Справа № 813/3451/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3451/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі колегії:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
судді Крутько О.В.,
судді Кедик М.В.
при секретарі Косів М.Б.
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідачів -
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Державної митної служби України,
Львівської митниці Міндоходів про
поновлення на державній службі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, -
ОСОБА_3 звернулась до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної митної служби
України та Львівської митниці
Міндоходів, в якому просить визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України від
29.08.2011 року №1821-к «По особовому складу
Львівської митниці» в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_4,
інспектора відділу митного оформлення
№2 Митного поста «Краковець»
Львівської митниці, поновити її на
посаді державного інспектора відділу
митного оформлення №2 митного поста
"Краковець" Львівської митниці
Міндоходів з 30.08.2011 року, стягнути з
Львівської митниці Міндоходів
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 30.08.2011 року до
моменту прийняття постанови у справі,
виходячи з розміру середнього
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідач
незаконно припинив її перебування на
державній службі в митних органах за
порушення Присяги державного
службовця, оскільки вона Присягу не
порушувала, посадові обов'язки
виконувала сумлінно. Зазначає, що
відповідач не проводив службового
розслідування, яке є обов'язковим та
передує застосуванню дисциплінарного
стягнення відповідно до
Дисциплінарного статуту митної служби
України. Вважає звільнення
безпідставним та таким, що не
ґрунтується на вимогах чинного
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві та додаткових
поясненнях, просила позов
Відповідачі - Державна митна служба
України та Львівська митниця
Міндоходів, позов заперечили повністю
з підстав, викладених у своїх окремих
запереченнях, вважають, що позивач
несумлінно виконувала свої посадові
обов'язки, чим порушила Присягу
державного службовця.
Представник відповідачів у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні позову повністю.
Заслухавши доводи представників
сторін, з'ясувавши обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень та дослідивши
докази, якими вони обґрунтовуються,
суд, даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, виходив з наступного.
Судом встановлено, що Наказом Держаної
митної служби України № 1142-к від 18.06.2010
року ОСОБА_4 як молодий спеціаліст
призначена з 02.08.2010 року на посаду
інспектора митного оформлення №2
митного поста "Краковець" Львівської
митниці, спеціальне звання - інспектор
митної служби 4 рангу.
Наказом Державної митної служби
України від 29.08.2011 року №1821-к "По
особовому складу Львівської митниці"
за порушення Присяги державних
службовців, відповідно до пункту 6
частини 1 статті 30 Закону України "Про
державну службу" припинено з 29.08.2011 р.
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_4,
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 2 митного поста
"Краковець"Львівської митниці.
Прийняттю наказу передувала перевірка,
проведена на виконання наказу
Держмитслужби від 25.06.2011р. №544 із
змінами, внесеними наказом ДМСУ від
13.07.2011р. №596, висновки якої викладені в
доповідній записці та якою
встановлено, що протягом травня та
червня 2011 року з 46 транспортних
засобів, щодо яких здійснювалася
перевірка, особисто ОСОБА_4 здійснено
митний контроль 24 транспортних засобів
по смузі руху "червоний коридор", які за
інформацією митних органів Республіки
Польща переміщували товари у значних
кількостях та без відповідного
оподаткування та сплати єдиного збору.
За наслідком проведеної перевірки
комісія прийшла до висновку про
несумлінне виконання службових
обов'язків ОСОБА_4 та пропонувала за
порушення Присяги державного
службовця припинити її державну
Судом встановлено, що фактичною
підставою для припинення перебування
ОСОБА_4 на державній службі стали
висновки відповідачів про виявлення
факту порушення з її боку вимог
посадових обов'язків, та, як наслідок,
порушення присяги державного
службовця. При цьому, у якості
фактичних оставин, якими обґрунтовано
вказаний висновок, є виявлення факту
оформлення транспортних засобів по
спрощеній процедурі та випадки
безпідставного звільнення від сплати
Як вбачається з доповідної записки,
комісією з проведення службової
перевірки під час проведення
аналітично-пошукової роботи здійснено
вибірку вантажних та
вантажно-пасажирських транспортних
засобів, які протягом травня-червня 2011
року перетинали державний кордон
України через міжнародні автомобільні
пункти пропуску для автомобільного
сполучення на українсько-польському
кордоні в зонах діяльності Ягодинської
та Львівської митниць, та які,
відповідно до даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Держмитслужби, переміщувались без
З метою встановлення повноти
справляння єдиного збору,
передбаченого Законом України "Про
єдиний збір, який справляється у
пунктах пропуску через державний
кордон України", під час проведення
службової перевірки Держмитслужбою
України до МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у
Львівській області направлено запит
інформації щодо типу транспортних
вантажопасажирський, легковий) та
одержано відповідь від 08.08.2011 №9/7530.
У ході службової перевірки
встановлено, що протягом травня та
червня 2011 року з 46 транспортних
засобів, щодо яких здійснювалася
перевірка, особисто ОСОБА_4 здійснено
митний контроль 24 транспортних засобів
по смузі руху "червоний коридор", вага
яких, згідно з листом Департаменту
Митно-Акцизного контролю та Контролю
Ігорної діяльності Республіки Польща
від 05.08.2011 року перевищує 100 кг., а тому
їх пропуск був здійснений без
відповідного оподаткування та сплати
Разом з тим, відповідачем
конкретних товаротранспортних та
товаросупровідних документів чи
належним чином завірених експортних
декларацій (митних квитанцій) на
вимогу суду не надано, тим самим
відповідачем документально не
підтверджено правильність інформації,
внесеної до електронних баз органів
митного контролю Республіки Польща,
хоча, в силу вимог Угоди між Урядом
України і Урядом Республіки Польща про
співробітництво і взаємодопомогу у
митних справах від 18.12.1995 року,
отримання відповідних документів є
Крім того, в силу приписів ст. 5
вказаної Угоди про співробітництво і
взаємодопомогу у митних справах від
18.12.1995 року «Розслідування при
порушеннях митного законодавства», на
запит митного органу однієї з
Договірних Сторін, митний орган іншої
Договірної Сторони проводить офіційне
розслідування стосовно дій, які
суперечать чи можуть суперечити
митному законодавству. Результати
такого розслідування повідомляються
митному органу, що звернувся із
Таким чином, виявлення факту
невідповідності між інформацією,
наявною в електронних базах митних
органів Республіки Польщі та України,
при відсутності можливості вивчення та
аналізу товаротранспортних,
товаросупровідних та митних
документів від офіційних органів
Республіки Польщі, є підставою для
призначення офіційного розслідування,
без отримання результатів якого,
висновок про наявність порушень з боку
службових осіб митних органів України
є передчасним, заснованим на
припущенні, та як наслідок позбавленим
доказового значення. Тим паче, що інші
докази наявності вини у діях службових
осіб митних органів України в
матеріалах справи відсутні.
Стосовно аргументів позивачки про
порушення порядку її звільнення та
позиції відповідачів з цього приводу,
суд керується наступними положеннями
Конституції, Законів та підзаконних
нормативно-правових актів:
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Закон України «Про державну
службу» визначає загальні засади
діяльності, а також статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті.
Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про державну службу» громадяни
України, які вперше зараховуються на
державну службу, приймають Присягу
такого змісту: "Повністю усвідомлюючи
свою високу відповідальність, урочисто
присягаю, що буду вірно служити
народові України, суворо дотримувати
Конституції та законів України,
сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати
їх авторитет, охороняти права, свободи
і законні інтереси громадян, з гідністю
нести високе звання державного
службовця, сумлінно виконувати свої
обов'язки". Державний службовець
підписує текст Присяги, який
зберігається за місцем роботи. Про
прийняття Присяги робиться запис у
Як зазначено в мотивувальній
частині Рішення Конституційного суду
України у справі за конституційним
поданням 53 народних депутатів України
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) окремих
положень Закону України «Про вищу раду
юстиції» присяга має правову природу
одностороннього, індивідуального,
публічно-правового, конституційного
зобов'язання державного службовця.
Вона є особистою обіцянкою про
вірність служби народові України. У
присязі знаходить вияв конституційне
положення про те, що джерелом влади є
народ України, і саме йому адресована
присяга, яку складає державний
службовець. Присяга має, насамперед
моральне, етичне значення, її окремі
елементи є етичними правилами
поведінки державного службовця.
Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про державну службу» посада - це
визначена структурою і штатним
розписом первинна структурна одиниця
державного органу та його апарату, на
яку покладено встановлене
нормативними актами коло службових
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про державну службу», крім
загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення присяги,
передбаченої ст. 17 Закону України «Про
Статтею 413 Митного кодексу України
(чинного на момент виникнення
правовідносин) встановлено, що особи,
які вперше зараховуються на посади
державної служби у митних органах,
спеціалізованих митних установах та
організаціях, приймають Присягу
державного службовця.
Проте закон не містить чітких ознак
діяння, яке слід кваліфікувати як
порушення Присяги. Вищий
адміністративний суд України
неодноразово висловлював правову
позицію, що суть порушення Присяги
пов'язана з такими істотними
проступками (вчинками) службовця, які
повністю суперечать тому, що на нього
покладено, підривають довіру до нього
як носія влади та унеможливлюють
подальше виконання ним своїх функцій
(Постанови від 09.09.2010 року № П-95/10, 28.10.2010
року № П-96/10, 08.06.2011 року № П/9991/45/11);
незначні факти порушення, які суттєво
не впливають на роботу органу, не
можуть бути підставою для припинення
державної служби за порушення Присяги
(Ухвала ВАС України від 18.01.2007 року,
З об'єктивної сторони порушення
присяги передбачає дію або
бездіяльність державного службовця,
які порушують одне або декілька
зобов'язань, які складають зміст
Присяги. З огляду на підстави,
визначені в оскаржуваному наказі,
позивачеві ставиться у провину
несумлінне виконання своїх службових
Суд враховує, що як порушення
Присяги може бути кваліфіковано лише
недотримання Конституції України та
законів України, а не будь-яких
нормативно-правових актів взагалі.
Тому недотримання, в тому числі
невиконання, порушення підзаконних
нормативних актів (Наказів
Держмитслужби, Міністерства фінансів)
не становить порушення Присяги.
Згідно зі статтею 408 Митного
кодексу України правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом і
лише в частині, що ним не регулюється, -
Законом України «Про державну службу».
Відповідно до частини другої статті
410 зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.
В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.
Згідно зі статтею 22 Статуту до
діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.
Відповідно до статті 31 Статуту з
метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.
У разі порушення підзаконних
нормативних актів дії посадової особи
митних органів можуть бути
кваліфіковані як дисциплінарне
правопорушення, оскільки відповідно до
п. 22 Дисциплінарного статуту митної
служби України до діянь, які є
порушеннями службової дисципліни
належать, зокрема, порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.
Порушенням присяги є порушення
державним службовцем зобов'язання
сумлінно виконувати свої обов'язки,
тобто несумлінне їх виконання.
Таким чином, невиконання, або
неналежне виконання посадовою особою
митного органу своїх службових
обов'язків є дисциплінарним
порушенням, а несумлінне виконання
обов'язків - порушенням Присяги.
Різниця між цими складами
правопорушень полягає в колі
обов'язків (основні чи службові) та
ставленні до них правопорушника
(сумлінному чи несумлінному).
Обов'язками, несумлінне виконання
яких є порушенням Присяги, є обов'язки,
які зазначені в Законі України «Про
державну службу», тобто основні
(загальні) обов'язки державних
Отже, припинення державної служби з
підстав порушення Присяги є заходом
відповідальності за невиконання
обов'язків державного службовця,
визначених у ст. 17 Закону України «Про
державну службу». Водночас, у разі
невиконання службових (посадових)
обов'язків, до особи може бути
застосовано такий захід
дисциплінарного стягнення як
звільнення з митних органів.
Суд вважає за необхідне зазначити,
що припинення перебування особи на
державній службі внаслідок порушення
Присяги державного службовця є
публічно-правовою санкцією, що має
наслідком не лише звільнення особи з
займаної посади, але й обмежує право
особи на доступ до державної служби в
майбутньому. Відтак, звільнення особи з
цієї підстави є більш суворим
покаранням, аніж звільнення з митного
органу за вчинення дисциплінарного
Тому, якщо підставою для припинення
державної служби є порушення посадовою
особою митної служби службової
дисципліни, неможливість застосування
за таке порушення до посадової особи
заходів дисциплінарного впливу аж до
звільнення з митного органу, повинно
Обов'язковість такого мотивування
обумовлена тим, що застосування
заходів дисциплінарного впливу до
посадових осіб митної служби України
чітко урегульовано розділом 4
Дисциплінарного статуту митної служби
України, який визначає види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, що має наслідком
забезпечення належного захисту
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
Відповідно до положень статті 27
Статуту дисциплінарне стягнення має
відповідати тяжкості вчиненого
дисциплінарного правопорушення та
ступеню вини особи. При визначенні виду
стягнення керівник митного органу
повинен враховувати характер
правопорушення, обставини, за яких воно
було вчинене, попередню поведінку
посадової особи митної служби, її
ставлення до служби і стаж роботи в
З урахуванням принципу
співрозмірності правопорушення і
покарання, якщо діяння може бути
кваліфіковане як дисциплінарне
правопорушення, до порушника може
застосовуватися лише один захід
дисциплінарної відповідальності, що
відповідає тяжкості вчиненого
дисциплінарного правопорушення та
ступеню вини особи. При цьому, керівник
митного органу не має права замість
застосування дисциплінарного
стягнення припиняти державну службу за
Припиняючи державну службу за
порушення Присяги державного
службовця у тих випадках, коли до особи
слід застосувати дисциплінарне
стягнення, керівник митного органу
фактично уникає обов'язку враховувати
тяжкість вчиненого дисциплінарного
правопорушення та ступінь вини особи,
характер правопорушення, обставини, за
яких воно було вчинене, попередню
поведінку посадової особи митної
служби, її ставлення до служби і стаж
роботи в митних органах; строки
притягнення до дисциплінарної
відповідальності. Як наслідок, не
враховуються усі обставини, що мають
значення для прийняття рішення, що
свідчить про необґрунтованість таких
дій. Такі дії викликають у позивача
небезпідставні сумніви в
неупередженості та добросовісності
митного органу щодо нього, не
відповідають конституційним принципам
рівності та справедливості.
Аналогічна позиція висловлена у
Постанові Верховного суду України від
21.05.2013 року у справі за позовом ОСОБА_7
до Львівської митниці Державної митної
служби про поновлення на посаді та
виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу, де суд прийшов до
висновку, що правовий статус посадових
осіб митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, Митним кодексом України, а в
частині, що ним не регулюється, -
Законом України «Про державну службу».
Тобто дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України «Про
державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, тому неможливість
застосування до посадової особи митної
служби дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу повинно
бути мотивованим. Розділом 4 Статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
За таких обставин колегія суддів
вважає, що до позивачки неправомірно,
тобто без належних підстав,
застосовано положення пункту 6 частини
1 статті 30 Закону України «Про державну
службу» (порушення присяги) і припинено
перебування її на державній службі.
Наведене дає підстави для висновку
про протиправність оскарженого наказу
Державної митної служби України від
29.08.2011 року №1821-к в частині, що
стосується позивачки.
Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більш як за один рік. Згідно ст. 256
Кодексу адміністративного судочинства
України постанови суду про поновлення
на посаді у відносинах публічної
служби та присудження заробітної плати
у відносинах публічної служби у межах
суми стягнення за один місяць
виконуються негайно.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 24, 69, 70, 71, 86, 160-163,
167, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України,-
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної митної служби України
від 29.08.2011 року №1821-к «По особовому
складу Львівської митниці» в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_4,
інспектора відділу митного оформлення
№2 Митного поста «Краковець»
Поновити ОСОБА_3 на посаді державного
інспектора відділу митного оформлення
№2 Митного поста «Краковець»
Львівської митниці Міндоходів з 30.08.2011
Стягнути з Львівської митниці
Міндоходів середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 30.08.2011
року по 12.06.2014 року у розмірі 75 196
(сімдесят п'ять тисяч сто дев'яносто
шість) грн. 11 коп. на користь ОСОБА_3.
Постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_3 на посаді державного інспектора
відділу митного оформлення №2 Митного
поста «Краковець» Львівської митниці
Міндоходів і стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу за один
місяць в сумі 2759,10 грн. звернути до
негайного виконання.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя
Р. М. Брильовський

Суддя
О.В. Крутько

Суддя
М.В. Кедик