Справа № 284/484/14-а
Суддя: Діброва О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд
Житомирської області
Справа № 284/484/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Діброви
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби
Народицького районного управління
юстиції в Житомирській області, третя
особа - Управління Пенсійного фонду
України в Народицькому районі про
визнання дій протиправними, визнання
постанови незаконною, зобов'язання
відновити провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить
визнати дії відповідача щодо
повернення виконавчого документа
стягувачу протиправними, постанову
начальника відділу державної
виконавчої служби Народицького
районного управління юстиції
Житомирської області про повернення
виконавчого документа №2а-1778/11
стягувачу визнати незаконною й
скасувати та зобов'язати відповідача
відновити виконавче провадженні і
здійснити всі необхідні виконавчі дії,
мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена
постанова є незаконною, оскільки не
вчинено жодних виконавчих дій щодо
виконання судового рішення.

Сторони та представник третьої особи в
судове засідання не з'явились, надали
заяви, в яких просять справу розглянути
без їх участі, позивач позовні вимоги
підтримує, представник відповідача
надіслав заперечення проти позову,
просить в задоволенні позову
відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою відділу державної
виконавчої служби Народицького
районного управління юстиції в
Житомирській області від 23.01.2014 року
було відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа, виданого
за постановою Народицького районного
суду Житомирської області у справі
№2а-1778/11.

25.04.2014 року начальником відділу
державної виконавчої служби
Народицького районного управління
юстиції Житомирської області винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі п.9
ч.1 ст.47 й ст.50 Закону України "Про
виконавче провадження" ( надалі -
Закону), тобто, тобто, у зв'язку з
наявністю встановленої законом
заборони щодо звернення стягнення на
майно чи кошти боржника у зв'язку з
відсутністю у нього іншого майна чи
коштів, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" (далі - Закону)
передбачено, що виконавче провадження,
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст.17 Закону примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із ст.49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із ст.47
цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із ст.48 цього Закону. Державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. (ст.30 Закону).

Статтею 27 Закону визначено, що у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Пунктом 9 ч.1 ст.47 Закону визначено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Про наявність обставин, зазначених у
частині першій цієї статті, державний
виконавець складає акт (ч.2 ст.47 Закону).

Згідно ч.2, 4 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову; суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Натомість, відповідач не подав суду
доказів, які б свідчили про наявність
встановленої законом заборони щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, у якого відсутнє інше майно
чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, або щодо проведення інших
виконавчих дій стосовно боржника, що
виключають можливість виконання
відповідного рішення, а також акт про
наявність вказаної обставини.

Також суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на положення
ст.3 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», оскільки зазначена норма
закону регулює порядок виконання
рішень про стягнення коштів, боржником
за якими є державний орган, в той час як
рішення на користь позивача носить
зобов'язальний характер.

Крім того, державний виконавець
всупереч вимогам ч.1 ст.36 Закону не
звернувся до суду із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу та порядку виконання судового
рішення.

За таких обставин, суд вважає, що
державний виконавець неправомірно
виніс постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві,
оскільки не дотримався зазначених вище
вимог Закону щодо повноти вчинення
виконавчих дій.

На підставі викладеного, суд дійшов
переконання, що дії відповідача щодо
повернення позивачу виконавчого листа
слід визнати протиправними, постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві незаконною та скасувати.

У відповідності до ч.1 ст.51 Закону у разі
якщо постанова державного виконавця
про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Оскільки обов'язок державного
виконавця по відновленню виконавчого
провадження протягом трьох днів з дня
надходження рішення суду про визнання
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу встановлено
Законом, суд вважає, що в задоволенні
вимоги про зобов'язання відновити
виконавче провадження слід відмовити
за безпідставністю.

Також слід відмовити в задоволенні
вимоги про зобов'язання відповідача
здійснити всі необхідні виконавчі дії,
оскільки суд не наділений
повноваженнями зобов'язувати
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до вчинення тих дій, які згідно
із Законом можуть здійснюватись тільки
зазначеною особою.

Позивач звільнена від сплати судового
збору на підставі п.10 ч.2 ст.5 Закону
України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.158-163, 181 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Відділу державної
виконавчої служби Народицького
районного управління юстиції в
Житомирській області щодо повернення
виконавчого документа ВП №41674304 -
протиправними.

Постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Народицького районного управління
юстиції в Житомирській області від
26.05.2014 року про повернення виконавчого
листа №2а-1778/11, виданого 07.10.2013 року
Народицьким районним судом
Житомирської області по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату доплати до
пенсії й додаткової пенсії - визнати
незаконною та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана через Народицький
районний суд Житомирської області в
Житомирський апеляційний
адміністративний суд протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: