Справа № 806/1158/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2014 р.
Справа № 806/1158/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"24" березня 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
Лідер-Продукт" до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торгова
компанія Лідер-Продукт" звернулося до
суду з позовом, у якому просило визнати
протиправним і скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області №
від 15 січня 2014 року про
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість на 36129, 00
грн. основного платежу і 9032, 25 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року позов задоволено.

Не погодившись з винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржила
відповідач Житомирська ОДПІ, яка
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні заявлених позовних вимог
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що при винесенні рішення судом не
враховані приписи п.п.198.1, 198.2, 198.6 ст.198,
п.201.10 ст.201, ст.202 Податкового кодексу
/ПК/ України; право на включення суми
податку до податкового кредиту
позивача в зв'язку з відсутністю
реєстрації продавцем податкової
накладної у Єдиному реєстрі виникло в
податковому періоді червня 2013 року,
при цьому разом з декларацією цього
періоду платник податку повинен був
подати скаргу на постачальника, що
слугувало б підставою для включення
суми податку до складу податкового
кредиту звітного періоду

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
під час проведеної Житомирською ОДПІ
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
Лідер-Продукт" за жовтень 2013 року,
виявлено порушення пункту 50.1 статті 50,
підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54,
пункту 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України, пункту 21 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
а саме: неправомірно включено до
податкового кредиту жовтня 2013 року не
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкові накладні, відображені в
додатку № 8 до податкової декларації з
ПДВ за жовтень 2013 року, який заповнений
з порушеннями та не дає права покупцю
на включення 36129, 00 грн. ПДВ до
податкового кредиту за червень 2013 року.

За результатами перевірки 20 грудня 2013
року складено акт № 4139/22-3.

На підставі вказаного акта
контролюючим органом 15 січня 2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення Товариству суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на 36129, 00 грн. основного
платежу і 9032, 25 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Спірні податкові накладні стосуються
господарських зобов"язань по договору
поставки від 29.12.2012 року, укладеному між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
Лідер-Продукт"та Приватним акціонерним
товариством "Індустріальні та
дистрибуційні системи" , за умовами
якого позивачу поставлено мінеральну
воду бутильовану.

За результатами цих операцій
постачальником оформлені податкові
накладні :

- від 05 червня 2013 року №№ 2326, 2288, 2286, 2372,
2327, 2376;

- від 06 червня 2013 року № 2711;

- від 07 червня 2013 року №№ 3050, 3049;

- від 10 червня 2013 року №№ 3911, 4033;

- від 21 червня 2013 року № 9399,

однак останні не були скеровані
позивачу у звітному податковому
періоді (червень 2013 року), а одержані
позивачем у жовтні 2013 року і відразу
включені до складу податкового кредиту
з ПДВ цього періоду.

Про порушення Приватним акціонерним
товариством "Індустріальні та
дистрибуційні системи" порядку
реєстрації зазначених податкових
накладних Товариство повідомило
контролюючий орган у листі від 20
листопада 2013 року і додало до нього
заяву, як того вимагає пункт 21 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого Наказом Мінфіну від 25
листопада 2011 року № 1492 (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних)
(Додаток 8) з копіями податкових
накладних, ТТН, прибуткових накладних,
документів про оплату.

Відповідно до приписів ПК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин):

- п.198.6 ст.198 - не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У випадку якщо платник податку не
включив у відповідному звітному
періоді до податкового кредиту суму
податку на додану вартість на підставі
отриманих податкових накладних, таке
право зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

- п.201.10 ст.201 - податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Таким чином, нормами ПК України
встановлено єдину підставу для
формування податкового кредиту, а
саме: наявність у платника податку
належно оформленої податкової
накладної, також остання повинна бути
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Якщо платник податку не скористався
правом подачі до податкового органу
заяви разом із скаргою, що передбачені
п.201.10 ст.201 ПК України, то він не має
права включати до податкового кредиту
суму ПДВ, не підтверджену податковою
накладною.

У випадку несвоєчасного отримання
покупцем товарів виданих податкових
накладних (при невключенні спірної
суми ПДВ до податкового кредиту
періоду, в якому фактично відбулася
господарська операція) за платником
зберігається право використання
вказаних накладних протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

В разі допущення постачальником
товарів у цьому ж випадку (тобто, за
несвоєчасного надання податкової
накладної) ще й порушення порядку
реєстрації податкової накладної в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
покупець таких товарів/послуг вправі
додати до податкової декларації за
звітний податковий період, у якому
отримано податкову накладну, заяву із
скаргою на такого постачальника, яка є
підставою для включення сум податку до
складу податкового кредиту.

При цьому, приписи ПК України не
містять жодних обмежень та негативних
наслідків звернення платника податку
із заявою разом із скаргою в іншому
звітному періоді, ніж період, за який не
видано податкову накладну.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що право платника податку щодо
подання скарги на постачальника, який
порушив порядок її заповнення та/або
порядок реєстрації в Єдиному реєстрі
податкової накладено обмежено 60 днями
з дати виписки податкової накладної
лише з прийняттям Закону України від 24
жовтня 2013 року № 657-VII «Про внесення
змін до Податкового кодексу України
щодо обліку та реєстрації платників
податків та удосконалення деяких
положень», яким абзац одинадцятий
пункту 201.10 статті 201 після першого
речення доповнено наступним змістом:
таке право зберігається за ним
протягом 60 календарних днів, що
настають за граничним терміном подання
податкової декларації за звітний
(податковий) період, у якому не надано
податкову накладну або порушено
порядок її заповнення та/або порядок
реєстрації в Єдиному реєстрі.

З огляду на те, що судом першої
інстанції встановлено факт включення
до податкового кредиту суми податку по
податковим накладним, які виписані
постачальником до спливу 365 днів, при
чому скарга на постачальників, які
порушили порядок заповнення та/або
порядок реєстрації податкових
накладних в Єдиному реєстрі, подана
позивачем в тому звітному періоді, в
якому суми податку на додану вартість
по податкових накладних включені до
складу податкового кредиту,
необґрунтованим є висновок
податкового органу про те, що
позивачем було допущено порушення
вимог пункту 198.6 статті 198 та пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України.

Доводи податкового органу в іншій
частині на правомірність прийнятої
постанови не впливають та висновків
суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "24" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "13" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торгова
компанія Лідер-Продукт"
вул.Ватутіна,188,м.Житомир,10001

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,