Справа № 805/5597/14
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 р.
Справа №805/5597/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10-05 год.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Волгіної Н.П.,

при секретарі судового засідання -
Алфьорової А.Ю., за участю:

представника позивача - Хейфеця Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом виконуючого обов'язки
Костянтинівського міжрайонного
прокурора

до Костянтинівської міської ради

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О
В И В:

Виконуючий обов'язки
Костянтинівського міжрайонного
прокурора звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовною заявою про визнання
протиправним та скасування рішення
Костянтинівської міської ради від 16
квітня 2014 року № 6/45-818 «Про
суспільно-політичну ситуацію».

В обґрунтування позовних вимог
зазначено наступне.

16 квітня 2014 року Костянтинівською
міською радою прийнято рішення № 6/45-818
«Про суспільно-політичну ситуацію»,
яким вирішено підтримати народну
ініціативу про проведення референдуму
на території Донецької області про
майбутнє Донецької народної
республіки.

Перевіркою спірного рішення
встановлено, що воно прийнято поза
межами повноважень та не у спосіб,
визначений Конституцією та Законом
України "Про місцеве самоврядування", а
тому підлягає скасуванню, враховуючи
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 140 Конституції України,
місцеве самоврядування є правом
територіальної громади самостійно
вирішувати питання місцевого значення
в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється в
порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 92 Конституції
України організація і порядок
проведення виборів і референдумів
визначаються виключно законами
України.

Статтею 7 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» закріплено,
що предметом місцевого референдуму
може бути будь-яке питання, віднесене
Конституцією України, цим та іншими
законами до відання місцевого
самоврядування. На місцевий референдум
не можуть бути винесені питання,
віднесені законом до відання органів
державної влади.

На час винесення спірного рішення
чинним законодавством України не
визначено порядок призначення та
проведення місцевого референдуму, а
також перелік питань, що вирішуються
виключно таким референдумом.

Крім цього, спірне рішення
Костянтинівської міської ради створює
значну суспільну напругу та ставить
під загрозу безпеку національних
інтересів, тим самим порушує інтереси
держави у сфері забезпечення
національної безпеки, визначені
Законом України "Про основи
національної безпеки України № 964-ІV.

На підставі викладеного, позивач
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення Костянтинівської
міської ради від 16 квітня 2014 року №
6/45-818 «Про суспільно-політичну
ситуацію» (а.с. 2-5).

Прокурор у судовому засіданні надав
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, та просив суд позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник Костянтинівської міської
ради в судове засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи рада
повідомлялась судом належним чином.
Причини неявки представника суду не
повідомлені.

10 червня 2014 року до суду від
відповідача надійшли документи, які
були витребовані судом ухвалою від 19
травня 2014 року (а.с. 30-39).

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене вище, беручи до
уваги отримання судом від відповідача
доказів на підтвердження
правомірності спірного рішення, суд
дійшов висновку про можливість
розглянути справи за відсутності
представника відповідача.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

15 квітня 2014 року № 90-р секретарем
Костянтинівської міської ради
прийнято Розпорядження про скликання 16
квітня 2014 року позачергової 45 сесії
міської ради 6 скликання, на розгляд
якої винесено питання про
суспільно-політичну ситуацію (а.с. 31).

16 квітня 2014 року Костянтинівською
міською радою за підписом секретаря
міської ради прийнято рішення № 6/45-818
«Про суспільно-політичну ситуацію»,
яким вирішено "підтримати народну
ініціативу про проведення референдуму
на території Донецької області про
майбутнє Донецької народної
Республіки" (а.с. 6, 35-36).

Не погодившись із зазначеним рішенням
виконуючий обов'язки
Костянтинівського міжрайонного
прокурора звернувся до суду із даним
позовом.

При прийнятті рішення по справі суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно з ст. 60 КАС України прокурор
здійснює в суді представництво
громадянина або держави в порядку,
встановленому цим кодексом та іншими
законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
адміністративного процесу.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Згідно ст. п. 3. ч. 2 ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник у межах своєї компетенції
мають право звертатись до суду з заявою
про захист прав і законних інтересів
громадян, держави, а також підприємств
та інших юридичних осіб.

Таким чином, виконуючий обов'язки
Костянтинівського міжрайонного
прокурора має право на звернення до
суду із даним позовом.

Згідно ст. 140 Конституції України
місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межахКонституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Тобто, відповідач у справі - орган
місцевого самоврядування, який
наділений владними управлінськими
функціями та представляє інтереси
територіальної громади.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються, перш за все,
Конституцєю України та Законом
України «Про місцеве самоврядування»
від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі -
Закон № 280/97-ВР).

Як вже зазначалося судом, відповідача
до ст. 2 Закону № 280/97-ВР місцеве
самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища,
міста - самостійно або під
відповідальність органів та посадових
осіб місцевого самовря-дування
вирішувати питання місцевого значення
в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 280/97-ВР
система місцевого самоврядування
включає: територіальну громаду;
сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної,
міської ради; районні та обласні ради,
що представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 10 Закону № 280/97-ВР
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Статтею 24 Закону № 280/97-ВР встановлено,
що правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається
Конституцією України, цим та іншими
законами, які не повинні суперечити
положенням цього Закону. Органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 26 Закону №
280/97-ВР виключною компетенції
сільських, селищних, міських рад є
прийняття рішення про проведення
місцевого референдуму.

Згідно ст. 7 Закону № 280/97-ВР місцевий
референдум є формою вирішення
терито-ріальною громадою питань
місцевого значення шляхом прямого
волевиявлення. Предметом місцевого
референдуму може бути будь-яке питання,
віднесене Конституцією України, цим та
іншими законами до відання місцевого
самоврядування. На місцевий референдум
не можуть бути винесені питання,
віднесені законом до відання органів
державної влади. Рішення, прийняті
місцевим референдумом, є обов'язковими
для виконання на відповідній
території.

Відповідно до ч. 5 цієї ж статті порядок
призначення та проведення місцевого
референдуму, а також перелік питань, що
вирішуються виключно референдумом,
визначаються законом про референдуми.

Порядок проведення місцевих
референдумів з 26 липня 1991 року
регулювались Законом України «Про
всеукраїнський та місцеві
референдуми» від 3 липня 1991 року № 1286-XII.
Але з 28 листопада 2012 року зазначений
закон втратив чинність на підставі
Закону України «Про всеукраїнський
референдум» від 6 листопада 2012 року №
5475-VI.

Іншого нормативно-правового акту, що
регулює проведення місцевих
референдумів, як на момент прийняття
відповідачем спірного рішення, так і на
час розгляду даної справи, в Україні не
має.

Враховуючи вищевикладене, беручи до
уваги приписи ч. 5 ст. 7 Закону № 280/97-ВР,
суд дійшов висновку, що проведення
місцевого самоврядування на території
України після 28 листопада 2012 року є
незаконним.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 280/97-ВР
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Проаналізувавши наведені вище норми
права, беручи до уваги встановлені
судом обставини, суд дійшов висновку,
що спірне рішення Костянтинівської
міської ради прийнято без законних
підстав та з перевищенням наданих їй
повноважень.

Крім цього, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону № 280/97-ВР та ст. 6
Регламенту роботи Костянтинівської
міської ради, затвердженому Рішенням
Костянтинівської міської ради 25
листопада 2010 року № 6/2-9 (зі змінами та
доповненнями, далі - Регламент),
розміщеному на офіційному веб-сайті
Костянтинівської міської ради
(http://www.konstrada.com.ua/), міська рада проводить
свою роботу сесійно. Сесії ради
складаються із пленарних засідань
ради, а також засідань постійних
комісій ради.

Відповідно до ст. 8 Регламенту сесії
міської ради є черговими та
позачерговими. Черговою сесією міської
ради є сесія, що розглядає питання,
передбачені планом роботи ради;
позачерговою сесією є сесія, що
розглядає питання, не передбачені
планом роботи або що скликається для
розгляду невідкладних питань.

Частиною 4 ст. 46 Закону № 280/97-ВР та ст. 8
Регламенту передбачено, що і чергові і
позачергові сесії міської ради
скликаються міським головою, який
відповідно до п. 12 ч. 6 ст. 55 Закону №
280/97-ВР підписує рішення ради, протоколи
сесій ради.

Згідно ч. 6 ст. 46 Закону № 280/97-ВР
передбачені випадки скликання сесії
міської ради секретарем цієї ради, а
саме - у разі немотивованої відмови
сільського, селищного, міського голови,
голови районної у місті, районної,
обласної ради або неможливості його
скликати сесію ради. У цих випадках
сесія скликається: 1) якщо сесія не
скликається сільським, селищним,
міським головою (головою районної у
місті, районної, обласної ради) у
строки, передбачені цим Законом; 2) якщо
сільський, селищний, міський голова
(голова районної у місті, районної,
обласної ради) без поважних причин не
скликав сесію у двотижневий строк
після настання умов, передбачених ч. 7
цієї статті (випадки скликання сесії
сільської, селищної, міської, районної
у місті ради за пропозицією не менш як
однієї третини депутатів від
загального складу відповідної ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті
ради).

Зазначені приписи Закону № 280/97-ВР
відображені і у п. 2 ч. 3 ст. 50 Регламенту.

Як вбачається з матеріалів справи,
Розпорядження міського голови
Костянтинівської міської ради від 15
квітня 2014 року про скликання сесії
міської ради 16 квітня 2014 року підписано
секретарем ради (а.с. 31).

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суду не надано доказів на
підтвердження того, що у голови
Костянтинівської міської ради були
обов'язки, передбачені Законом №
280/97-ВР, щодо скликання чергової або
позачергової сесії міської ради на 16
квітня2014 року (та які він не виконав).

Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст.
71 КАС України суд дійшов висновку, що
рішення відповідача про скликання
позачергової сесії Костянтинівської
міської ради прийнято секретарем цієї
ради із перевищенням наданих йому
повноважень.

Згідно ч. 10 ст. 46 Закону № 280/97-ВР сесію
міської ради відкриває і веде міський
голова, а у випадках, передбачених ч. 6
цієї статті - секретар ради. Зазначене
кореспондується зі ст. 17 Регламенту та
п. 3 ч. 3 ст. 50 2

Відповідно до стенограми 45-й сесії
Костянтинівської міської ради VI
скликання, сесію вів секретар міської
ради (а.с. 35-36).

Враховуючи приписи ч. 10 ст. 46 Закону №
280/97-ВР, беручи до уваги недоведеність
відповідачем обов'язку голови ради
скликати та провести 15 квітня 2014 року
позачергову сесію Костянтинівської
міської ради, суд дійшов висновку, що
проведення 45-й сесії Костянтинівської
міської ради VI скликання не
відповідало вимогам Закону № 280/97-ВР.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 42 Закону № 280/97-ВР та ч.
4 ст. 35 Регламенту рішення міської ради
та її виконавчого комітету підписує
голова ради.

Секретар міської ради має право
підписувати рішення ради лише у
випадках, передбачених ч. 6 ст. 46 Закону
№ 280/97-ВР (п. 3 ч. 3 ст. 50 цього Закону).

Як вбачається зі спірного Рішення
Костянтинівської міської рада, воно
підписано секретарем цієї ради (а.с. 6).

Крім цього, мають місце і інші
процесуальні порушення проведення
сесії міської ради 16 квітня 2014 року -
зокрема, згідно зі ст. 18 Регламенту
порядок денний, а також порядок роботи
сесії затверджуються радою на
пленарному засіданні.

Суду не надано доказів існування
порядку денного позачергової сесії
Костянтинівської міської ради 16 квітня
2014 року.

За правилами ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто, з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема, з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто, протягом розумного
строку.

Враховуючи встановлені судом
обставини, беручи до уваги приписи ст. 2,
71 КАС України, а також приписи абз. 3 ч. 1
ст. 4 Закону № 208/97-ВР, відповідно до
якого місцеве самоврядування в Україні
здійснюється, в тому числі, на
принципах законності, суд дійшов
висновку про те, що спірне рішення
Костянтинівської міської ради
прийнято без передбачених
законодавством України підстав, із
перевищенням відповідачем наданих
йому повноважень та з порушенням
процедури його прийняття, тобто, є
протиправним.

Відповідно, позовні вимоги Виконуючого
обов'язки Костянтинівського
міжрайонного прокурора про визнання
протиправним та скасування рішення
Костянтинівської міської ради від 16
квітня 2014 року № 6/45-818 «Про
суспільно-політичну ситуацію» є
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
2, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 112, ст.
122-154, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов виконуючого
обов'язки Костянтинівського
міжрайонного прокурора до
Костянтинівської міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Костянтинівської міської ради
від 16 квітня 2014 року № 6/45-818 «Про
суспільно-політичну ситуацію».

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частини
проголошені в судовому засіданні 10
червня 2014 року в присутності
представника позивача.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 16
червня 2014 року.

Суддя
Волгіна Н.П.