Справа № 2а-2268/10/0470
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ К/9991/27495/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Кошіля В.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2012 року
по справі № 2а-2268/10/0470 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Верхньодніпровський сир завод» до
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Верхньодніпровський сирзавод»
звернулося до суду з позовом до
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №/0
та №/0 від 20.01.2010 року, якими
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток у розмірі 244569,00 грн.
та з податку на додану вартість у
розмірі 272935,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
березня 2011 року відмовлено у
задоволенні позовних вимог з огляду на
їх безпідставність.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2012 року скасовано рішення суду
першої інстанції та прийнято нове
рішення про задоволення позову з
мотивів обґрунтованості позовних
вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає, що постанову суду
апеляційної інстанції було прийнято з
порушенням норм матеріального права та
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Верхньодніпровською
ОДПІ Дніпропетровської області
проведено планову виїзну
документальну перевірку ТОВ
«Верхньодніпровський сирзавод» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства при
здійсненні фінансово-господарської
діяльності, за результатами якої
зроблено висновки про порушення
позивачем вимог від 28.12.1994 року № 334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР) та
п.11.21 ст.11 Закону України від 03.04.1997 року
№ 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР).

На підставі висновків перевірки
податковим органом прийнято спірні
податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що всі необхідні первинні
бухгалтерські документи є в наявності
у позивача, а саме: видаткові касові
ордери на ім'я виконавців послуг на
видачу готівкових коштів для закупівлі
молока, звіти про використанні кошти,
відомості про закупівлю молока у
приватному секторі та ін.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Крім того, відповідно до п.11.21 ст.11
Закону № 168/97-ВР сума податку на додану
вартість, що повинна сплачуватися до
бюджету переробними підприємствами
всіх форм власності за реалізовані
ними молоко та молочну продукцію, м'ясо
та м'ясопродукти, у повному обсязі
спрямовується виключно на виплату
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі.

Нарахування, виплати і використання
коштів, спрямованих для виплати
дотацій, здійснюється відповідно до
Порядку обліку та використання коштів,
спрямованих на виплату дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою КМУ від 02.04.2009 року №291 «Про
реалізацію пункту 11.21 статті 11 Закону №
168/97-ВР .

Нарахування і виплата дотацій
здійснюється переробними
підприємствами всіх форм власності,
які є платниками ПДВ і мають власні та
орендовані переробні потужності.
Спеціальний режим щодо ПДВ стосується
лише розрахунків безпосередньо із
сільгосптоваровиробниками (як з
юридичними так і з фізичними особами)
які продають власну сировину, а саме
молоко і м'ясо в живій вазі.

Цей режим не поширюється на операції з
поставки молока, молочної продукції,
м'яса та м'ясопродуктів, виготовлених
переробними підприємствами з
імпортованої сировини та із сировини,
поставленої не в живій вазі і не
власного виробництва
сільськогосподарського
товаровиробника, з поставки
імпортованої сировини, з поставки
молока і м'яса в живій вазі
посередниками, а також переробки
сировини на давальницьких умовах.

Отже, суть запровадженого спеціального
режиму використання ПДВ, з огляду на
зазначені норми матеріального права,
полягає у дотаціях саме
сільськогосподарських
товаровиробників, тобто грошові кошти
мають отримувати саме виробники, а не
будь-які інші постачальники такої
сировини.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби відхилити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2012 року по справі № 2а-2268/10/0470
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКошіль В.В. підписРибченко А.О.