Справа № 825/1475/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1475/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Епель О.В.,

при секретарі - Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Промбудсервіс плюс» на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Приватного підприємства
«Промбудсервіс плюс» до Ніжинської
об'єднаної податкової інспекції
Чернігівської області про визнання дій
неправомірними, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Промбудсервіс
плюс» (далі - позивач або ПП
«Промбудсервіс плюс») звернулося до
суду з позовом до Ніжинської об'єднаної
податкової інспекції Чернігівської
області (далі - відповідач, Ніжинська
ОДПІ) про визнання дій по зменшенню в
акті №356/22-33917850 від 22.03.2013 року «Про
результати позапланової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
формуванні податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ за грудень 2012
року, податкових зобов'язань з ПДВ за
грудень 2012 року в сумі 125 000,00 грн.,
податкового кредиту за грудень 2012 року
в сумі 118725,58 грн. неправомірними.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції
посилаючись неповне з'ясування
обставин справи, вивчення доказів
апелянта та на порушення норм
матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанова
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи, на
підставі направлення від 11.03.2013 року №
180 (ознайомлено директора Хвостика В.М.
11.03.2013 року), згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20,
пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755 та
відповідно до наказу від 11.03.2013 року №
203 (вручено копію директору Хвостику
В.М. 11.03.2013 року), Ніжинською ОДПІ
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ПП "Промбудсервіс
плюс" з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
формуванні податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ за грудень 2012
року. Перевірка проводилась з 11.03.2013
року по 15.03.2013 року, за результатами
якої складено акт від 22.03.2013 року №
356/22-33917850.

Згідно вказаного акту перевірки
встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.6
ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2756, в результаті чого ПП
"Промбудсервіс плюс" завищено
податкові зобов'язання по ПДВ за
грудень 2012 року в сумі 125 000,00 грн.,
завищено податковий кредит за грудень
2012 року в сумі 118 725,58 грн.

Суд першої інстанції, дійшов висновку,
що у задоволенні позову про визнання
дій по зменшенню в акті від 22.03.2013 №
356/22-33917850 "Про результати позапланової
виїзної перевірки Приватного
підприємства "Промбудсервіс плюс'', код
за з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
формуванні податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ за грудень 2012
року" податкових зобов'язань з податку
на додану вартість за грудень 2012 року в
сумі 125 000,00 грн., податкового кредиту за
грудень 2012 року в сумі 118 725,58 грн.
неправомірними - необхідно відмовити.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погоджується
виходячи з наступного.

Зокрема, судом правильно встановлено,
що перевірка проведена відповідно до
вимог п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу
України, згідно якого органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Поняття та порядок проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки, визначені пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
та ст. 78 Податкового кодексу України,
Ніжинською ОДПІ дотримано. Строки
проведення виїзних перевірок,
встановлені ст. 82 Кодексу, не порушено.

Підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки стала вимога пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.
78 Податкового кодексу України, якою
передбачено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин: зокрема, за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Так, відповідно до пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право для здійснення функцій,
визначених податковим законодавством,
отримувати безоплатно від платників
податків, у тому числі благодійних та
інших неприбуткових організацій, у
порядку, визначеному цим Кодексом,
інформацію, довідки, копії документів
(засвідчені підписом платника податків
або його посадовою особою та скріплені
печаткою (за наявності)) про
фінансово-господарську діяльність,
отримувані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.

Отже, згідно п. 73.3 ст. 73 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:

1) за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби;

2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок;

3) в інших випадках, визначених цим
Кодексом.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Крім того, пунктами 85.2 та 85.4 ст. 85
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний
надати посадовим (службовим) особам
органів державної податкової служби у
повному обсязі всі документи, що
належать до предмета перевірки або
пов'язані з ним. Такий обов'язок виникає
у платника податків після початку
перевірки.

При проведенні перевірок посадові
особи органу державної податкової
служби мають право отримувати у
платників податків належним чином
завірені копії первинних
фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Тобто, враховуючи викладене, питання
отримання органами державної
податкової служби інформації від
платників податків та порядок
проведення перевірок прямо
врегульовано Податковим кодексом
України.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що Ніжинською ОДПІ було
направлено керівнику ПП "Промбудсервіс
плюс" Хвостику В.М. запит від 22.02.2013 року
№ 1861/16/15-012 щодо надання
документального підтвердження
господарських операцій з
контрагентами, відображеними в додатку
5 до декларації з ПДВ за грудень 2012 року
від 10.01.2013 року № , зокрема:

- копії податкових накладних;

- копії фінансово-господарських
документів, що підтверджують сплату
коштів за вчиненим правочином -
платіжні доручення, виписки
банківських установ, прибуткові та
видаткові касові ордери, чеки РРО;

- копії фінансово-господарських
документів, що підтверджують передачу
товарів, виконання робіт (надання
послуг) за вчиненим правочином -
товарно-транспортні накладні,
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей, акти
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг);

- копії документів, що підтверджують
наявність власних або орендованих
виробничих потужностей, складських
приміщень та іншого нерухомого майна;

- копії господарських угод, укладених
платником ПДВ з контрагентами;

- копії бухгалтерських документів, що
засвідчують проведення операцій із
вказаними контрагентами (факт
надходження ТМЦ тощо);

- відомості про кількість працівників;

- інформацію щодо наявності земельних
ділянок;

- інформацію щодо здійсненої
реалізації в грудні 2012 року, походження
продукції (товарів, робіт, послуг).

Так, на вищевказаний запит податкового
органу позивачем надіслано лист від
05.03.2013 року № 1 (вх. від 05.03.2013 № 668/01-125/5) з
копіями відповідних документів на 67
арк. При цьому, ПП "Промбудсервіс плюс"
не були надані документи, які б
підтверджували транспортування товару
від ТОВ "Торговий дім Вікант" та
документи, що підтверджують передачу
матеріалів субпідряднику ТОВ "Авалон
Інвест ЛТД". За таких обставин суд
першої інстанції правильно визначив,
що позивачем первинні документи надані
не в повному обсязі для підтвердження
господарських взаємовідносин з ТОВ
"Торговий дім Вікант" (закупівля
металопрокату), ТОВ "Авалон Інвест ЛТД"
(отримання послуг згідно договору
субпідряду).

Водночас апелянт зазначає, що
ненадання таких документів було
зумовлено певними обставинами, проте
якими обставинами не вказує.

Крім того, підставою для проведення
перевірки позивача став отриманий
Ніжинською ОДПІ висновок ГВПМ
Прилуцької ОДПІ від 02.03.2013 року № 3176/07-09
щодо наявності/відсутності ознак
фіктивності та наявності/відсутності
реального здійснення господарської
діяльності ПП "Промбудсервіс плюс" (про
що зазначено в Акті перевірки), згідно
якого факт реального здійснення
господарських операцій між ПП
"Промбудсервіс плюс" та ТОВ "Торговий
дім Вікант" (), ТОВ
"Авалон Інвест ЛТД" () за
грудень 2012 року не підтверджено.
Висновок після погодження юридичним
відділом Ніжинської ОДПІ направлено до
відділу податкового контролю
Ніжинської ОДПІ 05.03.2013 року за № 171/10-011.

Відтак колегія суддів погоджується із
судом першої інстанції, що обставини,
які стали підставою для проведення
документальної позапланової перевірки
позивача повністю відповідають
вимогам пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України, який застосований
Ніжинською ОДПІ правомірно.

Також судом першої інстанції правильно
зауважено, що документальна
позапланова виїзна перевірка ПП
"Промбудсервіс плюс" проведена
Ніжинською ОДПІ на підставі
направлення від 11.03.2013 року № 180, яке
пред'явлено директору підприємства
Хвостику В.М. 11.03.2013 року разом з копією
наказу від 11.03.2013 року № 203, про що
свідчить його підпис на направленні, та
з відома та в присутності директора ПП
"Промбудсервіс плюс" Хвостика В.М.

В силу п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу
України посадові особи органу
державної податкової служби мають
право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(об'єкта), перевірка якого проводиться
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Так, законний інтерес платника
податків в проведенні органом
державної податкової служби перевірки
його діяльності з дотриманням умов,
встановлених законом, захищений
наділенням його права не допустити
посадових осіб до перевірки.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позивач не скористався таким
правом та допустив посадових осіб
відповідача до документальної
позапланової виїзної перевірки. А тому,
в разі коли платник податків не
скористався цим правом і перевірка
була проведена, платник податків має
право оскаржити рішення органу
державної податкової служби, прийняте
за результатами такої перевірки, з
підстав не відповідності рішення
закону чи компетенції органу державної
податкової служби.

Відтак судом першої інстанції вірно
зауважено, що в даному випадку,
податковим органом фактично
реалізована його компетенція на
проведення перевірки та оформлення
результатів такої перевірки у разі
встановлення під час перевірки
порушень шляхом складання акту, що
відповідає ст. 86 Податкового кодексу
України. Отже, факт проведення
перевірки та прийняття акту на її
підставі свідчить про відсутність у
позивача підстав вважати проведену
перевірку незаконною, тому твердження
позивача про відсутність у Ніжинської
ОДПІ правових підстав для проведення
перевірки є в даному випадку
необґрунтованим.

Таким чином, як вбачається з
установлених фактичних даних,
Ніжинською ОДПІ було дотримано
наведені вимоги чинного законодавства
під час проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача, а відтак є обґрунтованим
твердження суду першої інстанції про
законність та правомірність підстав
для її проведення.

Також, в ході апеляційного розгляду
справи, знайшов свого підтвердження
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для визнання
неправомірними дій щодо зменшення в
акті від 22.03.2013 року № 356/22-33917850
податкових зобов'язань з ПДВ за грудень
2012 року в сумі 125 000,00 грн., податкового
кредиту за грудень 2012 року в сумі 118 725,58
грн.

Зокрема, в акті перевірки вказано, що в
грудні 2012 року ПП "Промбудсервіс плюс"
мало взаємовідносини з ТОВ "Торговий
дім Вікант" (закупівля металопрокату)
та ТОВ "Авалон Інвест ЛТД" (отримання
послуг згідно договору субпідряду) -
договір підряду від 11.12.2012 року № 57/ДП,
укладений між ТОВ "Три О" (Замовник) та
ПП "Промбудсервіс плюс" (Підрядник),
додаткові угоди до нього № 1, № 2, № 3;
договір від 17.07.2012 року № 17/07, укладений
між ПП "Промбудсервіс плюс" (Підрядник)
та ТОВ "Авалон Інвест ЛТД"
(Субпідрядник).

При цьому зазначено, що провівши аналіз
даних Інформаційно-аналітичної
системи ДПА, а саме: Системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів щодо залучення сумнівних
платників до ланцюгів товарно-грошових
потоків встановлено, що ТОВ "Авалон
Інвест ЛТД" формує податковий кредит ПП
"Промбудсервіс плюс" в сумі 51 тис. грн., в
свою чергу ТОВ "Техномир-Дніпро" формує
податковий кредит ТОВ "Авалон Інвест
ЛТД" в сумі 10480,513 тис. грн., а ТОВ "Мерікон
Консалт" в сумі 61,490 тис. грн. і ТОВ
"Апріор Сервіс" в сумі 140217,598 тис. грн.
формують податковий кредит ТОВ
"Техномир-Дніпро". Контрагенти які б
формували податковий кредит ТОВ
"Мерікон Консалт" та ТОВ "Апріор Сервіс"
відсутні.

У зв'язку з цим в акті перевірки
зазначено, що операції між ПП
"Промбудсервіс плюс" по виписаним
податковим накладним ТОВ "Торговий дім
Вікант" та ТОВ "Авалон Інвест ЛТД"
ставить під сумнів факт реального
здійснення господарських операцій. З
наданих для перевірки актів виконання
робіт неможливо встановити, які саме
роботи на об'єкті виконані підрядником,
а які - субпідрядником.

Водночас в акті перевірки зауважено на
тому що, по взаємовідносинам з ТОВ
"Авалон Інвест ЛТД" документи на
підтвердження передачі відповідних
матеріалів, наявність складських
приміщень, умов зберігання матеріалів,
товарно-транспортні накладні (2
примірник, який видається
вантажовідправнику) для перевірки ПП
"Промбудсервіс плюс" не надавались.
Також вказано, що по взаємовідносинам з
ТОВ "Торговий дім Вікант" не були надані
акти прийому передачі
товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ),
куди поставлялись та де зберігались
ТМЦ, хто здійснював поставку ТМЦ і яким
видом транспорту здійснювались
перевезення тощо.

Так, податковий орган вказав на
здійснення ПП "Промбудсервіс плюс"
діяльності, що спрямована на виконання
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди третіх осіб.

Таким чином, Ніжинська ОДПІ прийшла до
висновку, що ПП "Промбудсервіс плюс" на
порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового
Кодексу України при здійсненні
операцій з контрагентами ТОВ "Авалон
Інвест ЛТД" () та ТОВ
"Торговий дім Вікант" ()
безпідставно включило до податкового
кредиту ПДВ за грудень 2012 року в сумі 118
725,58 грн.

Перевіркою повноти визначення
податкових зобов'язань за період з
01.12.2012 року по 31.12.2012 року встановлено їх
завищення при здійсненні операцій з
контрагентом ТОВ "Три О" () за грудень 2012 року в сумі 125 000,00
грн.

У зв'язку з не підтвердженням
податкового кредиту з ПДВ у ПП
"Промбудсервіс плюс" по виписаним
податковим накладним ТОВ "Авалон
Інвест ЛТД", ТОВ "Торговий дім Вікант",
податковий орган зазначив і на
відсутності об'єктів оподаткування ПДВ
по операціях з продажу товарів (послуг)
ТОВ "Три О".

В силу пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011, платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи із
врахуванням визначення терміну
"податкове зобов'язання", вказаного в
пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу. При цьому,
оскільки в силу пп. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Кодексу
податок на додану вартість відноситься
до загальнодержавних податків та
зборів, та враховуючи, що податок на
додану вартість - непрямий податок,
який нараховується та сплачується
відповідно до норм розділу V цього
Кодексу (пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Кодексу),
саме пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу
визначено, що податковий кредит - сума,
на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Крім того, із врахуванням пп. 14.1.27 п. 14.1
ст.14, ст.138 та ст.139 Податкового кодексу
України, якими визначені поняття
"витрати", склад витрат та порядок їх
визнання, а також перелік витрат, що не
враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку, слід
зазначити п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України, яким встановлено, що
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно абзацом "а" п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України визначено,
що право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Тому необхідно
врахувати п. 198.2 ст. 198 Кодексу, якою
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. При цьому, суд
зазначає п. 198.3 ст. 198 Кодексу, яким
визначається податковий кредит
звітного періоду та п. 200.1, п. 200.2 ст. 200
Кодексу щодо визначення та розрахунку
суми податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України (при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом), і враховує,
що згідно п. 198.6 ст. 198 Кодексу не
відноситься до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу. Крім цього, згідно п. 201.7ст. 201
податкового кодексу України податкова
накладна виписується на кожне повне
або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс). Податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту
(п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України).

Як правильно зауважено судом першої
інстанції, відповідачем не
заперечується факт часткової
наявності первинних бухгалтерських
документів, наданих позивачем на
перевірку по господарським операціям з
контрагентами, відображеними в додатку
5 до декларації з ПДВ за грудень 2012 року
від 10.01.2013 року № (перелік наданих
документів відображений в акті
перевірки від 22.03.2013 року № 356/22-33917850).

Однак, співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків, не виключає
можливості, в разі не підтвердження
даних первинних бухгалтерських та
інших документів, відносин, виду,
обсягу і якості операцій та
розрахунків, що здійснювалися
суб'єктом господарювання щодо
господарських відносин з платником
податків та зборів, що мало місце в
даному випадку, робити відповідні
висновки в акті перевірки про те, що
вказані суми повинні бути зменшені,
адже це не означає їх зменшення.

Водночас, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, за результатами
проведеної перевірки Ніжинською ОДПІ
не прийнято жодного рішення
(письмового повідомлення) про обов'язок
платника податків ПП "Промбудсервіс
плюс" сплатити суми грошового
зобов'язання, визначені у висновках
акта перевірки від 22.03.2013 року №
356/22-33917850.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового
кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до ст.
54 цього Кодексу (крім декларування
товарів, передбаченого для громадян),
або у разі коли за результатами
перевірки контролюючий орган
встановлює факт невідповідності суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість.

За результатами проведеної перевірки
позивача сума від'ємного значення ПДВ
склала 525,42 грн. (ряд. 19 Декларації), отже
є правильним висновок суду першої
інстанції про те, що підстав для
надсилання (вручення) платнику податку
податкового повідомлення-рішення не
має.

З урахуванням встановленої
відсутності прийнятого податкового
повідомлення-рішення за висновками
акта перевірки від 22.03.2013 року №
356/22-33917850, судом вірно зауважено, що такі
висновки акта перевірки не вплинули на
результати системи автоматизованого
співставлення податкових зобов`язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів, та не були внесені в
систему програмного забезпечення
АС-АУДИТ.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із судом першої інстанції
пр. оте, що оскільки податкове
повідомлення-рішення на підставі акта
перевірки від 22.03.2013 року № 356/22-33917850 не
приймалось, а коригування податкових
зобов'язань на підставі акта перевірки
не здійснювалось, то акт перевірки не
породжує для платника податків
настання будь-яких юридичних
наслідків, не впливає на його права та
обов'язки, не є обов'язковим для
виконання, оскільки не містить
обов'язкового для суб'єкта
господарювання припису.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Промбудсервіс плюс»
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.