Справа № 753/3334/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
753/3334/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Сухомлінов С. М.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М. С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, в порядку ч.1 ст. 41
КАС України справу за апеляційною
скаргою Державної казначейської
служби України на ухвалу Дарницького
районного суду міста Києва від 27 лютого
2014 року про розгляд заяви ОСОБА_3 про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі міста Києва,
Головного управління Державного
казначейства України в місті Києві про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернулась до Дарницького районного
суду міста Києва із заявою, в якому
просила змінити спосіб і порядок
виконання рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 01.07.2011
року у адміністративній справі №
2а-2901/2011 шляхом застосування у
резолютивній частині рішення вимоги
про стягнення та списання з
відповідного рахунку Державної
казначейської служби України на
користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі
36049,41 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду
міста Києва від 27 лютого 2014 року заяву
ОСОБА_3 про зміну способу і порядку
виконання судового рішення -
задоволено:

встановлено спосіб і порядок виконання
судового рішення у справі № 2а-2422/2011 за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі міста Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання нарахувати і виплатити
пенсію, відповідно до якого: «Стягнути
з Державного бюджету України шляхом
списання з відповідного рахунку
Державної казначейської служби
України на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Іллінці Чорнобильського
району Київської області, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий 26.12.1997 р.
Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві,
ідентифікаційний номер -НОМЕР_1 суми
боргу у розмірі 36049,41 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
Державною казначейською службою
України подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить скасувати
оскаржувану ухвалу та постановити нову
ухвалу, якою у задоволені заяви ОСОБА_3 -
відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Дарницького районного суду
міста Києва від 01 липня 2011 року визнано
неправомірними дії та зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районні м. Києва провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3
відповідно до статтей 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи із разрахунку 6 мінімальних
пенсій за віком та розміру додаткової
пенсії, з шкоду заподіяну здоров»ю в
розмірі 50 % від мінімальної пенсії за
віком - за період з 10 жовтня 2010 року (а.
с. 19-20, 37).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем на виконання Дарницького
районного суду міста Києва від 01 липня
2011 року нараховано до виплати позивачу
36049,41 грн, але зазначені кошти не
виплачено.

При постановлені оскаржуваної ухвали
від 27.02.2014 року суд першої інстанції
виходив з того, що подання про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення є обґрунтованим та підлягає
задоволенню, оскільки Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі міста Києва - не є розпорядником
(головним розпорядником) бюджетних
коштів.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з вказаними висновками
Дарницького районного суду міста
Києва, з наступних підстав.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Дарницького районного суду міста Києва
від 01 липня 2011 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Аналогічна правова позиція викладена й
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 14 лютого 2014 року по справі
№ К/800/598/14 (523/13593/13-а).

Статтею 202 КАС України передбачено, що
підстави для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є,
зокрема, порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Виходячи з вищезазначеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що ухвала Дарницького районного суду
міста Києва від 27 лютого 2014 року про
розгляд заяви ОСОБА_3 про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
постановленням по справі нової ухвали,
якою у задоволені подання необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України на ухвалу
Дарницького районного суду міста Києва
від 27 лютого 2014 року - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду
міста Києва від 27 лютого 2014 року -
скасувати.

Постановити по справі нову ухвалу, якою
у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі міста Києва, Головного
управління Державного казначейства
України в місті Києві про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В.Бєлова

Судді
Л.М. Гром,

М. С. Міщук

.

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.