Справа № 0670/4667/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2014 р.
Справа № 0670/4667/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Державної казначейської
служби України у Житомирському районі
Житомирської області на ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від "26" березня
2014 р. про відмову у зміні способу і
порядку виконання рішення у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промислова компанія
"Вимпел" до Відділу державної
виконавчої служби Житомирського
районного управління юстиції,
Управління Державної казначейської
служби України у Житомирському районі
Житомирської області про визнання дій
неправомірними, зобов"язання вчинити
дії та стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського
окружного адміністративного суду
від 31 жовтня 2011 року стягнуто з Відділу
Державної виконавчої служби
Житомирського районного управління
юстиції на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промислова компанія "Вимпел"
безпідставно сплачений виконавчий
збір та витрати на проведення
виконавчих дій в розмірі 4694 грн. 87 коп.

Судове рішення набрало чинності ,
справі видано виконавчий лист, який
пред"явлено до виконання Управлінню
Державної казначейської служби
України в Житомирському районі ( далі-
УДК в Житомирському районі).

У вересні 2013 року УДК в Житомирському
районі звернулося до суду із заявою, в
якій просило змінити спосіб і порядок
виконання рішення шляхом безспірного
списання коштів з рахунків Головного
управління юстиції у Житомирській
області, посилаючись на те, що виконати
судове рішення за рахунок коштів
Боржника - Відділу державної
виконавчої служби Житомирського
районного управління юстиції
неможливо, оскільки відкритий в УДК
рахунок ВДВС призначений лише для
зарахування коштів, які належать
стягувачам та боржникам по виконавчим
документам.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року в задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання рішення
відмовлено.

В апеляційній скарзі УДК в
Житомирському районі порушує питання
про скасування ухвали з прийняттям
нової про задоволення заяви. На
обґрунтування доводів УДК в
Житомирському районі посилається на
те, що при вирішенні питання судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.
Так, суд не дав правильної юридичної
оцінки чинним нормам права, які не
передбачають стягнення грошових
коштів з депозитних рахунків органів
державної казначейської служби, що
надійшли від боржників для виплати
стягувачам, а також звертати на них
стягнення для виплати іншим особам, які
не є стягувачами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні заяви УДК в
Житомирському районі, суд першої
інстанції виходив з того, що
передбачені законом підстави для зміни
способу і порядку виконання рішення
шляхом безспірного списання коштів з
рахунків Головного управління юстиції
у Житомирській області, відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
фактичним обставинам справи та є
правильними.

Як встановив суд, в серпні 2011 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промислова компанія
"Вимпел" звернулось в суд з позовом про
визнання неправомірними дій Відділу
Державної виконавчої служби
Житомирського районного управління
юстиції в процесі виконавчих дій (
справа № 0670/4667/11).

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2011
року визнано неправомірними дії та
бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Житомирського
районного управління юстиції, щодо:

- не з'ясування факту отримання
боржником копії постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№19435420 від 26.05.2010р.;

- не з'ясування факту отримання
боржником копії постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№19720462 від 11.06.2010р.; - позбавлення
боржника права на поновлення строку на
добровільне виконання рішення за
виконавчими провадженнями ВП №19435420
від 26.05.2010р.

- позбавлення боржника права на
поновлення строку на добровільне
виконання рішення за виконавчими
провадженнями ВП №19720462 від 11.06.2010р.;

- безпідставне винесення Постанови про
стягнення виконавчого збору з боржника
від 01.06.2010р. за виконавчим провадженням
ВП №19435420 від 26.05.2010р.;

- безпідставне винесення Постанови про
стягнення виконавчого збору з боржника
від 06.07.2010р. за виконавчим провадженням
ВП №19720462 від 11.06.2010р.;

- безпідставне винесення Постанови про
накладення арешту на кошти боржника
№6474 від 07.04.2011р. за виконавчим
провадженням ВП №19435420 від 26.05.2010р.;

- безпідставне стягнення виконавчого
збору за Постановою про стягнення з
боржника виконавчого збору від 06.07.2010р.
за ВП №19720462 від 11.06.2010р. в розмірі
4679 грн. 30 коп.

- безпідставне стягнення витрат на
проведення виконавчих дій Постановою
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 06.07.2010р. в
розмирі 15 грн. 57 коп.

Цим же рішенням стягнуто з Державної
виконавчої служби Житомирського
районного управління юстиції на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промислова компанія
«Вимпел» безпідставно сплачений
виконавчий збір та витрати на
проведення виконавчих дій в розмірі 4694
грн. 87 коп.

Отже, протиправність дій ВДВС щодо
стягнення виконавчого збору в розмірі
4694,87 грн. встановлено в судовому
порядку.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Стаття 56 Конституція України
проголошує право кожного на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

У відповідності до частини 3 статті 11
Закону України "Про державну виконавчу
службу" передбачено, що шкода,
заподіяна державним виконавцем
юридичним особам під час виконання
рішення, підлягає відшкодуванню у
порядку, передбаченому законом, за
рахунок держави.

З урахуванням викладеного суд
попередньої інстанції, належним чином
дослідивши причинно-наслідковий
зв'язок між протиправними діями органу
ДВС та заподіяною позивачу шкодою,
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що відшкодуванню підлягає шкода в
розмірі 4694,87 грн., яка дорівнює
незаконно сплаченій сумі виконавчого
збору.

Виходячи з положень статті 56
Конституції України, статті 1173
Цивільного кодексу України, частини 3
статті 11 Закону України "Про державну
виконавчу службу", частини 2 статті 25
Бюджетного кодексу України
відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади
(у даному випадку органу державної
виконавчої служби) при здійсненні ним
своїх повноважень, відшкодовується
державою за рахунок державного
бюджету.

При цьому, враховуючи правовий
висновок, наведений в рішенні
Конституційного Суду України від
03.10.2001р. № 12-рп/2001, не допускається
відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів державної влади
за рахунок коштів, що виділяються на
утримання цих органів.

Відповідно до приписів частини 1 статті
43 Бюджетного кодексу України (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) Державна
казначейська служба України,
забезпечує казначейське
обслуговування бюджетних коштів на
основі ведення єдиного казначейського
рахунку, відкритого у Національному
банку України.

Таким чином, при розгляді позовів про
відшкодування шкоди, заподіяної діями
(бездіяльністю) органів державної
виконавчої служби, співвідповідачами є
відповідні органи Державної
казначейської служби України, до
компетенції яких належить
казначейське обслуговування бюджетних
коштів. При цьому, не вимагається
наявність порушення вказаними
органами прав та охоронюваних законом
інтересів позивача у справі.

За таких обставин, позовні вимоги мають
бути задоволені за рахунок Державного
бюджету України .

Посилання скаржника на пункт 16 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011р. № 845, та положення Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 10.12.2002р. № 226, судова колегія
вважає безпідставним, оскільки вказані
нормативні приписи регулюють
процедуру повернення коштів, помилково
або надмірно зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, у тому числі
податків і зборів, тоді як предметом
розгляду у даній справі є
відшкодування шкоди, завданої діями
органу державної виконавчої служби, а
не повернення суми помилкового або
надмірно зарахованого до державного
бюджету виконавчого збору.

При цьому слід відмітити, що обов'язок
казначейства по безспірному списанню
коштів державного бюджету для
відшкодування шкоди, заподіяної
юридичним особам внаслідок незаконно
прийнятих рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, їх посадових
чи службових осіб під час здійснення
ними своїх повноважень закріплено в
підпункті 2 пункту 41 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р.
№ 845.

У разі завдання шкоди неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
державного виконавця особа має право
звернутись до суду з позовом про
відшкодуванням шкоди, завданої
посадовою або службовою особою органу
державної влади (статті 1174, 1166, 1167 ЦК).

Згідно частини другої статті 4 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

У зв'язку із цим відповідачами у таких
справах є відповідний орган ДВС, до
складу якого входить державний
виконавець (статті 3, 4, 11 Закону України
«Про державну виконавчу службу»), та
відповідний територіальний орган
Державного казначейства України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для зміни способу
і порядку виконання судового рішення і
правильно відмовив у задоволенні
заяви.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у Житомирському районі
Житомирської області залишити без
задоволення, а ухвалу Житомирського
окружного адміністративного суду від
"26" березня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "12" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Промислова компанія "Вимпел"
с.Світин,Житомирська область,
Житомирський район,10031

3- відповідачу/відповідачам: Відділ
державної виконавчої служби
Житомирського районного управління
юстиції
вул.Черняховського,12-А,м.Житомир,10014

4-третій особі: Управління Державної
казначейської служби України у
Житомирському районі Житомирської
області - вул.Л.Українки,1,м.Житомир,10003,