Справа № 815/5136/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5136/13-а

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Танцюра К.О.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду, у
складі:

головуючого -
Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка
А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2013 року, у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житлопромбуд" до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11.09.2013 року
задоволено позов та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 26.05.2012 року, яким зменшено
підприємству розмір від'ємного
значення ПДВ, на суму 870148 грн.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням відповідачем подано
апеляційну скаргу з якої вбачається
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права, а тому просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що висновок суду
першої інстанції не відповідає
встановленим обставинам у справі, так
як податковим органом, в ході
проведеної перевірки, встановлено, що
позивачем неправомірно сформовано
свій податковий кредит за грудень 2011
року, на підставі податкових накладних,
які виписано у листопаді 2011 року. Крім
того дві податкові накладні складено з
порушенням чинного законодавства, а
тому суми ПДВ за ними не підлягають
включенню до декларації підприємства.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що в період з 21.02.2012 року по
05.03.2012 року податковим органом
проведено документальну виїзну
перевірку позивача щодо правомірності
формування податкового кредиту з ПДВ
за грудень 2011 року, про що складено акт
№119/22-5/32696339, яким встановлено порушення
позивачем п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.5, п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2, п. 201.4 ст.201
ПК України, а саме завищення від'ємного
значення з ПДВ за грудень 2011 року, на
суму 870148, 28 грн.

Порушення полягає у тому, що
позивачем сформовано свій податковий
кредит за грудень 2011 року на підставі
податкових накладних, які виписано у
листопаді 2011 року та крім того дві
податкові накладні за грудень 2011 року
складено з порушенням чинного
законодавства, а тому не підлягають
врахуванню до складу податкового
кредиту підприємства.

За результатами проведеної
перевірки податковим органом винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 26.05.2012
року, яким зменшено підприємству
розмір від'ємного значення ПДВ, на суму
870148 грн.

За наслідком встановлених
обставин судом першої інстанції, з яким
погоджується судова колегія, зроблено
висновок щодо неправомірності
прийнятого рішення, так як
підприємство мало право на формування
податкового кредиту за рахунок
накладних з попереднього періоду, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції
України - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України - датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

У відповідності до приписів
п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України
- податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового
кредиту. У разі відмови продавця
товарів/послуг надати податкову
накладну або в разі порушення ним
порядку її заповнення покупець таких
товарів/послуг має право додати до
податкової декларації за звітний
податковий період заяву із скаргою на
такого постачальника, яка є підставою
для включення сум податку до складу
податкового кредиту.

При цьому пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України визначено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу). У разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Отже, платник податку який не
включив у відповідному звітному
періоді до податкового кредиту суму
податку на додану вартість на підставі
отриманих податкових накладних, за ним
таке право зберігається протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України -
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судовою колегією встановлено, що
підставою для зменшення підприємству
від'ємного значення ПДВ, на суму 870023,32
грн., є формування ним податкового
кредиту за грудень 2011 року, за рахунок
податкових накладних, які виписано у
листопаді 2011 року.

При цьому підприємством зазначено,
що у зв'язку із невчасним отриманням
даних документів від постачальника,
податкові накладні фактично отримано
підприємством у грудні 2011 року, що
підтверджено відповідними датами у
реєстрі виданих та отриманих
накладних, який надано до суду (т.1
а.с.98-100). Вказаний реєстр складено із
дотриманням відповідних вимог закону
та жодних заперечень на нього
податковим органом не надано.

Податковим органом також не
вказано про наявність будь-яких
порушень у заповненні податкових
накладних за листопад 2011 року та в акті
перевірки не заперечено товарність
проведених операцій.

Колегія суддів вважає, що чинним
законодавством не встановлено зв'язок
між датою складення податкової
накладної та датою її отримання,
натомість чітко передбачено, що право
на податковий кредит виникає з дати
отримання податкової накладної,
оскільки саме за даним документом
платник податків має право на
формування свого податкового кредиту.
Крім того вищевказаними нормами
Податкового кодексу України прямо
передбачено право платника податків на
включення сум ПДВ у наступних періодах,
при їх неврахуванні у звітному періоді.

Аналогічні правові висновки
викладено й у рішенні Вищого
адміністративного суду України від
21.05.2014 року, по справі №К/800/38981/13.

Податковим органом також зменшено
податковий кредит підприємства за
грудень 2011 року, на суму 124,96 грн., у
зв'язку із порушенням контрагентом
порядку заповнення податкової
накладної (т.2 а.с.51-52).

Судовою колегією досліджено
вказані накладні та встановлено, що
єдиними порушеннями є зазначення у
графі 5 (одиниця виміру товару)
скорочення "усл" замість "послуги",
проте вказане порушення є формальним
та жодним чином не впливає на факт
здійснення господарської операції, а
відтак і на право позивача включити
суми за даними накладними до складу
свого податкового кредиту з ПДВ.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 11 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення ї копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло