Справа № 872/11776/13
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 рокусправа № 808/3889/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів:
Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового
засідання: Соломки М.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Запорізької митниці
Державної митної служби України на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 червня 2013
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "Енергетичні Технології" до
Запорізької митниці Державної митної
служби України про визнання дій
протиправними, скасування податкових
повідомлень -,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Енергетичні Технології" (далі -
позивач) звернулось до
адміністративного суду з позовом до
Запорізької митниці Державної митної
служби України (далі - відповідач), в
якому просило визнати протиправними
дії Запорізької митниці щодо
нарахування ТОВ "Торговий Дім
"Енергетичні Технології" суми
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій) в акті перевірки від
14.03.2013 року № н/0018/13/112000006/; визнати
нечинними та скасувати податкові
повідомлення форми «Р» Запорізької
митниці: від 03.04.2013 року № 50, в якому
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем ввізне мито в
сумі 1 601 774,87 грн., у тому числі за
основним платежем 1 067 849,91 грн., за
штрафними санкціями - 533 924,96 грн., від
03.04.2013 року № 51 в якому визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
акцизний податок в сумі 8 283 144,17 грн., у
тому числі за основним платежем 5 522
096,11 грн, за штрафними санкціями - 2 761
048,06 грн., від 03.04.2013 року № 52, в якому
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в сумі 1 976 983,83 грн., у
тому числі за основним платежем 1 317
989,22 грн., за штрафними санкціями - 658
994,61 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 червня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково, визнано протиправним та
скасовано податкові повідомлення
форми «Р» Запорізької митниці від
03.04.2013 року № 50 від 03.04.2013 року №51. від
03.04.2013 року № 52. В задоволені решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Запорізька митниця,
звернулась до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 червня 2013
року по справі № 808/3889/13-а та ухвалити
нове рішення. яким відмовити позивачу у
задоволені його позовних вимог у
повному обсязі.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

У березня 2013 року представниками
відповідача проведено документальну
невиїзну перевірку дотримання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи при здійснені
митного оформлення товару, власник
вантажу ТОВ « Торговий Дім
«Енергетичні технології» на предмет
правильності класифікації товару
«абсорбент очищення» за кодом
згідно з УКТ ЗЕД, за період з 07.12.2011 року
по 31.10.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
№ н/0018/13/112000006/ від 14.03.2013 року
встановлено порушення при митному
оформленні товару «абсорбент
очищення» за кодом згідно УКТ
ЗЕД. за період з 07.12.2011 року по 31.10.2012
року декларантом порушено вимоги
Основних правил інтерпретації
класифікації товарів. зокрема номерів 1
та 6 Приміток до Групи 27 УКТ ЗЕД, що
призвело до заниження податкового
зобов'язання на загальну суму 7907935,24
грн. (а.с. 64-70).

На підставі акту перевірки від 14.03.2013
року було прийнято податкове
повідомлення форми «Р» № 52 від 03.04.2013
року, яким визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість за основним платежем 1
317 989,22 грн. та штрафні санкції 658 994,61
грн. (а.с. 85).

Податкове повідомлення форми «Р» № 51
від 03.04.2013 року, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
акцизний податок за основним платежем 5
522 069,11 грн. та штрафні санкції 2 761
048,06 грн. (а.с. 86).

Податкове повідомлення форми «Р» № 50
від 03.04.2013 року, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
ввізне мито за основним платежем 1 067
849,91 грн. та штрафні санкції 533 924,96 грн.
(а.с. 87).

Правомірність та обґрунтованість
вказаних рішень Запорізької митниці є
предметом спору, який передано на
вирішення суду.

Розглядаючи спір по суті заявлених
позовних вимог суд першої інстанції
дійшов висновку, що оскільки під час
виникнення спірних правовідносин в
період охоплений перевіркою, митне
оформлення товарів регулювалося
нормами митного кодексу України від
11.07.2002 року та нормами митного кодексу
України від 13.03.2012 року.

Відповідно до пункту 35 статті 1 Митного
кодексу України 2002 року пропуск
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Пунктом 19 статті 1 МК України
передбачено, що митними процедурами є
операції, пов'язані із здійсненням
митного контролю за переміщенням
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України, митного
оформлення цих товарів і транспортних
засобів, а також із справлянням
передбачених законом податків і
зборів.

Відповідно до статті 17 Закону
України від "Про Єдиний митний тариф",
який втратив чинність 01.06.2012, мито
нараховується митним органом України
відповідно до положень цього Закону і
ставок Єдиного митного тарифу України,
чинними на день подання митної
декларації, і сплачується як у валюті
України, так і в іноземній валюті, яку
купує Національний банк України.

За змістом статті 313 МК України
класифікація товарів, тобто віднесення
товарів до класифікаційних групувань,
зазначених в Українській класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності, є виключною компетенцією
митних органів.

Так само статтею 69 діючого Митного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент здійснення перевірки)
визначено, що товари при їх
декларуванні підлягають класифікації,
тобто у відношенні товарів
визначаються коди відповідно до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють
контроль правильності класифікації
товарів, поданих до митного оформлення,
згідно з УКТ ЗЕД .

На вимогу посадової особи митного
органу декларант або уповноважена ним
особа зобов'язані надати усі наявні
відомості, необхідні для підтвердження
заявлених ними кодів товарів, поданих
до митного оформлення, а також зразки
таких товарів та/або
техніко-технологічну документацію на
них. У разі виявлення під час митного
оформлення товарів або після нього
порушення правил класифікації товарів
митний орган має право самостійно
класифікувати такі товари. Під
складним випадком класифікації товару
розуміється випадок, коли у процесі
контролю правильності заявленого
декларантом або уповноваженою ним
особою коду товару виникають
суперечності щодо тлумачення положень
УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує
додаткової інформації, спеціальних
знань, проведення досліджень тощо.
Штрафи та інші санкції за несплату
митних платежів та за інші порушення,
виявлені у зв'язку з неправильною
класифікацією товарів, застосовуються
митними органами виключно у разі, якщо
прийняте митним органом рішення про
класифікацію цих товарів у складному
випадку було прийнято на підставі
поданих заявником недостовірних
документів, наданої ним недостовірної
інформації та/або внаслідок ненадання
заявником всієї наявної у нього
інформації, необхідної для прийняття
зазначеного рішення, що суттєво
вплинуло на характер цього рішення.
Рішення митних органів щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими. Такі рішення
оприлюднюються у встановленому
законодавством порядку. У разі незгоди
з рішенням митного органу щодо
класифікації товару декларант або
уповноважена ним особа має право
оскаржити це рішення у порядку,
встановленому главою 4 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 351 МК України
встановлено, що документальна невиїзна
перевірка проводиться у разі: 1)
виявлення ознак, що свідчать про
можливе порушення законодавства
України з питань державної митної
справи, за результатами аналізу
електронних копій митних декларацій,
інформації, що стосується товарів,
митне оформлення яких завершено,
отриманої від суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
виробників таких товарів, з висновків
акредитованих відповідно до
законодавства експертів; 2) надходження
від уповноважених органів іноземних
держав документально підтвердженої
інформації про непідтвердження
автентичності поданих митному
органові документів щодо товарів,
митне оформлення яких завершено,
недостовірність відомостей, що в них
містяться, а також запитів стосовно
надання інформації про
зовнішньоекономічні операції, які
здійснювалися за участю суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить, що
в разі фізичного існування об'єктивних
даних, які показують на ймовірність
неправильного визначення платником
податків коду імпортованого товару за
УКТЗЕД, орган митного контролю не
позбавлений в силу закону підстав та
можливості для прийняття рішення про
реалізацію владної управлінської
функції контролю у спосіб проведення
перевірки.

Таких обставин в акті перевірки не
зазначено, відповідачем не надано
доказів, що ним до початку перевірки
було виявлено ознаки, що свідчать про
можливе порушення законодавства
України.

В основу акту перевірки та висновку про
класифікацію товару «абсорбент
очищений» в товарній під категорії
0 УКТ ЗЕД митним органом взято
висновок митного експерта № 1-0907/12 від
30.07.2012 року Регіональної філії
Центрального
експертно-криміналістичного митного
управління м. Уфа Центрального
експертно-криміналістичного митного
управління Експертно-криміналістичної
служби Федеральної митної служби
Російської федерації.

Відповідно до копії супровідного листа
від 14.02.2013 року № 01-06-16/1779 висновок
митного експерта № 01-0907/12 від 30.07.2012
року надійшов до Запорізької митниці
лише 04.03.2013 року, у той час перевірка
позивача була призначена вже 02.01.2013
року наказом №3 Запорізької митниці.

Крім того, позивачем надано докази на
підтвердження коду товару «абсорбент
очищений» - , а зокрема: експертне
заключення Запорізької
торгово-промислової палати (а.с.127-128
том1), паспорти якості на товар.
технічні умови на товар, висновки
досліджень ДП «Українського
науково-дослідного інституту
нафтопереробної промисловості
«Масма», висновки Центрального митного
управління лабораторних досліджень та
експертної роботи від 05.11.2012 року, від
20.02.2013 року, протоколи випробувань
лабораторії ТОВ «Наукова-дослідна
лабораторія експертиз нафтопродуктів
«Ойлцентр» на кожну партію товару,
докази реалізації позивачем товару
«абсорбент очищений» (а.с. 151-207 том 1, а.с.
37-40, 52-200 том 2, а.с. 1-2 том 3).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з судом першої інстанції,
що відповідач не мав правових підстав
для проведення перевірки після
закінчення митного оформлення товару,
а відповідно і для донарахування
податкових зобов'язань оскаржуваними
рішеннями.

Згідно п. 3 ст. 345 Митного кодексу
України від 13.03.2012 року митні органи
мають право здійснювати митний
контроль шляхом проведення
документальних виїзних (планових або
позапланових) та документальних
невиїзних перевірок дотримання
законодавства України з питань
державної митної справи в тому числі
щодо правильності класифікації згідно
з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено
митне оформлення.

З урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці
Державної митної служби України на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 червня 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 07 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук