Справа № 2-4667/10/1805
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р.Справа № 2-4667/10/1805Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного
районного суду м. Суми від 07.05.2014р. по
справі № 2-4667/10/1805

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах за участю
Старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Тумки Максима
Вікторовича

про стягнення недоплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 7 травня 2014 року в задоволенні
подання старшого державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Тумки Максима
Вікторовича про зміну способу і
порядку виконання виконавчого листа
Зарічного районного суду м. Суми,
виданого 26 квітня 2013 року у справі №
2-4667/10 року, відмовлено.

Позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач) не
погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій просить оскаржувану ухвалу
скасувати та задовольнити подання
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Тумки Максима
Вікторовича про зміну порядку і
способу виконання судового рішення.
Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену ухвалу суд першої інстанції
дійшов до помилкових висновків, які
призвели до неправильного вирішення
справи, неповно з'ясував всі обставини
справи, що мають значення при вирішенні
спору, не вірно застосував до спірних
правовідносин вимоги ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
та норми ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
старший державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Тумка М.В. звернувся
до суду із заявою, в якій просив змінити
спосіб і порядок виконання виконавчого
листа Зарічного райсуду м. Суми,
виданого 26 квітня 2013 року у справі №
2-4667/10 року, постановивши ухвалу про
заміну способу та порядку виконання
рішення винесеного Зарічним районним
судом м. Суми по вказаній справі від 09
вересня 2010 року шляхом стягнення суми
по перерахунку пенсії, яка згідно
розрахунку складає 107 366,06 грн.

Своє подання мотивує тим, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Сумській області знаходилося
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-4667/10
року, виданого 26 квітня 2013 року
Зарічним райсудом м. Суми про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Зарічному районі м.
Суми здійснити ОСОБА_1 перерахунок
державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до вимог ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру пенсії за віком
визначеної ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та внести відповідні
виплати з 20 травня 2007 року по 31 грудня
2007 року та з 22 травня 2008 року по 09
вересня 2010 року з урахуванням
виплачених коштів.

Заявник зазначає, що відповідно до норм
чинного законодавства державна
установа (організація), яка
фінансується за рахунок коштів
державного бюджету, відповідає за
своїми зобов'язаннями коштами, що є в її
розпорядженні та згідно з вимогами
статей 21,23,25,30 Бюджетного кодексу
України, бюджетна установа має
відповідати за своїми зобов'язаннями
лише при наявності відповідних
бюджетних призначень, виділених
виключено на ці цілі для погашення
певної заборгованості, тому вбачається
поважність причин невиконання
Управлінням Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми вказаного
рішення суду у частині здійснення
виплат. При цьому майном бюджетної
установи, на яке може бути звернуто
стягнення для виконання судового
рішення, є лише кошти, виділені
державою для відшкодування певної
заборгованості. Посилаючись на вказані
обставини як на такі, що ускладнюють
виконання рішення суду, просить
задовольнити подання.

Відмовляючи в задоволенні подання суд
першої інстанції виходив з того, що в
даному випадку відсутні будь-які
законні підстави для зміни способу і
порядку виконання постанови суду,
вказаний в заяві спосіб виконання
рішення суду по суті є іншими позовними
вимогами, тягне за собою зміну предмету
позову і не відноситься до змін способу
виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 09 вересня 2010 року зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми здійснити
перерахунок ОСОБА_1 перерахунок
державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до вимог ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру пенсії за віком
визначеної ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з 20 травня 2007 року по 31 грудня
2007 року та з 22 травня 2008 року по 09
вересня 2010 року з урахуванням
виплачених коштів (а.с.32-33).

Постановою ст. державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Сумській області від 23 серпня
2013 року за виконавчим листом №2- 4667/10,
виданим 26 квітня 2013 року, відкрито
виконавче провадження (а.с. 56).

Управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми, здійснено
перерахунок пенсії ОСОБА_1 за
постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 09 вересня 2010 року по справі №
2-4667/10 р. та нарахована доплата в розмірі
107336,06 грн.. що підтверджується листом
Управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми № 23365/07-06 від
06.09.2013 (а.с.- 59).

При цьому, неможливість виконання
постанови в частині зобов'язання
виплати перерахованої суми пенсії
Управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі м. Суми обґрунтував
відсутністю достатніх ресурсів в
Державному бюджеті України, який є
джерелом покриття зазначених виплат.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, незалежно від
того, суд якої інстанції видав
виконавчий лист, що видав виконавчий
лист, із поданням, та сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Аналізуючи викладену вище норму,
колегія суддів дійшла до висновку, що
під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми
випливає, що суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
за своєю сутністю порядок виконання
рішення - це визначена законодавством
послідовність і зміст вчинення
виконавчих дій державним виконавцем, а
також права і обов'язки суб'єктів
виконавчого провадження під час їх
вчинення.

Встановлення ж способу виконання
рішення означає визначення судом
заходу, яким забезпечується захист
визнаних рішенням суду прав та
інтересів позивача у справі. При цьому,
вирішуючи зазначене питання, суд не
вправі змінювати зміст рішення,
виходити за межі такого змісту.

В своїй заяві про зміну порядку та
способу виконання судового рішення,
заявник фактично розширює зміст
судового рішення, що є порушенням ст.263
КАС України.

Колегія суддів зазначає, що
матеріалами справи не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

Крім того, здійснюючи зміну порядку чи
способу виконання рішення, суд не може
змінювати змісту судового рішення та
не змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

З огляду на викладені правові норми та
зазначені обставини справи колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції обґрунтовано прийшов
до висновку, що подання державного
виконавця про зміну способу виконання
судового рішення фактично змінює зміст
резолютивної частини судового рішення,
що є неприпустимим.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача про
порушення судом першої інстанції під
час розгляду справи вимог ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
та норм ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи не
спростовують висновки суду першої
інстанції, оскільки при розгляді
справи суд першої інстанції ,
відповідно до вимог ст. 159 КАС України
повно і всебічно, в межах заявлених
вимог, з'ясував дійсні обставини
справи, дав належну оцінку наявним у
справі доказам, правильно вирішив
питання щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням норм процесуального права,
тому колегія суддів вважає, що підстав
для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 07.05.2014р. по справі № 2-4667/10/1805
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 16.06.2014 р.