Справа № К/9991/62486/11-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/62486/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 липня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до УПФУ, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, третя
особа: Севастопольський апеляційний
господарський суд,

про перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді, -

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим (далі - УПФУ)
про визнання дій УПФУ щодо невиплати
пенсійного забезпечення протиправними
та стягнення заборгованості у розмірі
35 000 грн.

30 березня 2011 року постановою
Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим в задоволенні позову відмовлено.

20 липня 2011 року постановою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду, постанову
Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 30 березня 2011 року скасована.
Позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано УПФУ нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 заборгованість у
пенсійному забезпеченні за період з
1.01.2008 року до 20.04.2008 року у розмірі 33 612,94
грн.

УПФУ звернулося із касаційною скаргою
про скасування постанови
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Київського районного
суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є суддею у
відставці, має стаж роботи понад 20
років.

До 1.01.2008 року довічне грошове утримання
виплачувалось ОСОБА_2 Державною
судовою адміністрацією України у
відповідності до діючого на той час
законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
статус суддів» (в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
судді, який вийшов у відставку, при
наявності відповідного віку і стажу
роботи виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу». Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судці не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді. Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді менше 20 років і досяг
55-річного віку (для жінок - 50 років),
розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу».

Законом України «Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» №107-УІ від
28.12.2007 року було внесено зміни до статті
43 Закону України «Про статус суддів» і
бюджетні кошти на виплату довічного
грошового утримання суддям у відставці
були передані Пенсійному фонду
України.

Постановою №3-1 від 25.01.2008 року
Правління Пенсійного фонду України,
яка була зареєстрована в Міністерстві
Юстиції України 12.03.2008 року, був
затверджений Порядок подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 1.2 цього Порядку,
щомісячне довічне утримання
призначається з дня, наступного після
відрахування судді зі штату суду
згідно з наказом, виданим на підставі
акта Верховної Ради України або
Президента України про звільнення у
зв'язку з поданням заяви про відставку,
у тому числі у відставку за станом
здоров'я, що перешкоджає продовженню
виконання обов'язків, та припинення
виплати щомісячного грошового
утримання працюючому судді, якщо
звернення за призначенням щомісячного
довічного утримання відбулося не
пізніше трьох місяців з дня
відрахування судді зі штату суду. У
разі звернення пізніше трьох місяців з
дня відрахування судді зі штату суду
щомісячне довічне утримання
призначається з дня звернення.

У подальшому зміни до Закону України
«Про статус суддів», які були внесені
ЗУ №1071-VІ були визнані
неконституційними згідно з рішенням
Конституційного Суду України №10-рп 2008
від 22.05.2008 року, тому усі нормативні
акту, видані відповідно до цього
закону, не мали застосовуватися судом
першої інстанції, у тому числі і
3-місячний термін на подання заяви до
УПФУ, передбачений вказаним вище
Порядком.

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що посилання
УПФУ на Порядок подання документів для
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України не приймався до уваги, оскільки
Порядок зареєстрований 12.03.2008 року, а
ОСОБА_2 було звільнено у відставку
28.08.2007 року і вже отримувала довічне
утримання за діючим на той час
законодавством згідно із розрахунком.

Судом апеляційної інстанції було
обґрунтовано зазначено, що УПФУ було
неправомірно відмовлено ОСОБА_2 у
перерахунку та виплаті щомісячного
довічного грошового утримання, як
судді.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду апеляційної інстанції
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Сімферополя Автономної
Республіки залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.