Справа № 826/13714/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Качур І. А.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка
В. В., Чаку Є. В.

при секретарі:
Приходько К. М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2) до
Управління Укртрансінспекції у м.
Києві (далі відповідач) про скасування
наказу, стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Управління
Укртрансінспекції у м. Києві про
визнання незаконним та скасування
наказу № 157 «ОС» від 24.07.2013 року;
поновлення позивача на посаді
головного спеціаліста відділу
державного контролю та нагляду за
безпекою на наземному транспорті в
Управлінні Укртрансінспекції в м.
Києві Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті;
стягнення з відповідача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
починаючи з дня звільнення по день
прийняття постанови по справі;
звернення постанови суду до негайного
виконання; зобов'язання відповідача
подати у місячний строк звіт про
виконання постанови суду; стягнення
моральної шкоди в розмірі 25 000 (двадцять
п'ять тисяч) грн. 00 коп (з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
02.12.2013 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали апеляційну
скаргу, а представник відповідача
заперечував проти її задоволення,
зазначав, що судом першої інстанції
вірно встановлено обставини справи та
вирішено її з належним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, які з`явилися у
судове засідання, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, на виконання наказу Голови
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті № 290 від 04.04.2013
року «Про проведення службового
розслідування» комісією проведено
службове розслідування, у ході якого
було встановлено, що позивач
неналежним чином виконував основні
обов'язки державного службовця,
передбачені ст. 10 Закону України «Про
державну службу», а саме: у його діях
спостерігається: недодержання актів
законодавства; допущення порушення
прав і свобод людини і громадянина,
незабезпечення ефективної роботи та
завдань державних органів відповідно
до компетенції, що свідчить про
порушення Позивачем присяги
державного службовця.

Також, позивач вносив данні до
програми, які не відповідали дійсності,
а саме: здійснював оформлення дозволів
на автотранспорті засоби, які не
здійснювали такі перевезення. При
цьому, оформлені позивачем дозволи
знаходились у осіб, яким вони не
оформлялись (докази додаються), що є
порушенням п. 3.2, 3.5, 3.6 Порядку
оформлення і видачі дозволів на
поїздку по територіях іноземних держав
при виконанні перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом у
міжнародному сполученні, їх обміну та
обліку. Зазначені порушення були
систематичні.

24.07.2013 року наказом № 157 «ОС»
позивача було звільнено з посади
головного спеціаліста відділу
державного контролю та нагляду за
безпекою на наземному транспорті, у
зв'язку із припиненням державної
служби, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України «Про державну службу»
за порушення Присяги державного
службовця та ст. 7 КЗпП України.

Позивач, не погоджуючись з
правомірністю наказу № 157 «ОС» про
звільнення, звернувся з позовом до
суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Даючи правову оцінку правомірності
винесення спірного наказу, колегія
суддів вважає за необхідне перевірити
дотримання відповідачем порядку
проведення службового розслідування,
яке передує винесенню такого наказу.

Так, на виконання вимог наказу
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті № 290 від 04.04.2013
року «Про проведення службового
розслідування», було утворено комісію
з проведення службового розслідування
щодо правомірності дій окремих
посадових осіб Управління
Укртрансінспекції у м. Києві під час
видачі дозвільних документів на
міжнародні перевезення пасажирів та
вантажів.

Здійснити перевірку фактів та
з'ясувати всі обставини комісія
повинна була у термін з 08.04.2013 року по
07.06.2013 року. Однак, оскільки за період з
21.03.2013 року по 29.04.2013 року та з 07.05.2013 року
по 06.06.2013 року позивач знаходився на
лікарняному та щорічній основній
відпустці, то, згідно з абз. 3 п. 3 Порядку
проведення службового розслідування
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 950 від 13.06.2000 року
(далі - Порядок), проведення перевірки
фактів щодо порушення чинного
законодавства, відповідачем було
правомірно продовжено до 22.07.2013 року.

У зв'язку з службовою необхідністю, а
саме: для надання пояснень членам
комісії з проведення службового
розслідування щодо порушення чинного
законодавства під час надання
адміністративних послуг по видачі
дозвільних документів, наказом
Управління Укртрансінспекції у м.
Києві від 14.05.2013р. № 128 «ОС» (а. с. 112)
позивача було відкликано з відпустки,
але, відповідно до пояснювальної
записки останнього, фізичної змоги
з'явитись раніше ніж 06.06.2013 року ОСОБА_2
не мав, тому вони надані 07.06.2013 року (а.
с.139-143), тобто враховані під час
проведення службового розслідування.

Пунктом 7 Порядку визначені
права особи щодо якої проводиться
службове розслідування, під час
службового розслідування.

Забезпечення зазначених прав
здійснюється шляхом волевиявлення
особи щодо якої проводиться
розслідування. Разом з тим, позивачем
не доведено, а судами обох інстанцій не
встановлено, обмеження такого права
позивача.

Відповідно до абз. 6 п. 9 Порядку,
особа, уповноважена на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, стосовно якої
проведено службове розслідування,
повинна підписати акт службового
розслідування, а у разі відмови її
підписати члени комісії складають
відповідний акт, який додається до акта
службового розслідування.

Оскільки від позивача не
надходила вимога щодо розгляду акту в
його присутності та він не з'явився для
підписання акту, то акт розглядався в
межах чинного законодавства і членами
комісії правомірно складено акт про
відмову у підписанні акта службового
розслідування.

Припинення державної служби на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про державну службу» (порушення
присяги) є крайнім заходом
відповідальності державного
службовця, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, а
тому, якщо підставою для припинення
державної служби є порушення посадовою
особою службової дисципліни,
неможливість застосування за таке
порушення до посадової особи заходів
дисциплінарного впливу аж до
звільнення, повинно бути мотивовано.

Як свідчать матеріали справи, позивач
за час проходження державної служби
неодноразово був притягнутий до
дисциплінарної відповідальності за
наказами відповідача № 85 від 19.11.2012
року, № 123 від 30.04.2013 року, якими ОСОБА_2
було оголошено догани (а. с. 102-104) з якими
позивач був належним чином
ознайомлений, що підтверджується його
особистим підписом.

Доводи позивача, що порушення при
оформлені дозвільних документів,
вчинені ним внаслідок неналежно
створених умов для праці, спростовані
договором про відшкодування витрат
балансоутримувача за надання
комунальних послуг орендарю від 26
лютого 2013 року.

Позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди, виходячи з системного
аналізу норм чинного законодавства
України, положень пункту 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», є необґрунтованими
та не підлягають задоволенню.

Оскільки судами обох інстанцій
встановлено порушення присяги
державного службовця позивачем, що
проявилось у систематичному порушенні
трудової дисципліни, зокрема, Порядку
оформлення і видачі дозволів на
поїздку по територіях іноземних держав
при виконанні перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом у
міжнародному сполученні, їх обміну та
обліку, що у цілому призводить до
порушення функціонування державного
органу та виконання відповідних
завдань, покладених на відповідача
законодавством, колегія суддів не
вбачає підстави для задоволення
позовних вимог позивача.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається позивач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
02.12.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.12.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.