Справа № 826/20281/13-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів Мельничука
В.П., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 лютого 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до Державної виконавчої служби
України про визнання незаконними дій
та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
лютого 2014 року у адміністративному
позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивачі подали апеляційну
скаргу в якій просять скасувати
рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позов.Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу -
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачі, у межах
виконавчого провадження № 4529908,
відкритого постановою старшого
державного виконавця Абісова A.B. від 30
серпня 2007 року щодо примусового
виконання рішення Європейського суду з
прав людини № 25476/02, виданого 15 лютого
2007 року, стягувачем у якому виступає
ОСОБА_2, звернулися до начальника
відділу примусового виконання рішень
ДВС України Черноволова В.А. зі скаргою
№ 7 від 28.02.2013 р. за вх. № КО-3120, з
вимогами: 1) прийняти до розгляду
скаргу, призначити та провести
перевірку викладених у скарзі фактів; 2)
перевірити законність виконавчого
провадження № 4529908 та правильність і
повноту виконання виконавчого
документу - рішення Європейського суду
з прав людини від 15.02.2007 р. № 25476/02 по
справі «Погребна проти України»; 3)
визнати незаконною, протиправною,
передчасною та скасувати постанову
Департаменту Державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
від 20.12.2007 р. про закінчення виконавчого
провадження № 4529908 за підписом
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень Абісова
Артура Володимировича; 4) відновити
виконавче провадження № 4529908 з
виконання виконавчого документу -
рішення Європейського суду з прав
людини від 15.02.2007 р. № 25476/02 по справі
«Погребна проти України» з урахуванням
постанови Державної виконавчої служби
України від 13.12.2012 р. про відкриття
виконавчого провадження ВП № 35696672; 5)
офіційно надіслати Державі Україна,
Міністерству юстиції України, Кабінету
міністрів України, Верховній раді
України, Президенту України, Комітету
Міністрів Ради Європи, Європейському
суду з прав людини постанову ДВС
України про скасування постанови від
20.12.2007 р. про закінчення виконавчого
провадження № 4529908 та постанову ДВС
України про відновлення виконавчого
провадження № 4529908 (як зазначив позивач
у судовому засіданні - прийняті за
результатами розгляду Скарги № 7) з
виконання виконавчого документу -
рішення Європейського Суду з прав
людини від 15.02.2007 р. по заяві № 25476/02
«Погребна проти України»; 6) приєднати
скаргу та рішення по ній до матеріалів
виконавчого провадження № 4529908.

За результатами розгляду скарги в.о.
начальника відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Власюком Д.В. в рамках
виконавчого провадження ВП № 4529908
винесено постанову від 21.11.2013 р. про
відмову у задоволенні скарги.

Позивачі, вважаючи, що Державна
виконавча служба України неналежним
чином розглянула скаргу № 7 від 28.02.2013
подали позов до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у
позові дійшов висновку, що Скарга № 7
позивача до відповідача розглянута по
суті та за наслідками здійснення
контролю та з урахуванням перевірки
фактичних обставин, прийнято законне,
обґрунтоване та вірне по суті рішення,
яким правомірно відмовлено у
задоволенні вимог, викладених надалі у
Скарзі № 7 у зв'язку з їх
безпідставністю.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Частиною 3 статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
подається начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець. Рішення, дії чи
бездіяльність начальника відділу
можуть бути оскаржені до вищестоящого
органу державної виконавчої служби.
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
розглядає виключно скарги на рішення,
дії чи бездіяльність начальників
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі.

Статтею 82 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено
вимоги до поданої скарги, зокрема
визначено, що скарга у виконавчому
провадженні подається у письмовій
формі та має містити: 1) найменування
органу державної виконавчої служби, до
якого вона подається; 2) повне
найменування (ім'я) стягувача та
боржника, їх місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб) або
місцезнаходження (для юридичних осіб),
а також найменування (ім'я)
представника сторони виконавчого
провадження, якщо скарга подається
представником; 3) реквізити виконавчого
документа (вид документа, найменування
органу, що його видав, день видачі та
номер документа, його резолютивна
частина); 4) зміст оскаржуваних рішень,
дій чи бездіяльності та норму закону,
яку порушено; 5) викладення обставин,
якими скаржник обґрунтовує свої
вимоги; 6) підпис скаржника або його
представника із зазначенням дня
подання скарги.

Згідно з частиною 8 статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку, встановленому
Законом України "Про звернення
громадян".

Як вірно було встановлено судом першої
інстанції, у постанові Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.11.2013 р. по справі № 826/14539/13-а, яка
залишена без змін згідно з ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2014 р.,
начальником відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Черноволовим В.А. при
здійсненні контролю за діями
державного виконавця при примусовому
виконанні рішення Європейського суду з
прав людини №25476/02, виданого 15.02.2007 року
у межах виконавчого провадження № 4529908
винесено постанову про перевірку
виконавчого провадження від 19.07.2013
року, якою постановлено скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 20.12.2007 року, що видав
Абісов А.В.

Таким чином, постанова від 20.12.2007 року
була не чинною та, відповідно, не могла
бути повторно скасована, у зв'язку з чим
вимоги, звернуті до відповідача у
Скарзі № 7, що стосуються постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 20.12.2007 року (вимога № 3 у Скарзі № 7)
не підлягали задоволенню з боку
відповідача з огляду на їх
безпідставність.

Крім того, у вищезазначеній постанові
суду від 19.11.2013 р. по справі № 826/14539/13-а
також встановлено, що державним
виконавцем Юхименко О.С. винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження від 23.07.2013 року, якою
відновлене виконавче провадження №
4529908 з виконання рішення Європейського
суду з прав людини №25476/02, виданого
15.02.2007 року, а тому відсутні підстави
для задоволення вимоги у Скарзі № 7
щодо відновлення виконавчого
провадження № 4529908.

Також, з наведеного рішення суду
вбачається, що вимоги, звернуті до
відповідача у Скарзі № 7 щодо
врахування та забезпечення інтересів
позивача щодо прийняття постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 35696672, не підлягають задоволенню з
боку відповідача з огляду на їх
безпідставність.

Враховуючи відсутність підстав для
повторного прийняття за результатами
розгляду Скарги № 7 рішень щодо
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження від 20.12.2007 р. та
відновлення виконавчого провадження,
яке вже було поновлено відповідно до
постанови від 23.07.2013 року, у
відповідача, відповідно, були відсутні
підстави для розгляду питання щодо
надіслання процесуальних рішень, які
не були повторно прийняті і підстав для
повторного прийняття яких у
відповідача не було.

Стосовно не надіслання постанови про
відновлення виконавчого провадження
від 23 липня 2013 року до Європейського
суду з прав людини та до Комітету
Міністрів Ради Європи, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що в
постанові від 16 серпня 2013 року про
відмову в задоволенні скарги № 17 від 06
серпня 2013 року вказано, що положеннями
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" не передбачено
направлення державним виконавцем до
Європейського суду з прав людини та
Комітету Міністрів Ради Європи
постанови про відновлення виконавчого
провадження та інших документів
виконавчого провадження.

Згідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про
виконавче провадження" (в редакції, що
діяла станом на момент винесення
постанови про відновлення виконавчого
провадження) - про відновлення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову, копії
якої не пізніше наступного дня
надсилаються до суду, який визнав
незаконною постанову державного
виконавця, сторонам, а також органу
(посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закон України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" №3477-ГУ від 23.02.2006 року - порядок
виконання Рішення визначається цим
Законом, Законом України "Про виконавче
провадження", іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Статтею 1 даного Закону передбачено, що
орган представництва - це орган,
відповідальний за забезпечення
представництва України в
Європейському суді з прав людини та
координацію виконання його рішень.

Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону - контроль
за виконанням додаткових заходів
індивідуального характеру,
передбачених у Рішенні, що
здійснюються під наглядом Комітету
міністрів Ради Європи, покладається на
Орган представництва.

Орган представництва в рамках
здійснення передбаченого частиною
другою цієї статті контролю має право
отримувати від органів, які є
відповідальними за виконання
додаткових заходів індивідуального
характеру, передбачених у Рішенні,
інформацію про хід і наслідки
виконання таких заходів, а також
вносити Прем'єр-міністрові України
подання щодо забезпечення виконання
додаткових заходів індивідуального
характеру .

Крім того, згідно положень п. 3
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 784 від 31 травня 2006 року "Про заходи
щодо реалізації Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" представництво України в
Європейському суді з прав людини у разі
розгляду питань дотримання нею
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та звітування
про хід виконання рішень Європейського
суду з прав людини у справах проти
України здійснюється в установленому
порядку Міністерством юстиції через
Урядового уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини.

Виходячи з вищевикладеного,
безпосередній контроль за виконанням
рішення Європейського суду з прав
людини покладається на Орган
представництва - Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини, якому
і було направлено постанову про
відновлення виконавчого провадження №
4529908 від 23 липня 2013 року, а тому вимоги
позивачів про зобов'язання державного
виконавця надіслати постанови
державної виконавчої служби України
від 23 липня 2013 року про відновлення
виконавчого провадження ВП 4529908 до
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ, а саме до
Європейського суду з прав людини та до
Комітету Міністрів Ради Європи є
безпідставними.

Так, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованих висновків, з якими
погоджується апеляційна інстанція, що
Скарга № 7 позивача до відповідача
розглянута по суті та за наслідками
здійснення контролю та з урахуванням
перевірки фактичних обставин, прийнято
законне, обґрунтоване та вірне по суті
рішення, яким правомірно відмовлено у
задоволенні вимог, викладених надалі у
Скарзі № 7 у зв'язку з їх
безпідставністю.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 лютого 2014 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
В.П.Мельничук

В.Е.Мацедонська

.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Мацедонська В.Е.

Мельничук В.П.