Справа № 539/1925/14-а
Суддя: Матвієнко В. М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1925/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Матвієнка В. М.

при секретарі - О.А. Павличенко

розглянувши у судовому засіданні в м.
Лубни справу за адміністративним
позовом

ОСОБА_1 до ВДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції,
державного виконавця ВДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Россохи Артема Івановича про
скасування постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ВДВС Лубенського
міськрайонного Управління юстиції,
державного виконавця ВДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Россохи А.І. про скасування постанови
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження .

У позові вказав, що на підставі
виконавчого напису приватного
нотаріуса ОСОБА_3 виданого 28.03.2014 року
було відкрито виконавче провадження №
42869143 від 09.04.2014 року про звернення
стягнення на нерухоме майно - контору ,
другий поверх , розташованої в АДРЕСА_1
, що належить на праві власності гр.
ОСОБА_1, який є майновим поручителем гр.
ОСОБА_4. Право вимоги за договором
іпотеки було придбано ТОВ "ОТП
Факторинг Україна". За рахунок коштів ,
отриманих від реалізації нерухомого
майна , задовольнити вимоги ТОВ
"Факторинг Україна" у розмірі :залишок
заборгованості за кредитом - 64148,30
доларів США; заборгованість по
відсоткам за користування кредитом -
1195,60 доларів США, що становить 65343,90
доларів США, що за курсом НБУ станом на
28.02.2014 року становить 652543,79 грн. Витрати
, пов'язані із вчиненням виконавчого
напису - 1700 грн. Всього в гривневому
еквіваленті , з урахуванням витрат
пов'язаних з вчиненням виконавчого
напису , становить 654243,79 грн. Боржником
, згідно даної постанови визнаний
ОСОБА_1

Вказану постанову позивач
вважає такою, що винесена в порушення
вимог чинного законодавства, порушує
його законні права, оскільки
відповідно до виконавчого напису
стягнення має бути здійснене на
предмет іпотеки , яким відповідно до п.
3.1. Договору іпотеки № РМ-SMED04/018/2008 від
19.03.2008 року являється : нежиле
приміщення літ."Ж-2", а саме : контора,
другий поверх, що знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1 та належить
іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві
власності , що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно , а відтак, арешт може
бути накладено виключно на майно , що є
предметом іпотеки з метою його
подальшої реалізації, а не на все майно
іпотекодавця. Однак постановою
державного виконавця Россохи А.І.
від26.05.2014 року арешт накладено на все
рухоме та нерухоме майно боржника , в
той час як предметом іпотечного
договору , на підставі якого був
виданий виконавчий документ є
вищезазначене нерухоме майно.

Позивач прохає суд постановити
рішення яким скасувати постанову
державного виконавця ВДВС Лубенського
МРУЮ Россохи А.І. від 26.05.2014 року (ВП№
42869143) про арешт майна ОСОБА_1 та
оголошення заборони його відчуження,
зобов'язати державного виконавця ВДВС
Лубенського МРУЮ Россоху А.І. прийняти
нову постанову , якою зняти арешт з
майна ОСОБА_1 та скасувати заборону
його відчуження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої
вимоги підтримав, прохав їх
задовольнити.

Представник відповідача ВДВС
Лубенського МРУЮ в судове засідання не
з"явився, звернувшись до суду з
письмовим клопотанням про розгляд
справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи
та наявні по справі докази, приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню .

Відповідно ст. 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийняті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Суб'єкт владних повноважень -
відповідач у справі зобов'язаний
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі,
незалежно від того, на чию користь вони
можуть бути використані - на користь
відповідача чи навіть позивача.

Згідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності рішень, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач ніяких заперечень
суду не надав, в судове засідання не
з"явився , рішення суд ухвалив на
підставі наданих доказів та
матеріалів, які є достатніми.

Судом встановлено, що на підставі
виконавчого напису приватного
нотаріуса ОСОБА_3 виданого 28.03.2014 року
було відкрито виконавче провадження №
42869143 від 09.04.2014 року про звернення
стягнення на нерухоме майно - контору ,
другий поверх , розташованої в АДРЕСА_1
, що належить на праві власності гр.
ОСОБА_1, який є майновим поручителем гр.
ОСОБА_4. Право вимоги за договором
іпотеки було придбано ТОВ "ОТП
Факторинг Україна". За рахунок коштів ,
отриманих від реалізації нерухомого
майна , задовольнити вимоги ТОВ
"Факторинг Україна" у розмірі :залишок
заборгованості за кредитом - 64148,30
доларів США; заборгованість по
відсоткам за користування кредитом -
1195,60 доларів США, що становить 65343,90
доларів США, що за курсом НБУ станом на
28.02.2014 року становить 652543,79 грн. Витрати
, пов'язані із вчиненням виконавчого
напису - 1700 грн. Всього в гривневому
еквіваленті , з урахуванням витрат
пов'язаних з вчиненням виконавчого
напису , становить 654243,79 грн.

Боржником , згідно даної
постанови визнаний ОСОБА_1

Згідно зі ст. 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: 1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; 2) за заявою прокурора у
випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді; 3) у разі
якщо виконавчий лист надійшов від суду
на підставі ухвали про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження»
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: 1) виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; 3) судові накази;
4) виконавчі написи нотаріусів; 5)
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій; 6)
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; 7)
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; 8) рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; 9) рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав.

Згідно з п. 5 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право:
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

Відповідно до ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Як встановлено судом, у ВДВС
Лубенського МУЮ відсутні підстави для
винесення постанови про арешт всього
майна боржника та оголошення заборони
його відчудження від 26.05.2014 року так як
відповідачем не надано доказів на
підставі яких ОСОБА_1 є боржником перед
банком. Згідно Договору іпотеки №
РМ-SMED04/018/2008 від 19.03.2008 року боржником по
кредитному договору № CrL-SMED04/018/2008 ,
укладеному між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_4
являється останній.

Крім того, суд погоджується з
обгрунтуванням позову позивача про те,
що відповідно до виконавчого напису
стягнення має бути здійснене на
предмет іпотеки , яким відповідно до п.
3.1. Договору іпотеки № РМ-SMED04/018/2008 від
19.03.2008 року являється : нежиле
приміщення літ."Ж-2", а саме : контора,
другий поверх, що знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1, та належить
іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві
власності , що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно , а тому арешт може бути
накладено виключно на майно , що є
предметом іпотеки з метою його
подальшої реалізації, а не на все майно
іпотекодавця, який не являється
боржником по кредитному договору.

Отже, суд приходить до висновку,
що відповідачем не підтверджено
підстав про накладання арешту на все
майно боржника та заборони на його
відчуження визначені законом України
«Про виконавче провадження».

Згідно з п.п. 2,3 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника. З
майна боржника може бути знято арешт за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином суд враховуючи
викладене вище приходить до висновку
про невідповідність дій відповідача
вимогам діючого законодавства та
положень ч. 3 ст. 2 КАС України.

Разом з тим суд вважає за необхідне в
задоволенні позовних вимог щодо
зобов"язання відповідача прийняти нову
постанову, якою зняти арешт з майна
позивача та скасувати заборону його
відчуження, слід відмовити так як суд
своїм рішенням скасовує вже постанову
про арешт всього майна ОСОБА_1 та
оголошення заборони його відчуження
від 26.05.2014 року , а рішення суду
підлягає обов"язковому виконанню ВДВС
Лубенського МРУЮ.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 19 , ст. 22 Конституції
України,

ст. ст. 11,17, 57,60 ЗУ«Про
виконавче провадження»,

ст.ст. 2, 3, 11, 12, 51, 71, 159, - 163, 167,
186 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДВС
Лубенського міськрайонного управління
юстиції , державного виконавця ВДВС
Лубенського міськрайонного управління
юстиції Россохи Артема Івановича про
скасування постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження задовольнити .

Скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Россохи Артема Івановича від 26.05.2014
року про арешт майна ОСОБА_1 та
оголошення заборони на його відчуження

(ВП № 42869143 від 09.04.2014 року) .

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Згідно ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Лубенський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення чи отримання копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Матвієнко В. М.