Справа № 357/1521/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Подрєзова Галина Олександрівна
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка В.
В., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
(далі відповідач), третя особа -
Управління ПФУ в м. Біла Церква про
визнання дій протиправними та
зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
з позовом до Міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
третя особа - Управління ПФУ в м. Біла
Церква про визнання дій протиправними
та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року адміністративний
позов залишено без розгляду.

Позивач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати ухвалу та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції, вбачаючи пропуск
позивачем строку звернення до суду,
передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України, у
відповідності до ч. 1 ст. 100 КАС України,
залишив позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов невірного висновку, з яким
суд апеляційної інстанції частково не
погоджується, виходячи з наступного.

Особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
державної виконавчої служби
регулюються нормами ст. 181 КАС України,
які є спеціальними до спірних
правовідносин.

Ч. ч. 1, 2 ст. 181 КАС України встановлено,
що учасники виконавчого провадження
(крім державного виконавця) та особи,
які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до
суду, у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Як стверджує позивач та свідчать
матеріали справи, про порушення своїх
прав, а саме: про винесення державним
виконавцем Міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області Сівак В. О. постанови
про закінчення виконавчого
провадження ВП № 26303945 від 30.06.2011 року (а.
с. 11) вона дізналась 08 жовтня 2013 року з
листа відповідача № 27605 від 08 жовтня 2013
року. Докази на спростування цього
факту у матеріалах справи відсутні,
представником відповідача чи третьої
особи не надані.

З огляду на те, що позивач звернулась до
суду 18 жовтня 2013 року, тобто в межах
строку, передбаченого ч. 2 ст. 181 КАС
України, колегія суддів вбачає
відсутність підстав для залишення
позовної заяви без розгляду, у
відповідності до ч. 2 ст. 100 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення,
невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов висновку, з яким суд
апеляційної інстанції не погоджується.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в ухвалі від 28.01.2014
року, та є підставою для її скасування.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 204 КАС України, апеляційну скаргу
слід задовольнити, а ухвалу суду першої
інстанції - скасувати, справу направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись статтями 186, 195, 199, 202, 204, 205, 206,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
а ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року - скасувати, справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.