Справа № 808/6837/13-а
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/6837/13-а

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 року

справа № 808/6837/13-а

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2014 року по справі № 808/6837/13-а за позовом Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання нечинним рішення № 1711 від 20.05.2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Запорізьке ДП «Радіоприлад» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя (далі по тексту – відповідач-1), в якому просило визнати нечинним рішення відповідача-1 від 20.05.2013 року № 1171 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками внесків, у тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду.

Ухвало Запорізького окружного адміністративного суду від 16.10.2013 року до участі у справі в якості відповідача залучено ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту – відповідач-2).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.01.2014 року в задоволенні позовних вимог Запорізького ДП «Радіоприлад» відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Запорізьке ДП «Радіоприлад» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував наявність дії мораторію на задоволення вимог кредиторів щодо Запорізьке ДП «Радіоприлад», на час дії якого заборонено застосування будь-яких штрафних санкцій у вигляді штрафу або пені.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивач як платник єдиного соціального внеску підпадає під дію Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» та зобов’язаний у строки визначені законом сплачувати самостійно задекларовані суми внесків а у разі пропущення таких строків нести фінансову відповідальність у вигляді штрафу. Суд першої інстанції не врахував твердження позивача про зупинення дії вимог відповідача-1 через адміністративне оскарження таких, вказавши, що процедура узгодження вимоги про сплату єдиних внесків закінчилась після отримання Запорізьким ДП «Радіоприлад» рішення по результатах адміністративного оскарження, після чого у позивача поновився обов’язок виконання узгодженої вимоги про сплату єдиного внеску. Суд першої інстанції звернув увагу, що мораторій щодо задоволення вимог кредиторів на який, як на доказ посилався позивач, обґрунтовуючи свої позиції, стосується тільки вимог конкурсних кредиторів, мораторій не зупиняє виконання боржником поточних грошових зобов’язань щодо сплати податків і обов’язкових зборів.

Матеріалами справи встановлено, що позивач Запорізький ДП «Радіоприлад» зареєстрований в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя як платник єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування. 13.11.2012 року позивач надав до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за жовтень 2012 року, відповідно до якого підприємством самостійно визначено суму, яка підлягає сплаті як єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя відносно Запорізького ДП «Радіоприлад» сформована вимога про сплату боргу від 05.12.2012 року № Ю-980, з якою позивач не погодившись, оскаржив у адміністративному порядку, а саме, Запорізьке ДП «Радіоприлад» звернулось до начальника УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя з скаргою щодо вимоги від 05.12.2012 року № Ю-980, однак рішенням від 25.12.2012 року № 8319/02 така скарга позивача залишена без задоволення а вимога № Ю-980 без змін. Не погодившись з діями УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо винесення вимоги № Ю-980 позивач звернувся з скаргою до начальника Головного УПФУ в Запорізькій області. Рішенням від 28.01.2013 року № 797/05 скарга Запорізького ДП «Радіоприлад» щодо вимоги № Ю-980 залишена Головним УПФУ в Запорізькій області без змін, разом як і вимога від 05.12.2012 року № Ю-980. Не погодившись з такою позицією органів Пенсійного фонду, позивачем - Запорізьким ДП «Радіоприлад» надіслано до голови правління Пенсійного фонду України скаргу на вимогу про сплату боргу від 05.12.2012 року № Ю-980 та на рішення УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя від 25.12.2012 року № 8319/02. Така скарга рішенням Пенсійного фонду України від 28.03.2013 року № 7952/09-10 залишена без задоволення.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що у Запорізького ДП «Радіоприлад» саме з 28.03.2013 року, як дати закінчення адміністративного оскарження та узгодження вимоги про сплату боргу – почався перебіг строку сплати визначеної заборгованості.

20.05.2013 року УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя винесено рішення № 1711 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 20.11.2012 року до 24.12.2012 року, яким зобов’язано Запорізьке ДП «Радіоприлад» сплатити штрафні санкції у розмірі 3428,23 грн. та пеню у розмірі 1129,36 грн.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.07.2009 року порушено провадження про банкрутство Запорізького ДП «Радіоприлад» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно статті 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» завданнями Пенсійного фонду є забезпечення збору та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску; здійснення контролю за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» та п. 2.1 ст. 2 Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-5 від 27.09.2010 року підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію їх як підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами є платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів зазначає, що відповідно частини 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 – 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною 10 ст. 25 вищевказаного Закону передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Відповідно до ч. 16 ст. 25 вказаного Закону строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Провадження у справі про банкрутство Запорізького ДП «Радіоприлад» порушено відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та до внесення змін у цей закон стосовно регулювання питання щодо мораторію на задоволення вимог кредиторів. Враховуючи виникнення правових взаємовідносин щодо дії мораторію на задоволення вимог кредиторів до внесення змін у цей Закону, тому розгляд спору слід проводити враховуючи норми, які діяли на час виникнення правовідносин.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону України з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

На підставі вищевикладених норм, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що штрафні санкції та пеня нараховані органом пенсійного фонду за невиконання позивачем зобов’язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за період з 20.11.2012 року по 24.12.2012 року, а справа про банкрутство підприємства порушена господарським судом Запорізької області у 2009 році, строк виконання зазначених зобов’язань настав після порушення провадження у справі про банкрутство, тому дія мораторію на виконання цих зобов’язань не розповсюджується.

Колегія суддів остаточно вирішуючи питання щодо дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосовно сплати штрафних санкцій зазначає наступне. З порушенням провадження у справі про банкрутство не припиняється підприємницька діяльність боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобовязання. З огляду на наведене можна зробити висновок про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Що стосується зобов’язань поточних кредиторів, то за цими зобов’язаннями, згідно із загальними правилами, нараховуються штраф, та пеня, застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів). За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов’язаннями, які забезпечують належне виконання основного зобов’язання і є похідними від нього. Мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то, відповідно, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення. Невиконання таких зобов’язань є правопорушенням за яке встановлюється відповідна відповідальність, у даному випадку фінансова відповідальність у вигляді штрафу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2014 року по справі № 808/6837/13-а – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук