Справа № 804/1428/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 рокусправа № 804/1428/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
м.Дніпропетровську апеляційну скаргу
Дніпровського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
лютого 2014 року у справі № 804/1428/14 за
позовом відкритого акціонерного
товариства «Привільнянське
хлібоприймальне підприємство» до
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку в особі
Дніпровського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку про
скасування постанови,-

в с т а н о в и В :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
лютого 2014 року задоволено позов
відкритого акціонерного товариства
«Привільнянське хлібоприймальне
підприємство» та визнано протиправною
і скасовано постанову Дніпровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку про накладення
санкції за правопорушення на ринку
цінних паперів № 160-ДН-1-Е від 14 травня
2013 року.

Постанова суду мотивована
відсутністю правових підстав для
застосування фінансових санкцій, з
огляду на неможливість виконання
позивачем розпорядження Комісії про
усунення порушень порушення
законодавства про цінні папери, а саме
приведення статуту та внутрішніх
положень товариства у відповідність із
нормами Закону України "Про акціонерні
товариства".

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, неповне
з'ясування обставин справи, просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
у зв'язку з невиконанням позивачем
законного розпорядження Комісії до
підприємства були застосовані
фінансові санкції у межах повноважень,
на підставі та у спосіб, що передбачені
Законом України «Про державне
регулювання цінних паперів». Суд
першої інстанції дійшов
безпідставного висновку щодо
неможливості виконання позивачем
розпорядження Комісії, у зв'язку з чим
необґрунтовано вказав на
неправомірність оскарженої постанови.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що уповноваженою особою
Дніпровського територіального
управління Національною комісії з
цінних паперів та

фондового ринку винесено постанову
№161-ДН-1-Е про накладення на ВАТ
«Привільнянське хлібоприймальне
підприємство» санкцій за
правопорушення на ринку цінних паперів
у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Як зазначено у вказаній постанові,
підставою для застосування до
підприємства фінансових санкцій стало
не виконання останнім розпорядження
уповноваженої особи Національної
комісії з цінних паперів та фондовому
ринку щодо усунення порушень
законодавства на ринку цінних паперів
№99-ДН-1-Е від 15.05.2012р.

Згідно розпорядження №99-ДН-1-Е
зобов'язано ВАТ «Привільнянське
хлібоприймальне підприємство» у
термін до 31.12.2012р. усунути порушення
законодавства про цінні папери, які
відображені у Розпорядженні №793-ДН від
25.07.2011р., а саме привести статут та
внутрішні положення товариства у
відповідність із нормами Закону
України «Про акціонерні товариства».

Вимоги щодо приведення у відповідність
до вимог чинного законодавства статуту
та внутрішніх документів підприємства
обґрунтовані змінами, внесеними до
чинного законодавства.

Так, пунктом 5 розділу XVII "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 №
514-VI (в редакції, що діяла на час
винесення оскаржуваної постанови)
передбачено, що статути та внутрішні
положення акціонерних товариств,
створених до набрання чинності цим
Законом, підлягають приведенню у
відповідність із нормами цього Закону
не пізніше ніж протягом двох років з
дня набрання ним чинності. Приведенням
діяльності акціонерних товариств,
створених до набрання чинності цим
Законом, у відповідність із цим Законом
є здійснення таких дій:

1) внесення змін до статуту товариства,
які в тому числі передбачають зміну
найменування акціонерного товариства
з відкритого або закритого
акціонерного товариства на публічне
акціонерне товариство чи з відкритого
або закритого акціонерного товариства
на приватне акціонерне товариство за
умови, що кількість акціонерів на дату
внесення таких змін не перевищує 100
осіб, а також виконання всіх інших
вимог цього Закону у статуті
товариства;

2) приведення внутрішніх положень
товариства у відповідність із вимогами
цього Закону.

Датою приведення діяльності
акціонерних товариств, створених до
набрання чинності цим Законом, у
відповідність із вимогами цього
Закону, є дата державної реєстрації
змін до статуту, які в тому числі
передбачають зміну найменування
акціонерного товариства з відкритого
акціонерного товариства на публічне
або приватне акціонерне товариство або
із закритого акціонерного товариства
на публічне або приватне акціонерне
товариство.

Відповідно до п.1 розділу XVII "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про акціонерні товариства", цей Закон
набирає чинності через шість місяців з
дня його опублікування, крім другого
речення частини другої статті 20, яке
набирає чинності через тридцять
місяців з дня опублікування цього
Закону.

Закон України "Про акціонерні
товариства" був опублікований в
офіційному друкованому виданні -
газеті "Урядовий кур'єр" № 202 від 29.10.2008
р.

Таким чином, враховуючи вимоги
законодавства, до 30.04.2011 р. акціонерні
товариства повинні були привести свої
статути та внутрішні положення у
відповідність із нормами Закону
України "Про акціонерні товариства".

Встановивши обставини, які свідчать
про те, що станом на 30.04.2011р.
підприємством не було приведено статут
та внутрішні положення у відповідності
до вимог Закону України «Про
акціонерне товариства», а саме не було
змінено найменування акціонерного
товариства, Комісією на адресу
відповідача було направлено
розпорядження №793-ДН від 25.07.2011р., яким
підприємство зобов'язувалось виконати
вимоги Закону до 25.01.2012р., а в
подальшому, розпорядження №99-ДН-1-Е,
яким фактично продовжено строк
підприємству для виконання вимог
Закону, в частині приведення статуту та
внутрішніх положень товариства у
відповідність із нормами Закону
України «Про акціонерні товариства».

Таким чином, встановлені обставини
справи свідчать про те, що спірну
постанову про накладення санкцій
винесено у зв'язку з невиконанням
Розпорядження №99-ДН-1-Е, яким ВАТ
«Привільнянське хлібоприймальне
підприємство» зобов'язано привести
статут та внутрішні положення
товариства у відповідність із нормами
Закону України «Про акціонерні
товариства».

Визначивши підстави для застосування
фінансових санкцій суд першої
інстанції правильно вказав на те, що
спірну постанову не можливо визнати
обґрунтованою, оскільки таке рішення
відповідачем прийнято без урахування
усіх обставин, що мають значення для
вирішення питання про застосування
санкцій з огляду на невиконання
підприємством розпорядження
контролюючого органу.

Так, при винесенні оскаржуваної
постанови відповідачем не було
прийнято до уваги той факт, що 27.07.2011 р.
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців було внесено запис
про рішення засновників (учасників)
позивача про припинення юридичної
особи - Відкритого акціонерного
товариства "Привільнянське
хлібоприймальне підприємство".

Частиною 2 ст. 35 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців"
передбачено, що з дати внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
рішення засновників (учасників)
юридичної особи або уповноваженого
ними органу щодо припинення юридичної
особи забороняється, зокрема,
проведення державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи, щодо якої прийнято рішення щодо
припинення.

Отже, на час винесення уповноваженою
особою Дніпропетровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку Нусіновою О.В.
розпорядження № 99-ДН-1-Е від 15.05.2012 р.,
Відкрите акціонерне товариство
"Привільнянське хлібоприймальне
підприємство" не мало правових підстав
для його виконання, оскільки Законом
України «Про акціонерні товариства»
визначено, що датою приведення
діяльності акціонерних товариств,
створених до набрання чинності цим
Законом, у відповідність із вимогами
цього Закону, є дата державної
реєстрації змін до статуту (пункт 5
розділу XVII "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону), а Законом України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
заборонено проведення державної
реєстрації змін до установчих
документів юридичної особи, щодо якої
прийнято рішення про припинення.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що зазначені
обставини унеможливлювали виконання
позивачем розпорядження Комісії
№99-ДН-1-Е, у зв'язку з чим застосування
фінансових санкцій, за невиконання
такого розпорядження, є
необґрунтованим.

В апеляційній скарзі відповідач,
обґрунтовуючи правомірність прийнятої
постанови про застосування фінансових
санкцій, посилався на невиконання
позивачем розпоряджень Комісії, які
стосуються усунення порушень у сфері
обігу акцій: розпорядження №942-ДН,
№3-ДН-1-Е, натомість, невиконання
позивачем вказаних розпоряджень не
було підставою для прийняття постанови
№161-ДН-1-Е про накладення на ВАТ
«Привільнянське хлібоприймальне
підприємство» санкцій за
правопорушення на ринку цінних паперів
у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Отже,
наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують обґрунтованість
висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Крім цього, з відповідача підлягає
стягненню судовий збір за подання
апеляційної скарги, оскільки сплата
судового збору, за клопотанням
відповідача, була відстрочена до
ухвалення судового рішення за
результатами розгляду апеляційної
скарги.

Розмір судового збору, який підлягав
сплаті при поданні апеляційної скарги,
становив 913, 50 грн. із наступного
розрахунку.

Позов щодо скасування постанови про
застосування фінансових санкцій є
позовом майнового характеру, оскільки
реалізація такої рішення може
призводити до зменшення майна особи.
Відповідно оскарження такого рішення
спрямоване на захист порушеного права
у публічно-правових відносинах з метою
збереження належного особі майна.

На час подання апеляційної скарги
та вирішення питання
Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом про прийняття
апеляційної скарги, Закон України "Про
судовий збір" діє в редакції Закону від
19.09.2013р. №590-VII, яким змінено розміри
ставок судового збору з 23.10.2013р.

Так, Законом України «Про судовий
збір», відповідно до положень якого,
ставки судового збору встановлено у
таких розмірах: за подання апеляційної
скарги до адміністративного суду
заявник сплачує 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми. Ставка складає 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати
(пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону).

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2013 року розмір
мінімальної заробітної плати складає
1218,00 грн..

Таким чином, враховуючи те, що
адміністративний позов носить
майновий характер, розмір судового
збору, який підлягає сплаті при поданні
апеляційної скарги, складає 913,50 грн., що
становить 50 відсотків від 1,5 розмірів
мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись п.
1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року у справі №804/1428/14 - без змін.

Стягнути з Дніпровського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь держави
судовий збір у розмірі 913, 50 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку передбаченому
ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено
04.06.2014 р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк