Справа № 2-а-1452/11
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
108865/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Запотічного І.І.,

суддів
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Козівського
районного суду Тернопільської області
від 18.11.2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду
України в Козівському районі
Тернопільської області про визнання
дій незаконними, зобов'язання
призначення пенсії із зниженням
пенсійного віку,-

В С Т А Н О
В И В :

31.08.2011 року позивачка звернулася в суд з
вказаним вище позовом та просила
визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови у призначенні
пенсії відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» та Закону України
"Про пенсійне забезпечення» як вдові
військовослужбовця, смерть якого
наступила внаслідок захворювання
пов'язаного з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
зобов'язати управління пенсійного
фонду України в Козівському районі
призначити позивачу пенсію по втраті
годувальника з 01.07.2011 року на підставі
п. «в» ч.4 ст.30 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» від 09.04.1992 року із змінами.

Постановою Козівського районного суду
Тернопільської області від 18.11.2011 року.
в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Козівському районі, Тернопільської
області, про визнання дій у відмові у
призначенні пенсії із зниженням
пенсійного віку незаконними та
зобов'язання призначити пенсію
відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач, та
зазначає, що суд першої інстанції
прийняв незаконне та необґрунтоване
рішення та таке, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задоволити.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку про наступне.

05 липня 2011 р. ОСОБА_1 звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
Козівському районі призначити пенсію,
як дружині померлого ОСОБА_3 ,
громадянина із числа ліквідаторів
другої категорії, смерть якого
пов'язана із захворюванням, яке
пов'язане з виконанням обов'язку
військової служби по ліквідації аварії
на ЧАЄС. Відповідач у призначенні
пенсії позивачу на пільгових умовах зі
зниженням пенсійного віку, як дружині
померлого військовослужбовця
відмовив, мотивуючи, це тим, що померлий
ОСОБА_3 не належав до категорії осіб -
зазначених вище (військовослужбовці,
особи органів внутрішніх справ або ж
особи, які мають право на пенсію за
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб»).

Апелянт вважає дане рішення
незаконним, необґрунтованим , оскільки
приймаючи дане рішення відповідач
Управління Пенсійного фонду України в
України в Козівському районі порушив
вимоги ст. 46 Конституції України ст.ст.
16, 30 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 3, 30 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»дружини (чоловіки), якщо
вони не взяли повторний шлюб, і батьки
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які померли
(загинули) у період проходження
військової служби (виконання службових
обов'язків) чи після звільнення із
служби, але внаслідок поранення,
контузії, каліцтва, отриманих при
виконанні обов'язків військової служби
(службових обов'язків), захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, мають право на призначення
дострокової пенсії за віком, але не
раніше ніж за 5 років до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону (55 років для жінок та 60
років для чоловіків), за наявності
страхового стажу не менше 25 років для
чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Статтею 30 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб»передбачається, що батьки та
дружини (якщо вони не взяли повторний
шлюб) військовослужбовців, осіб, які
мають право на пенсію за цим Законом,
які загинули, померли чи пропали
безвісти в період проходження служби
або померли після звільнення зі служби,
але внаслідок поранення, контузії,
каліцтва, одержаних при виконанні
обовязків військової служби (службових
обов'язків), захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті, ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи
чи виконанням інтернаціонального
обов'язку, мають право на пенсію після
досягнення чоловіками 55 років, жінками
- 50 років або якщо вони є інвалідами.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції
що оскільки померлий ОСОБА_3, не належав
до категорії осіб, зазначених вище
(військовослужбовці, особи
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ або ж особи,
які мають право на пенсію за Законом
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб»), суд першої
інстанції дійшов вірного висновку що
підстав для призначення пенсії
позивачу зі зниженням пенсійного віку
як дружині померлого
військовослужбовця, немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів
апеляційного суду вважає що доводи
апеляційної скарги є несуттєвими і не
дають підстав вважати про
неправильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення а постанову суду першої
інстанції

без змін.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Козівського
районного суду Тернопільської області
від 18.11.2011 року у справі №2а-1452/2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.І. Запотічний

Судді
О.І. Довга

А.М. Ліщинський