Справа № 810/4828/13-а
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/800/14329/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Винокурова К.С.

Кочана В.М.

Пасічник С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ірпені Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Ірпені Київської області
про визнання протиправною та
скасування вимоги по єдиному внеску,-

в с т а н о в и л а:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до суду з уточненим позовом
(з урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 30 вересня 2013 року)
про визнання протиправною та
скасування вимоги Управління
Пенсійного фонду України у м. Ірпені
Київської області (далі - Управління)
від 09 серпня 2013 року № Ф 151.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 30 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від
05 лютого 2014 року, позовні вимоги
задоволено.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій Управління, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
права, просить оскаржувані рішення
скасувати та ухвалити нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу відповідача на адресу
адміністративного суду касаційної
інстанції, в яких просив залишити
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_4 є фізичною
особою-підприємцем згідно зі
свідоцтвом платника єдиного податку
серії НОМЕР_1. Позивач також є
пенсіонером за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням серії
НОМЕР_2

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач отримує пенсію згідно із
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"(далі - Закон №796-ХІІ) із
зменшенням пенсійного віку.

09 серпня 2013 року Управлінням
сформовано та 12 серпня 2013 року
направлено позивачу вимогу про сплату
недоїмки № Ф-151 щодо сплати позивачем
єдиного внеску в сумі 8658 грн. 71 коп. за
2011-2013 р.р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з чим погодився суд
апеляційної інстанції, своє рішення
мотивував тим, що позивач є пенсіонером
за віком на пільгових умовах , а тому
відповідно до положень ст. 4 Закону
України від 08 липня 2010 року №2464-IV «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон
№2464-IV) звільнений від сплати за себе
єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, Законом України
від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» з наступними
змінами (далі - Закон №
1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня
2003 року № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) з
наступними змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що
було передбачене частиною першою
статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною
першою статті 26 Закону № 1058-ІV у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням 60 років.

Пунктом першим частини першої статті 9
Закону № 1058-ІV передбачено такий вид
пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа
має право на отримання пенсії,
щомісячного грошового утримання,
зокрема й відповідно до Закону № 796-ХІІ,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15
Закону № 1788-ХІІ умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом №
796-ХІІ або їм надається право на
одержання пенсії на підставах,
передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що
була чинною на час виникнення спірних
відносин) передбачено такі види пенсій:
трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років;
соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, у тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
зазначеного Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI,
які набрали чинності 06 серпня 2011 року),
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12
Закону № 1788-ХІІ для громадян України
встановлений загальний пенсійний вік,
з настанням якого вони можуть
претендувати на виплату пенсії за
віком (зокрема для чоловіків він
становив 60 років). Відповідно до статті
55 Закону № 796-XII особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону №
1058-ІV.

У зв'язку з викладеним, особи, яким
призначені пенсії зі зменшенням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком,
і це відповідає Прикінцевим положенням
Закону № 1058-ІV. Таким чином, ФОП, які
отримують зазначену пенсію і які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
підставі частини четвертої статті 4
Закону № 2464-VI, проте не позбавлені
права сплачувати цей внесок на
добровільній основі.

Як встановлено судами, ОСОБА_4
призначена пенсія за віком на
пільгових умовах на підставі ч. 1 ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
із зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Колегія суддів звертає увагу на
позицію Верховного Суду України
викладено у його постанові від 15 квітня
2014 року у справі № 21-70а14, якою
визначено, що фізичні особи-підприємці,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску за себе, за умови, якщо
такі особи є пенсіонерами за віком
(незалежно від того чи досягли вони
загального пенсійного віку чи така
пенсія оформлена на пільгових умовах -
зі зменшенням віку) та отримують
відповідно до закону пенсію.

Враховуючи те, що позивач має статус
пенсіонера за віком, який дає йому
право сплачувати єдиний внесок у
добровільному порядку, суди першої та
апеляційної інстанцій прийшли до
вірних висновків про задоволення
позовних вимог щодо скасування вимоги
№ Ф 151 від 09 серпня 2013 року про
зобов'язання сплати недоїмки за єдиним
внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
8658,71 грн.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи порушено норми
матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції залишає без
задоволення касаційну скаргу, а
рішення - без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Ірпені
Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає крім, як в строки, з підстав та
в порядку, передбаченому главою 3
розділу IV КАС України.

Судді:
К.С. Винокуров

В.М. Кочан

С.С. Пасічник