Справа № 2а/0570/8215/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Київ К/9991/77727/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Селянського (фермерського)
господарства «Чисті пруди» на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року у справі №2а/05070/8215/2012 за позовом
Селянського (фермерського)
господарства «Чисті пруди» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Селянське (фермерське) господарство
«Чисті пруди» звернулось з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
незаконною та скасування постанови від
12 червня 2012 року №58 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області неправомірно
прийнято постанову про накладення
штрафу, оскільки право власності СФГ
«Чисті пруди» підтверджується
рішенням суду, що виключає
необхідність введення цього майна в
експлуатацію.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано, в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції Селянське
(фермерське) господарство «Чисті
пруди» звернулось з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції, та
залишити в силі судове рішення суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
при прийнятті зазначеного судового
рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 29.10.1994 р. СФГ «Чисті
пруди» зареєстровано Першотравневою
райдержадміністрацією як юридична
особа.

На підставі розпорядження
Першотравневої райдержадміністрації
від 05.08.2004 р. 328 позивачем здійснено
будівництво нежитлових приміщень за
адресою: смт. Ялта Першотравневого
району Донецької області, вул. Прудова,
1, про що свідчить технічний паспорт на
громадський будинок. Згідно Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, 15.07.2010 р. вказана нежитлова
будівля зареєстрована за СФГ «Чисті
пруди» на підставі рішення
Господарського суду Донецької області
від 17.06.2010 р.

На підставі вимоги Міжрайонної
природоохоронної прокуратури
Донецької області від 01.06.2012 р., наказу
на проведення позапланового заходу №91
від 05.06.2012 р. та посвідчення на
здійснення перевірки №7/5-09-3139 від 05.06.2012
р., відповідачем проведено позапланову
перевірку позивача з питання
законності будівництва по вул.
Прудовій, 1 у смт. Ялта Першотравневого
району Донецької області, про що
складено акт від 07.06.2012р.

За результатами вказаної перевірки
виявлено факт експлуатації
вищевказаного об'єкту без прийняття в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку, у зв'язку з чим
за порушення позивачем ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
відповідачем складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, винесено припис №157 від
07.06.2012 р., яким зобов'язано позивача
зупинити експлуатацію вищевказаного
об'єкту, котрі отримані позивачем, про
що свідчать власноручні підписи голови
СФГ «Чисті пруди» в даних документах.

Також, наказом відповідача від 07.06.2012 р.
№95 заборонено позивачу експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту по
вул. Прудовій, 1 в смт. Ялта
Першотравневого району, яке не
прийняте до експлуатації у
встановленому законом порядку.

Постановою від 12.06.2012 р. №58 згідно з п. 6
ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», а
саме, порушення статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
сумі 49 230 грн.

Суд першої інстанції задовольнив
позовні вимоги з тих підстав, що
відповідачем штрафні санкції
застосовані з порушенням строків,
передбачених статтею 250 Господарського
кодексу України.

Між тим, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, виходив з того, що СФГ «Чисті
пруди» експлуатується об'єкт
нерухомого майна без введення його в
експлуатацію у встановленому законом
порядку, що в свою чергу є порушенням
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
обґрунтованим висновок суду
апеляційного інстанції про відмову в
задоволенні позову, враховуючи
наступне.

В силу ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до п. 1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року №553, Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.

Згідно п. 5 вказаного Порядку державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Інспекціями за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

В силу п. 7 Порядку позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставами для проведення
позапланової перевірки є, в тому числі,
і вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірними висновки судів, що
відповідачем правомірно, в межах
повноважень та з дотриманням процедури
накладення штрафу проведено
вищевказану позапланову перевірку
позивача.

СФГ «Чисті пруди» оскаржується
постанова відповідача про притягнення
його до відповідальності на підставі п.
6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» за
порушення ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Згідно пункту 6 частини 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення,
зокрема, експлуатація або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів II категорії
складності - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

На виконання вимог статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» Кабінетом
Міністрів України 13 квітня 2011 року
прийнято постанову № 461 «Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів», в якій
визначено порядок прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до I -
III категорії складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Згідно з пунктом 10 вищевказаної
постанови у разі коли на самочинно
збудоване нерухоме майно визнано право
власності за рішенням суду, воно
приймається в експлуатацію згідно з
цим Порядком.

Отже, наявність судового рішення про
визнання права власності позивача на
самочинно збудоване нерухоме майно за
діючим законодавством не звільняє
позивача від обов'язку введення цього
майна в експлуатацію.

Також, колегія суддів вважає
безпідставними посилання скаржника на
те, що на час винесення судового
рішення про визнання його права
власності, а також на час реєстрації за
ним цього права у 2010 році, не існувало
законодавчої норми про заборону
експлуатації нерухомого майна без
введення останнього в експлуатацію.

Відповідно до ст.30-1 Закону України «Про
планування і забудову територій» в
редакції від 15.10.2009 р., яка була чинною
на момент винесення судового рішення
про визнання права власності та на час
реєстрації права власності на нерухоме
майно, експлуатація не прийнятих у
встановленому законодавством порядку
об'єктів будівництва забороняється.

Крім того, судова колегія вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції стосовно пропуску
відповідачем строку для застосування
штрафних санкцій, передбаченого ст. 250
Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 250 ГК України,
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
порушення виявлене відповідачем в ході
перевірки 7 червня 2012 року, постанова
про накладення штрафу прийнята 12
червня 2012 року, тобто в межах шести
місяців з дня виявлення зазначеного
вище порушення.

Таким чином, вірним є висновок суду
апеляційної інстанції, що при
прийнятті оскаржуваної постанови
відповідачем строк застосування
штрафних санкцій не порушений.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного та
обґрунтованого висновку про те, що
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області, приймаючи спірну
постанову, діяла у відповідності до
вимог статті 19 Конституції України,
тобто в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України, а відтак відсутні
підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Селянського
(фермерського) господарства «Чисті
пруди» відхилити, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: