Справа № 676/1986/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 676/1986/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Стельмах Д.В.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Кам'янець-Подільського МВ УМВС України
в Хмельницькій області, Державного
підприємства МВС України
«Інформ-Ресурси» в особі Хмельницької
філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси»
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Кам'янець-Подільського МВ УМВС України
в Хмельницькій області, Державного
підприємства МВС України
«Інформ-Ресурси» в особі Хмельницької
філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси»
про визнання дій працівників ВДАІ щодо
затримання, вилучення та поміщення
його автомобіля на спеціальний
майданчик незаконними та зобов'язання
Державного підприємства МВС України
«Інформ-Ресурси» в особі Хмельницької
філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси»
повернути автомобіль без стягнення
плати за його доставлення та утримання
на спеціальному майданчику.

Постановою Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду від 30 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
по справі, позивач надав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанцій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

03 червня 2014 року до суду надійшла
телеграма позивача, в якій останній
просив перенести розгляд апеляційної
скарги. Однак, ознайомившись із
телеграмою, колегія суддів не вбачає
наявних підстав для його задоволення,
оскільки заявником не наведено
поважних причин щодо неможливості
прибуття в судове засідання, а відтак,
вважає за можливе проводити судовий
розгляд справи за відсутності
апелянта.

В судове засідання представники
відповідачів не з'явилися, хоча про час
та місце розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 2013 року
позивач керував автомобілем Mitsubishi Galant,
реєстраційний номер НОМЕР_1 без
посвідчення водія, в зв'язку з чим
працівниками Кам'янець - Подільського
ВДАІ було складено протокол про
адміністративне правопорушення по ч.1
ст. 126 КУпАП за порушення вимог п.2.1
Правил дорожнього руху України.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не мав при
собі посвідчення водія, автомобіль
Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1
був затриманий, про що був складений
акт огляду затриманого транспорту, що
передається на тимчасове зберігання
№449 від 12.03.2013 року.

Приймаючи судове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що після
затримання транспорту від позивача
ОСОБА_2, не надходило письмового
звернення про повернення тимчасово
затриманого транспортного засобу. За
транспортування і зберігання
транспортного засобу справляється
плата у встановленому спільним наказом
МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Судова колегія погоджується з таким
висновком, з огляду на наступне.

Так, ч.2 ст.19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.265-2 КпАП України, у
разі наявності підстав вважати, що
водієм вчинено порушення, передбачені
частинами першою, другою, третьою,
четвертою, шостою і сьомою статті 121,
статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою,
другою, третьою і четвертою статті 130,
статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу,
працівник відповідного підрозділу
Міністерства внутрішніх справ України,
що забезпечує безпеку дорожнього руху,
тимчасово затримує транспортний засіб
шляхом блокування або доставляє його
для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку (якщо розміщення
затриманого транспортного засобу
суттєво перешкоджає дорожньому руху), в
тому числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора. Про тимчасове
затримання робиться відповідний запис
у протоколі про адміністративне
правопорушення.

Після тимчасового затримання
транспортного засобу працівник
відповідного підрозділу Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечує безпеку дорожнього руху,
зобов'язаний надати особі можливість
повідомити про тимчасове затримання
транспортного засобу та своє
місцезнаходження іншу особу за власним
вибором і вжити заходів щодо
повернення автомобіля до місця
постійної дислокації, а також
забороняє експлуатацію транспортного
засобу до усунення несправностей,
виявлених у процесі його огляду, або до
демонтажу спеціальних світлових або
звукових сигнальних пристроїв.

Транспортний засіб може бути тимчасово
затриманий на строк до вирішення
справи про адміністративне
правопорушення, але не більше трьох
днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку
тимчасового затримання транспортного
засобу особа має право звернутися за
отриманням тимчасово затриманого
транспортного засобу. Таке звернення
особи є обов'язковим для його виконання
незалежно від стадії вирішення справи
про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та
повернення особі тимчасово
затриманого транспортного засобу не
може стягуватися плата.

В свою чергу, Порядком тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженого Постановою
Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р.
№ 1102 (далі-Порядок), визначено
процедуру тимчасового затримання,
зберігання транспортних засобів на
спеціальних майданчиках і стоянках та
їх повернення.

Відповідні положення містить також
Інструкція з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення в сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом МВС України від
26.02.2008 року № 77, згідно із п.4.6 якої у
разі наявності підстав вважати, що
водієм вчинено вищезазначені
порушення, працівник
Державтоінспекції МВС тимчасово
затримує транспортний засіб шляхом
блокування або доставляє його для
зберігання на спеціальний майданчик чи
стоянку (якщо розміщення затриманого
транспортного засобу суттєво
перешкоджає дорожньому руху), в тому
числі за допомогою спеціального
автомобіля-евакуатора. Про тимчасове
затримання робиться відповідний запис
у протоколі про адміністративне
правопорушення.

Зокрема, п.2 Порядку визначено, що
тимчасове затримання транспортного
засобу уповноваженою особою
Державтоінспекції проводиться у
випадках, передбачених статтею 265-2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, а саме, у разі, коли
неможливо усунути причину затримання
на місці виявлення адміністративного
правопорушення, і передбачає примусове
припинення використання такого
транспортного засобу шляхом його
блокування за допомогою технічних
пристроїв або доставлення на
спеціальний майданчик чи стоянку, якщо
транспортний засіб створює значні
перешкоди дорожньому руху.

Уповноваженим особам
Державтоінспекції забороняється брати
участь у здійсненні блокування або
евакуації транспортних засобів у
випадках, не передбачених законом.

Згідно із п. 3 Порядку, доставляння
транспортного засобу на спеціальний
майданчик чи стоянку здійснюється за
допомогою спеціальних автомобілів -
евакуаторів (далі - евакуатор), у тому
числі тих, що належать підприємствам,
установам та організаціям, які
провадять діяльність, пов'язану з
транспортуванням транспортних
засобів, і з якими Державтоінспекцією
укладені в установленому порядку
договори.

Для доставляння транспортного засобу
на спеціальний майданчик чи стоянку
уповноважена особа Державтоінспекції
викликає евакуатор через чергового по
підрозділу Державтоінспекції (п.4
Порядку).

Після прибуття евакуатора
уповноважена особа Державтоінспекції
робить у присутності двох свідків і
представника підприємства, установи
або організації, яким належить
евакуатор, запис у протоколі про
адміністративне правопорушення про
тимчасове затримання транспортного
засобу із зазначенням:

1) дати, часу, місця порушення і підстави
для тимчасового затримання та
доставлення транспортного засобу на
спеціальний майданчик чи стоянку;

2) посади, місця роботи, прізвища, імені
та по батькові особи, яка приймає
рішення про тимчасове затримання і
доставляння транспортного засобу на
спеціальний майданчик чи стоянку;

3) типу, марки, державного
реєстраційного номера, переліку
візуальних недоліків та пошкоджень
транспортного засобу, що тимчасово
затримується і доставляється на
спеціальний майданчик чи стоянку;

4) найменування, місцезнаходження та
номера телефону підприємства, установи
або організації, які доставляють
транспортний засіб на спеціальний
майданчик чи стоянку, державного
реєстраційного номера евакуатора;

5) адреси місця зберігання
транспортного засобу;

6) посади, прізвища, імені та по батькові
особи, яка виконує роботи з доставляння
транспортного засобу на спеціальний
майданчик чи стоянку.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що у разі
коли доставити транспортний засіб на
спеціальний майданчик чи стоянку
неможливо, уповноважена особа
Державтоінспекції проводить його
затримання шляхом блокування з
дотриманням умов безпеки дорожнього
руху.

Враховуючи приписи зазначених
правових норм, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
співробітник ДАІ, як крайній захід, має
право тимчасово затримати
транспортний засіб шляхом його
доставляння для зберігання на
спеціальний майданчик або стоянку за
допомогою евакуатора лише за
обов'язкової наявності всіх чотирьох
складових у сукупності:

1) скоєння відповідного правопорушення,
визначеного статтею 265-2 КпАП України;

2) на місці зупинки неможливо усунути
причину затримання;

3) розміщення транспортного засобу у
місці затримання суттєво перешкоджає
дорожньому руху;

4) водієві надана можливість повернути
автомобіль на місце постійної
дислокації, а він такою можливістю не
скористався.

Отже, обов'язковою умовою для
затримання автомобіля шляхом
доставляння евакуатором на
спеціальний майданчик є розміщення
транспортного засобу у місці
затримання з суттєвим перешкоджанням
дорожньому руху, тобто транспортний
засіб повинен створювати
значні/суттєві перешкоди дорожньому
руху, робити неможливим рух
транспортних засобів проїзною
частиною автомобільної дороги. За
відсутності цієї умови транспортний
засіб затримується шляхом блокування.

Судом першої інстанції встановлено, що
після тимчасового затримання
транспортного засобу, відповідач
запропонував позивачу - ОСОБА_2
запросити водія з посвідченням, який би
продовжив рух, на що останній відповів,
що у нього знайомих водіїв немає.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідач по справі
діяв у спосіб визначений законом,
неправомірність його дій позивачем не
доведено.

У відповідності до ч.6 ст. 265-2 КУпАП
порядок тимчасового затримання та
зберігання транспортних засобів на
спеціальних майданчиках та стоянках
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.12,13 Постанови КМ
України від 17.12.2008 року «Про
затвердження Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів нас спеціальних майданчиках і
стоянках» повернення тимчасово
затриманого транспортного засобу, який
зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
письмовим зверненням його водія,
власника (співвласника) за умови оплати
ним витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберігання такого
транспортного засобу та пред'явлення
відповідного протоколу про
адміністративного правопорушення. За
транспортування і зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчику чи стоянці ДАІ справляється
плата у встановленому спільним наказом
МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з письмовим зверненням до
відповідача про повернення спірного
автомобіля не звертався і оплатити
витрати, пов'язані з транспортуванням
та зберіганням такого транспортного
засобу не бажає, тоді як відповідач
вправі такої оплати вимагати.

Таким чином, правильним є висновок суду
першої інстанції про те, що вимоги про
визнання дій працівників ВДАІ щодо
затримання, вилучення та поміщення
його автомобіля на спеціальний
майданчик незаконними та зобов'язання
Державного підприємства МВС України
«Інформ-Ресурси» в особі Хмельницької
філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси»
повернути автомобіль без стягнення
плати за його доставлення та утримання
на спеціальному є безпідставними,
оскільки позивачем ОСОБА_2 не доведено
факту звернення до відповідача з
відповідним зверненням.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду від 30 квітня 2014
року ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 30 квітня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар