Справа № 2-а-23/11
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 червня 2014 р. Справа № 2-а-23/11

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Постол В.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління пенсійного фонду
України в Генічеському районі
Херсонської області на Ухвалу
Генічеського районного суду
Херсонської області від 28 квітня 2014
року за поданням державного виконавця
державної виконавчої служби
Генічеського районного управління
юстиції Херсонської області про зміну
способу і порядку виконання рішення по
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії як особі,
постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС,-

встановиЛА:

Ухвалою Генічеського районного
суду Херсонської області від 28 квітня
2014 року подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Генічеського
районного управління юстиції Шевчук
Л.В. про зміну способу і порядку
виконання постанови задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Генічеського районного суду
Херсонської області, на підставі якої
виданий виконавчий лист Генічеського
районного суду № 2-а-23/11 від 09.12.11 р.
Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України в Генічеському районі
Херсонської області нараховану
позивачу ОСОБА_4 з 22 травня 2008 року
державної пенсії у розмірі шість
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в розмірі 124772,87 грн.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
ухвалу суду першої інстанції та
винести нове рішення, яким відмовити в
задоволенні подання.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Відповідач посилається на те, що
ухвала суду першої інстанції є
незаконною. Крім того, апелянт
зазначає, що зазначене рішення
прийнято з порушенням норми
матеріального та процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
Постановою Генічеського районного
суду Херсонської області від 27 січня 2011
року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області щодо виплати основної та
додаткової пенсії ОСОБА_4 з 22 травня 2008
року у розмірі меншому, ніж встановлено
ч.4 ст. 54 та ст. 50 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в Генічеському районі
Херсонської області здійснити з 22
травня 2008 року перерахунок та виплату
ОСОБА_4 державної пенсії у розмірі
шість мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

На виконання зазначеного рішення
Генічеським районним судом
Херсонської області було видано
виконавчий лист № 2-а-23/11 від 09.12.2011 року
про визнання неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області щодо виплати основної та
додаткової пенсії ОСОБА_4 з 22 травня 2008
року у розмірі меншому, ніж встановлено
ч.4 ст. 54 та ст. 50 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Зобов'язання Управління пенсійного
фонду України в Генічеському районі
Херсонської області здійснити з 22
травня 2008 року перерахунок та виплату
ОСОБА_4 державної пенсії у розмірі
шість мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Генічеського управління юстиції ВП №
40200356 від 14.10.2013 року було відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа № 2-а-23/11, виданого
09.12.2011 року Генічеським районним судом
Херсонської області.

Листом від 25.03.2014 року № 1359/08 Управління
пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області повідомило державного
виконавця про те, що було проведено
перерахунок пенсії ОСОБА_4 за період з
22.05.2008 року в сумі 124772,87 грн.

Виплата цієї суми не здійснюється в
зв'язку з відсутністю коштів на
зазначені цілі.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Генічеського районного суду
Херсонської області від 27 січня 2011 року
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
державної виконавчої служби
Генічеського районного управління
юстиції Херсонської області просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів
наголошує, що "захист порушеного права
у судовому рішенні" і "спосіб виконання
судового рішення" не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного
рішення суду першої інстанції свідчить
про те, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Вказану правову позицію висловив
Вищий адміністративний суд у своїх
Ухвалах по справам № К/800/598/14, К/800/690/14,
К/800/6973/14, К/800/64870/13, К/800/4756/14, К/800/54614/13,
К/800/46359/13, К/800/60532/13, К/800/8908/14.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про необхідність відмови в
задоволенні подання державного
виконавця державної виконавчої служби
Генічеського районного управління
юстиції Херсонської області, шляхом
зміни способу виконання постанови суду
по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду
України в Генічеському районі
Херсонської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії як особі,
постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС.

З огляду на вищевикладене, колегія
судів приходить до висновку, що суд
першої інстанції прийняв Ухвалу від
28.04.2014 року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення із неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи (п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України).

Керуючись ст.ст. 160, 199, 202, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Генічеському районі Херсонської
області, - задовольнити частково.

Ухвалу Генічеського районного суду
Херсонської області від 28 квітня 2014
року по справі № 2-а-23/11, - скасувати.

У задоволенні подання державного
виконавця державної виконавчої служби
Генічеського районного управління
юстиції Херсонської області про зміну
способу виконання постанови суду по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління пенсійного фонду
України в Генічеському районі
Херсонської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії як особі,
постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС,
- відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль