Справа № 805/5264/14
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 р.
Справа №805/5264/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Толстолуцька
М.М., при секретарі судового засідання
Перовій В.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом

ОСОБА_1

до

Відділу державної виконавчої
служби Ленінського районного
управління юстиції у м. Донецьку

про

визнання дій щодо виселення
незаконними, визнання бездіяльності
щодо зупинення виконавчого
провадження неправомірною,
зобов'язання винести постанову про
зупинення виконавчого провадження,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 - особисто

представника відповідача -
Клименко Д.Г. - за довіреністю,

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
щодо виселення незаконними, визнання
бездіяльності щодо зупинення
виконавчого провадження
неправомірною, зобов'язання винести
постанову про зупинення виконавчого
провадження.

Згідно приписів частини 1 статті 137
Кодексу адміністративного судочинства
України, позивач може протягом всього
часу судового розгляду збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. Позивачем
через канцелярію суду надано
доповнення до адміністративного
позову, в якому просив зобов'язати
Відділ державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку винести
постанову про зупинення виконавчого
провадження № 42539171 та зобов'язати
Відділ державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку винести
постанову про зупинення виконавчого
провадження № 42539326.

В порядку статті 118 Кодексу
адміністративного судочинства
позивачем надано заяву про
забезпечення адміністративного
позову.

29.04.2014 року позивачем надано
заяву про залишення заяви про
забезпечення адміністративного позову
без розгляду.

У судовому засіданні усною
ухвалою суду заяву про забезпечення
адміністративного суду залишено без
розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував та просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
щодо виселення незаконними, визнання
бездіяльності щодо зупинення
виконавчих проваджень неправомірною,
зобов'язання винести постанови про
зупинення виконавчих проваджень №
42539171 та № 42539326.

В обґрунтування заявленого
позову позивач зазначив, що на
підставі рішення Апеляційного суду
Донецької області від 26.02.2014 року,
Ленінським районним судом м. Донецька
видано виконавчий лист, на підставі
якого Відділом державної виконавчої
служби Ленінського районного
управління юстиції у м. Донецьку
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 42539326 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності ОСОБА_3 шляхом виселення
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1
та постанову про відкриття виконавчого
провадження № 42539171 про зобов'язання
ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 ключі від
зазначеної вище квартири. Позивачем
були надані відомості Відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про те, що боржник
ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному
лікуванні, та про те, що позивачем до
Ленінського районного суду м.
Донецька подано заяви про зупинення
виконавчого провадження та про
відстрочку виконання рішення, які ще
не розглянуті судом, але всупереч
зазначеного відповідач вимагав у
ОСОБА_5 (рідна мати боржника - ОСОБА_1)
отримати лист попередження про
виконання рішення суду.

Просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог
заперечував, в задоволені позову
просив відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
позовні вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 03.03.2014 року
Апеляційним судом Донецької області
скасовано рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 26.02.2014
та ухвалене нове рішення про
зобов'язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_3
ключі від квартири АДРЕСА_1, усунути
перешкоди у здійсненні права
власності ОСОБА_3 шляхом виселення
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з зазначеної
квартири. На підставі зазначеного
рішення Ленінським районним судом м.
Донецька було видано виконавчий лист,
на виконання якого Відділом
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 42539326 про усунення
перешкод у здійсненні права
власності ОСОБА_3 шляхом виселення
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1
та постанову про відкриття виконавчого
провадження № 42539171 про зобов'язання
ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 ключі від від
квартири АДРЕСА_1

Напередодні виходу за адресою
боржника, до відома Відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку позивачем доведено
інформацію стосовно того, що до
Ленінського районного суду м.
Донецька подано заяву про зупинення
виконавчого провадження, а також
заяву про відстрочку виконання
рішення суду, про що свідчить наявна в
матеріалах справи Довідка судді
Ленінського районного суду м.
Донецька В.О. Кротінова.

Але, всупереч наявної інформації, 22
квітня 2014 року державний виконавець, з
метою примусового виконання рішення
суду, вийшов за адресою боржника, та
вимагав у ОСОБА_5 (мати боржника -
ОСОБА_1) отримати Лист попередження
від 22.04.2014 № 144/22 про те що, 25.04.2014 року о
09:00 годин ОСОБА_1 необхідно з'явитись за
адресою: АДРЕСА_1 для примусового
виконання рішення суду та вимог
виконавчого листа № 2/260/167/14 виданий
03.12.20104 року Ленінським районним судом
м. Донецька. Того ж дня, йому надано
інформацію стосовно того, що боржник -
ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному
лікуванні, про що свідчить наявна в
матеріалах справи Довідка від 23
квітня 2014 року № 11.

В матеріалах справи міститься
Лист - попередження Відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку від 22.04.2014 № 144/22 на ім'я
ОСОБА_1, з якого вбачається , що у
відповідача на примусовому
виконання перебуває виконавчий лист
№ 2/260/167/14 виданий 03.12.2014 Ленінський
районним судом м. Донецька про
зобов'язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_3
ключі від квартири АДРЕСА_1 та
усунути перешкоди у здійсненні
правам власності ОСОБА_3 шляхом
виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_1

Відповідно до частини 5 статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Статтею 1 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (виконавчий документ), у спосіб
та в порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Аналізуючи норми закону та фактичні
дані відносно підстав виселення
позивача, суд вважає, що Відділ
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку діяв правомірно
в рамках повноважень та у спосіб
визначений законом, а тому вимоги в
цій частині є такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1
статті стаття 38 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження може бути зупинено у разі
перебування боржника на лікуванні у
стаціонарному лікувальному закладі,
якщо рішення неможливо виконати без
його участі.

Судом встановлено, що відповідачу було
донесено до відома інформацію про
перебування боржника - ОСОБА_1 на
стаціонарному лікуванні, що
підтверджується Довідкою від 23.04.2014
року, тобто, наявність таких фактів,
згідно приписів пункту 3 частини 1
статті стаття 38 Закону України може
зумовити зупинення виконавчих
проваджень у справі.

Відповідно до части першої статті 36
Закону України «Про виконавче
провадження»

за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Згідно приписів статті 37 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі: 1)
смерті, оголошення померлим чи
визнання безвісно відсутнім стягувача
або боржника, або припинення юридичної
особи, якщо встановлені судом
правовідносини допускають
правонаступництво; 2) визнання
стягувача або боржника недієздатним; 3)
проходження боржником строкової
військової служби у Збройних Силах
України, передбачених законом інших
військових формуваннях, якщо згідно з
умовами служби провадження виконавчих
дій неможливе, чи на прохання
стягувача, який проходить строкову
військову службу в Збройних Силах
України або інших військових
формуваннях; 4) зупинення судом
стягнення на підставі виконавчого
документа; 5) прийняття судом до
розгляду скарги на постанову органу
(посадової особи), уповноваженого
розглядати справи про адміністративні
правопорушення; 6) зупинення виконання
відповідного рішення або виконавчого
провадження посадовою особою, якій
законом надано таке право; 7) зупинення
судом реалізації арештованого майна; 8)
порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство
боржника, якщо відповідно до закону на
вимогу стягувача поширюється дія
мораторію, запровадженого
господарським судом, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від реалізації майна
боржника) та виконання рішень у
немайнових спорах; 9) здійснення
тимчасової адміністрації
неплатоспроможного банку або
ліквідації банку відповідно до Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", крім випадків,
пов'язаних з виплатою коштів за
вкладами вкладників за договорами,
строк яких закінчився, та за договорами
банківського рахунку вкладників у
межах суми відшкодування, що
гарантується Фондом; витрат, пов'язаних
із забезпеченням операційної
діяльності такого банку; виплати
заробітної плати, авторської
винагороди, відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю
працівників банку; 10) сплати боржником
або іншим гарантом у встановленому
законодавством порядку (у тому числі за
договорами про відшкодування ядерної
шкоди) коштів на відшкодування ядерної
шкоди, що дорівнюють або перевищують
встановлену законом межу
відповідальності оператора ядерної
установки. Для обчислення сплачені
кошти підлягають перерахуванню у
Спеціальні права запозичення, що
встановлюються Міжнародним валютним
фондом, за офіційним курсом
Національного банку України на день
сплати; 11) прийняття судом до розгляду
касаційної скарги прокурора на рішення
суду; 12) звернення до суду із заявою про
заміну вибулої сторони
правонаступником у порядку,
встановленому частиною п'ятою статті 8
цього Закону; 13) надання судом, який
видав виконавчий документ, відстрочки
виконання рішення; 14) наявності коштів
за договорами банківського рахунку або
банківського вкладу, які боржник не має
права вимагати до закінчення строку
дії таких договорів, у разі відсутності
іншого майна боржника, на яке може бути
звернуто стягнення; 15) внесення
підприємства паливно-енергетичного
комплексу до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу"; 16) затвердження плану
санації боржника до порушення
провадження у справі про банкрутство;
17) прийняття рішення про приватизацію
вугледобувних підприємств відповідно
до Закону України "Про особливості
приватизації вугледобувних
підприємств" протягом трьох років з
моменту завершення приватизації; 18)
надіслання виконавчого документа до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
4 Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень".

Як зазначалось вище, відповідачу перед
здійсненням заходів примусового
виконання рішення було відомо про те,
що позивачем у зв'язку з поданням
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 265.02.2014 року, подано заяву про
відстрочку виконання рішення суду
до Ленінського районного суду м.
Донецька Тобто, в розумінні п. 13 статті
37 ЗУ «Про виконавче провадження»,
виконавчі провадження №42539326 та №42539171
повинні були бути зупинені.

Тобіш, наявність імперативної
норми, яка передбачає обов'язкове
зупинення виконавчого провадження, є
підставою для винесення постанов
про зупинення виконавчих
проваджень № 42539171, № 42539326.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
визнання бездіяльності Відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку щодо зупинення
виконавчих проваджень № 42539171 та
№42539326 неправомірною та про
зобов'язання Відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку винести постанови про
зупинення виконавчих проваджень №
42539171 та №42539326 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись, ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158,
160-163, 167, 188, 255, 257 КАС України, суд -

П О
С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
щодо виселення незаконними, визнання
бездіяльності щодо зупинення
виконавчих проваджень неправомірною,
зобов'язання винести постанови про
зупинення виконавчих проваджень №
42539171 та № 42539326 - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку щодо зупинення
виконавчого провадження
неправомірною.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку винести постанову про
зупинення виконавчого провадження №
42539171.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку винести постанову про
зупинення виконавчого провадження №
42539326.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанову прийнято у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини 30 квітня 2014 року.

Повний текст постанов виготовлено 12
травня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Толстолуцька М.М.