 пункту 35
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-VI, щодо застосування
заробітної плати в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески,
рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України).

Той самий показник Зс підлягав
застосуванню в редакціях закону до
28.12.2007 року.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» переведення з
одного виду пенсії на інший
здійснюється з дня подання заяви на
підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на
інший за бажанням особи може
враховуватися заробітна плата (дохід)
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
при переведенні позивача на пенсію за
віком на підставі Закону України «Про
обов'язкове державне пенсійне
страхування» з іншого виду пенсії - за
вислугу років, яка була призначена на
підставі Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», правомірно застосував положення
ч.3 ст.45 Закону України Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», і визначив показник
середньої заробітної плати (доходу),
який враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії, зокрема,
показник «Зс» за 2006 рік - середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії, а при
перерахунку станом на 01.05.2012 року, із
застосуванням показника «Зс» за 2007 рік.

Також, суд вважає, що такі дії
відповідача повністю відповідають
змісту положень ч.2 ст.40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», і таким чином
вимоги позивача в частині зобов'язання
відповідача застосувати показник Зс-
середньої заробітної плати (дохід) в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року звернення за призначенням пенсії,
за 2006 та 2007 роки, є помилковими.

З тих самих правових підстав не можуть
бути задоволені позовні вимоги і в
частині зобов'язання відповідача
здійснити розрахунок пенсії позивача з
01 травня 2013року із застосуванням
заробітної плати в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачені страхові внески за 2011
рік.

В силу ст. 94 КАС України не підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
стягнення судового збору.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 19, 22, ч.1 ст.46, 64 Конституції
України, п.1 ч.1 ст.8, ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, ч.3
ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 6, 7, 8, 9, 12, 17, 18, 21, ч.4
ст.70, 94, 99, 100, 158, 160, 162, 167, 185, 186 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2- відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з часу отримання копії
постанови через Комінтернівський
районний суд Одеської області.

Суддя
В.К.
Барвенко