Справа № 2а/1870/5614/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ К/9991/79097/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Кошіля В.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Сумської
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області Державної
податкової служби на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20.09.2012 року
у справі №2а-1870/5614/12 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Лебединський машинобудівний
дослідно-експериментальний завод
«Темп» до Сумської міжрайонної
державної податкової інспекції
Сумської області Державної податкової
служби про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Лебединський
машинобудівний
дослідно-експериментальний завод
«Темп» звернулось до суду з позовом до
Сумської міжрайонної державної
податкової інспекції про скасування
податкових повідомлень-рішень від
29.05.2012 року № та №.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 20.09.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Сумською МДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПАТ «Лебединський
машинобудівний
дослідно-експериментальний завод
«Темп» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства.

Згідно висновків перевірки,
відповідачем встановлено порушення
ПАТ «Лебединський машинобудівний
дослідно-експериментальний завод
«Темп» підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7
Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР) та підпункту 5.2.1 пункту
5.2 статті 5, пункту 11.2 статті 11 Закону
України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(далі - Закон № 334/94-ВР).

29.05.2012 року Сумською МДПІ на підставі
зазначеного прийняті податкові
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість по вітчизняних товарах на
загальну суму 353502,50 грн., в тому числі за
основним платежем - 282802,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями -
70700,50 грн.; №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 441878,75 грн.,
в тому числі за основним платежем -
353503,00 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями - 88375,75 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що всі необхідні первинні
бухгалтерські документи є в наявності
у позивача.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Крім того, згідно з підпунктом 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сумської
міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2012 року
та постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20.09.2012 року
у справі №2а-1870/5614/12 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКошіль В.В. підписРибченко А.О.