Справа № 805/6438/14
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 р.
Справа № 805/6438/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Зінченка О.В. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Державного підприємства
«Макіївський державний проектний
інститут» про стягнення податкового
боргу з податку на додану вартість у
розмірі 50 260,73 грн.,-

в с т а
н о в и в :

22 травня 2014 року Макіївська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - позивач,
Макіївська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області) звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду із позовом до
Державного підприємства «Макіївський
державний проектний інститут» (далі -
відповідач, ДП «Макіївський державний
проектний інститут») про стягнення
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 50 260,73 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що за відповідачем
обліковується податковий борг з
податку на додану вартість у
загальному розмірі 50 260,73 грн., який
виник внаслідок несплати податкових
зобов'язань, самостійно визначених
відповідачем у наданих до податкової
інспекції деклараціях з податку на
додану вартість, а саме: від 19 грудня 2013
року № на суму 27 834,00 грн. з
граничним строком сплати 30 грудня 2013
року, від 17 березня 2014 року № на
суму 2 385,00 грн. з граничним строком
сплати 30 березня 2014 року, від 18 квітня
2014 року № на суму 7 147,00 грн. з
граничним строком сплати 30 квітня 2014
року; уточнюючих розрахунків: від 30
грудня 2013 року № на загальну суму
8 754,00 грн., з урахуванням часткової
сплати 7 595,16 - загальна сума
заборгованості за вказаним уточнюючим
розрахунком складає 1 158,84 грн. з
граничним строком сплати 30 грудня 2013
року, від 20 січня 2014 року № на
суму 1 765,00 грн. з граничним строком
сплати 20 січня 2014 року; а також з
штрафних санкцій застосованих до
відповідача за несвоєчасну сплату
узгоджених податкових зобов'язань,
нарахованих податковим
повідомленням-рішенням від 25 лютого 2014
року № на суму 7 429,42 грн., а також з
пені у розмірі 2 453,47 грн. Позивач
зазначив, що ним з метою погашення
відповідачем податкового боргу,
останньому направлялись податкові
вимоги від 05 березня 2009 року за № 1/79 та
від 09 квітня 2009 року № 2/121, які отримані
уповноважено особою відповідача, але
вказана заборгованість відповідачем
залишилась не погашеною, таким чином
податкові вимоги не втратили юридичної
сили. 24 травня 2011 року контролюючим
органом за № 5739/10/2-24-013 винесено рішення
про опис майна відповідача у податкову
заставу, проте зазначені заходи
позивача не призвели до позитивних
результатів, з урахуванням чого
позивач, посилаючись на вимоги статті 67
Конституції України, пункту 14.1.175,
статті 14, підпункту 20.1.34 пункту 20.1
статті 20, а також статті 95 Податкового
кодексу України просив суд стягнути з
розрахункових рахунків у банках,
обслуговуючих відповідача,
заборгованість з податку на додану
вартість у розмірі 50 260,73 грн.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року відкрите провадження у даній
адміністративній справі та призначено
до розгляду у відкритому судовому
засіданні на 09 годину 30 хвилин 10 червня
2014 року (арк. справи 1).

06 червня 2014 року на адресу Донецького
окружного адміністративного суду
через канцелярію надійшло клопотання
від представника позивача про розгляд
даної адміністративної справи без його
участі в порядку письмового
провадження (арк. справи 57-59).

10 червня 2014 року від представника
відповідача на адресу Донецького
окружного адміністративного суду
надійшла заява, згідно з якою
представник відповідача визнала
позовні вимоги у повному обсязі та
просила розглянути дану
адміністративну справу у порядку
письмового провадження (арк. справи
60-61).

Згідно з частиною 3 статті 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), судове рішення, в
тому числі, у зв'язку з визнанням
адміністративного позову ухвалюється
за правилами, встановленими статтею 112
цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 112 КАС
України, у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову.

Суд приймає визнання відповідачем
адміністративного позову, оскільки
визнання адміністративного позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Оскільки на адресу Донецького
окружного адміністративного суду від
представників позивача та відповідача
надійшли заяви про розгляд даної
адміністративної справи у письмовому
провадженні, та з огляду на положення
частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути дану адміністративну
справу у порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового
кодексу України визначено, що
контролюючі органи, окрім іншого, мають
право стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Таким чином, позивач - Макіївська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області є контролюючім
органом, уповноваженим здійснювати
функцію контролю за визначенням та
сплатою платником податків,
повноваження якого на звернення до
суду із позовом про стягнення
податкового боргу визначені
законодавством України.

Відповідач - Державне підприємство
«Макіївський державний проектний
інститут» (ідентифікаційний код 14314618,
адреса: 86123, Донецька область, м.
Макіївка, Червоногвардійський район,
вул. Фонтанна, буд. 44) є юридичною
особою, зареєстроване виконавчим
комітетом Макіївської міської ради 21
червня 1993 року, про що в журналі обліку
реєстраційних справи зроблено запис №
1 002296, що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Серії АВ № 559554 (арк.
справи 8-9) та довідкою управління
статистики у м. Макіївки від 23 вересня
2013 року (арк. справи 6-7). Як вбачається з
довідки позивача про взяття на облік
платника податків від 29 листопада 2013
року № 158 (арк. справи 10)
відповідач узятий та перебуває на
обліку в органах Макіївської ОДПІ
(Червоногвардійське відділення),
правонаступником якої є позивач, з 16
липня 1993 року за № 202. З 17 липня 1997 року
відповідач є платником податку на
додану вартість, що підтверджується
Свідоцтвом про реєстрацію платника
податку на додану вартість серії НБ №
100339063 (арк. справи 12).

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що податковим боргом є сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 54 зазначеного
Кодексу крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з пунктом 58.1 статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом,
такий контролюючий орган надсилає
(вручає) платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 57.3. статті 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Статтею 49 Податкового кодексу України
передбачено, що податкова декларація
подається за звітний період у
встановлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 202.1 статті 202 Податкового
кодексу України звітним (податковим)
періодом з податку на додану вартість
визначено календарний місяць.

Відповідно до вимог статті 203 Кодексу
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів адміністративної справи, за
відповідачем обліковується податковий
борг з податку на додану вартість, який
виник внаслідок несплати відповідачем
податкових зобов'язань, самостійно
визначених ним у наданих до податкової
інспекції податкових деклараціях з
податку на додану вартість та
уточнюючих розрахунках, з яких: за
податковою декларацією від 19 грудня 2013
року № за листопад 2013 року на
суму 27 834,00 грн. з граничним строком
сплати 30 грудня 2013 року (арк. справи 39-41),
податковою декларацією від 17 березня
2014 року № за лютий 2014 року на суму
2 385,00 грн. з граничним строком сплати 30
березня 2014 року (арк. справи 27-29),
податковою декларацією від 18 квітня 2014
року № за березень 2014 року на
суму 7 147,00 грн. з граничним строком
сплати 30 квітня 2014 року (арк. справи 22-25);
за уточнюючим розрахунком від 30 грудня
2013 року № на загальну суму 8 754,00
грн. з граничним строком сплати 30
грудня 2013 року, з яких за основним
платежем 8 337,00 грн., за штрафними
санкціями, самостійно нарахованими
відповідачем у розмірі 417,00 грн., у
зв'язку з виправленням помилки (арк.
справи 44-48) та з урахуванням часткової
сплати відповідачем 7 595,16 грн. загальна
сума заборгованості відповідача за
вказаним уточнюючим розрахунком
складає 1 158,84 грн., за уточнюючим
розрахунком від 20 січня 2014 року №
на суму 1 853,00 грн., з якого за основним
платежем 1 765,00 грн., за штрафними
санкціями 88,00 грн. з граничним строком
сплати 20 січня 2014 року (арк. справи 32-36).
Таким чином, загальна сума податкового
боргу відповідача за вказаними
деклараціями з податку на додану
вартість та уточнюючими розрахунками,
яка підлягає сплаті складає 40 377,84 грн.,
що підтверджується відомостями
зворотнього боку облікової картки
латника податків та структурою
(розрахунком) податкового боргу
відповідача (арк. справи 13, 15-19).

Крім цього, 18 лютого 2014 року головним
державним ревізором-інспектором
відділу оподаткування та контролю
об'єктів і операцій
Червоногвардійського відділення
Макіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області Лисенко Світланою
Анатоліївною проведена камеральна
перевірка декларацій з податку на
додану вартість платника - ДП
«Макіївський Державний проектний
інститут» щодо здійснення контролю за
своєчасністю та повнотою сплати
податку на додану вартість за червень
2013 та серпень 2013 року, за результатами
якої позивачем складено акт про
результати камеральної перевірки
своєчасності сплати податку на додану
вартість від 18 лютого 2014 року №
212/05-92-15/14314618 (арк. справи 54).

На підставі наведеного акту перевірки,
позивачем прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Ш» від 25
лютого 2014 року № , яким до
відповідача за несвоєчасну сплату
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість застосовані штрафні
санкції у розмірі 7 492,42 грн. (арк. справи
53).

Докази оскарження відповідачем
податкового повідомлення-рішення в
судовому чи адміністративному порядку
у суду відсутні.

Згідно даних облікової картки платника
податку на додану вартість за
відповідачем обліковується пеня у сумі
2 453,47 грн., що також підтверджено
розрахунком позивача відносно сум
несплаченої пені по ДП «Макіївський
державний проектний інститут» (арк.
справи 14, 15-19)

Таким чином, згідно відомостей наявної
в матеріалах справи облікової картки
платника податків станом час розгляду
даної адміністративної справи
відповідачем не сплачені податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість у загальному розмірі 50 260,73
грн., з яких за податковими
деклараціями з податку на додану
вартість та уточнюючими розрахунками,
у загальній сумі 40 377,84 грн., штрафних
санкцій застосованих до відповідача за
несвоєчасну сплату узгоджених
податкових зобов'язань, нарахованих
податковим повідомленням-рішенням від
25 лютого 2014 року № на суму 7 429,42
грн., а також з пені у розмірі 2 453,47 грн.,
що також підтверджується зворотнім
боком облікової картки платника
податків (арк. справи 15-19).

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання такому платнику податкової
вимоги.

05 березня 2009 року позивачем сформована
перша податкова вимога за № 1/79, яка
отримана уповноваженою особою
відповідача 10 березня 2009 року, про що
свідчить її підпис на корінці
зазначеної вимоги, також 09 квітня 2009
року за № 2/121 позивачем сформована
друга податкова вимога, яка також
отримана уповноваженою особою
відповідача 14 квітня 2009 року (арк.
справи 52). Зазначені податкові не
втратили юридичної сили та є чинними.

Відповідачем зазначене не спростовано
та документальних обґрунтувань в
підтвердження того, що наведені
податкові вимоги вважаються
відкликаними не надано.

Відповідно до статті 67 Конституції
України та статті 16 Податкового
кодексу України, підприємство
зобов'язано своєчасно та у повному
обсязі сплачувати до бюджетів належні
суми податків та зборів (обов'язкових
платежів), однак вказані зобов'язання
відповідач не виконав.

Отже, наявними в матеріалах справи
документами підтверджено
правомірність визначення позивачем
податкового боргу відповідача з
податку на додану вартість та
наявність підстав для стягнення
зазначеної суми боргу в судовому
порядку.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючому органу, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Враховуючи вищезазначене,
адміністративний позов Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Державного підприємства «Макіївський
державний проектний інститут» про
стягнення податкового боргу з податку
на додану вартість у розмірі 50 260,73 грн.,
є обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 183-3, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т
а н о в и в :

Адміністративний позов Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Державного підприємства «Макіївський
державний проектний інститут» про
стягнення податкового боргу з податку
на додану вартість у розмірі 50 260,73 грн.,
- задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Державного
підприємства «Макіївський державний
проектний інститут» (ідентифікаційний
код 14314618, адреса: 86123, Донецька область,
м. Макіївка, Червоногвардійський район,
вул. Фонтанна, буд. 44) у банках, які
обслуговують такого платника податків,
грошові кошти в сумі 50 260,73 (п'ятдесят
тисяч двісті шістдесят грн. 73 коп.), в
рахунок погашення податкового боргу з
податку на додану вартість на користь
Державного бюджету України на р/р:
0069, код платежу 14010100, банк
отримувача ГУ ДКСУ в Донецькій області,
, МФО 834016.

Постанова прийнята у письмовому
провадженні 10 червня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.