Справа № 822/817/14
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/817/14
Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка
Ю.П.

при секретарі: Майданюк Я.Л.

за участю представників сторін:

представника позивача - Мельник О.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Приватного малого
підприємства "ФІНМАРКЕТ" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області про
скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В :

03.03.2014 року позивач - Приватне мале
підприємство "ФІНМАРКЕТ" звернулось до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області про
скасування постанови.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 31.03.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
31.03.2014 року та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

04.06.2014 року на адресу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від позивача надійшли заперечення на
апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник
позивача заперечив проти доводів
апеляційної скарги, решта сторін в
судове засідання не з'явились, хоча
вони були належним чином повідомлені
про дату час і місце судового
засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
13.08.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області було
зареєстровано подану ПМП "Фінмаркет"
декларацію про початок виконання
будівельних робіт з реконструкції
приміщень магазину під кафе по
вул.І.Франка,10 у м. Хмельницький.

08.01.2013 року відповідачем було проведено
позапланову перевірку об'єкту
архітектурно-будівельного контролю за
адресою м.Хмельницький, вул.І.Франка,10,
в результаті чого відповідачем було
складено припис про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
яким вимагалось від ПП "Фінмаркет"
допустити посадових осіб до
підконтрольного об'єкту будівництва в
строк до 31.01.2014 року.

Актом перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
03.02.2014 року встановлено, що ПМП
"Фінмаркет" ухиляється від надання
проектної та виконавчої документації
для здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю, на
перевірку не з'являється. Таким чином,
створює перешкоди та недопущення
посадових осіб для здійснення
архітектурно-будівельного контролю та
не виконав припис від 08.01.2014 року з
вимогою допустити до підконтрольного
об'єкту будівництва до 31.01.2014 року, чим
порушено п.п.1 п.6 ст.2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" від 14 жовтня 1994 року №
208/94-ВР.

Тоді ж відповідачем було складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №01154 (датою
якого помилково зазначено 03.01.2014 року),
яким призначено розгляд справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на 10.02.2014 року.

10 лютого 2014 року відповідачем прийнято
постанову №19 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, якою позивача визнано
винним у вчиненні правопорушення
згідно п.п.1 п.6 ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та
накладено штраф у розмірі 12180 грн.

На думку позивача такі дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області є
протиправними, що стало причиною
звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності",
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" від 17 лютого
2011 року № 3038-VI, Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю",
прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва
об'єктів (у разі провадження
містобудівної діяльності), або ті, що
виконують функції замовника і
підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
експлуатація або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
чи акті готовності об'єкта до
експлуатації.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" право на виконання
підготовчих і будівельних робіт на
об'єктах, що належать до I - III категорій
складності, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
після реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем було зареєстровано
подану ПМП "Фінмаркет" декларацію про
початок виконання будівельних робіт.

Проведення позапланової перевірки
здійснювалось відповідачем на
підставі, зокрема, заяви гр. ОСОБА_3 від
10.12.2013 року з приводу перевірки
дотримання містобудівного
законодавства.

При цьому, позивач вказує, що подав
заяву про відкликання вищевказаної
Декларації, а згідно ч.7 ст.4-1 Закону
України "Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" підставою
для анулювання документа дозвільного
характеру є звернення суб'єкта
господарювання із заявою про
анулювання документа дозвільного
характеру.

Згідно п.7 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю підставою для проведення
позапланової перевірки також є
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
подання заяви позивачем №7 від 22.01.2014
року, згідно якої він просив відізвати
Декларацію про початок виконання
будівельних робіт, не є підставою для
не проведення заздалегідь призначеної
перевірки, оскільки проведення її мало
метою перевірку обставин, які існували
до подання заяви про її відкликання.

При цьому, згідно з п.14 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 р. №
553, суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний: допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю; виконувати вимоги інспекції
щодо усунення виявлених порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності; подавати документи,
пояснення, довідки, відомості,
матеріали з питань, що виникають під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Як свідчить наявна в матеріалах справи
службова записка, уповноваженою особою
відповідача неодноразово здійснювався
вихід до підконтрольного об'єкту. Також
зазначено, що директор ПП "Фінмаркет" не
був присутнім за вказаною адресою за
встановленим строком направлення №97
від 22.01.2014 року (з 25.01.2014 по 30.01.2014 року) та
не представив всю необхідну
документацію для проведенні перевірки,
провести всебічну та якісну
позапланову перевірку не вдалось.

При цьому п.13 Порядку № 553 визначено, що
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Наведена норма визначає присутність
суб'єкта містобудування під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю як
право такого суб'єкта, а не його
обов'язок, тому відсутність суб'єкта
містобудування при проведенні
контролюючим органом перевірки не є
тотожним діям з приводу недопущення
посадових осіб до перевірки
підконтрольного об'єкту.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в
акті перевірки від 03.02.2014 року не
вказано, коли саме, в який спосіб, з яких
мотивів позивач ухилявся від надання
проектної та виконавчої документації;
яким чином здійснювався не допуск
посадових осіб інспекції до проведення
перевірки; чи вимагалися посадовими
особами інспекції з цього приводу
будь-які пояснення, документи.

При цьому в акті перевірки зазначено
висновок про те, що позивач не виконав
вимоги припису від 08.01.2014 року з вимогою
допустити до підконтрольного об'єкту
будівництва до 31.01.2013 року, що фактично
й стало підставою для прийняття
оскаржуваної постанови про накладення
штрафу.

Як встановлено судом першої інстанції,
уповноважена особа інспекції була
допущена до зазначеного в приписі
приміщення та оглянула його. Однак,
відповідач вважає, що допуск до
підконтрольного приміщення передбачає
також отримання усієї необхідної
документації та пояснень.

При цьому приписом від 08.01.2014 року було
поставлено вимогу - допустити до
підконтрольного об'єкту будівництва до
31.01.2013 року, що позивачем фактично було
виконано 25.01.2014 року.

Таким чином, висновки відповідача про
те, що позивачем вчинялись дії щодо не
допуску посадових осіб до перевірки є
необгрунтованими, оскільки
недопущення до перевірки полягає у
вчиненні активних дій, що створюють
перешкоди в проведенні перевірки. Дій
проти доступу посадових осіб
відповідача на об'єкт перевірки
позивач не вчиняв. Відповідно акту про
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єкт будівництва
відповідачем складено не було,
оскільки підстави для такого відсутні.

Таким чином позивачем було виконано
вимоги припису від 08.01.2014 року, тому
склад правопорушення, передбачений
п.п.1 п. 6 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", в діях
позивача відсутній.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
відповідачем, при прийнятті
оскаржуваної постанови, не було
враховано всіх фактичних обставин по
справі, що дає підстави вважати її
необгрунтованою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що постанова про
накладення штрафу від 10.02.2014 року № 19 є
необгрунтованою та підлягає
скасуванню.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів дійшла висновку про
обгрунтованість заявлених позивачем
вимог, які обгрунтовано задоволені
судом першої інстанції.

Апелянтом не надано достатніх доказів
в підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.