Справа № 820/9417/14
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№820/9417/14
Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Волошин Д.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
управління №1" про стягнення
До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Харківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів , з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
управління №1" , в якому просить суд,
стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельно-монтажне управління №1"
Харківського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
МФО 851011, код одержувача: 37999654, УДКСУ у
Дзержинському районі м. Харкова)
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що всупереч вимогам Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
відповідно до якого сплата
адміністративно-господарських санкцій
є обов'язковою для всіх підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, відповідач
самостійно не сплатив
адміністративно-господарські санкції
що передбачені цим Законом, у зв'язку з
чим позивачем було нараховано пеню в
Представник позивача в судове
засідання не з'явився про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі, позовні
Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився , про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином за адресою, внесеною до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, заяв
та клопотань не надав.
Розглянувши відомості про належне
повідомлення сторін про час, дату та
місце розгляду справи, враховуючи
положення ч. 6 ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності сторін за наявними в ній
Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" № 875-ХІІ від
21.03.1991р., забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.
Підбір робочого місця здійснюється
переважно на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Згідно із ч. 3 ст. 18-1 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендації
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань.
Наведене свідчить про те, що обов'язок
підприємства щодо створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком підбирати і
працевлаштовувати інвалідів на
створені робочі місця. Такий обов'язок
покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині першій ст. 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".
Однак, на підприємство покладається
обов'язок створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів та
інформувати про таку кількість
створених робочих місць органи
працевлаштування інвалідів.
Частиною 1 статтею 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" встановлений
норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів у розмірі
чотирьох відсотків середньо облікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за рік, а якщо працює
від 8 до 25 чоловік -у кількості одного
робочого місця. Відповідно до ч.3 ст. 19
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.
Судом встановлено, що відповідно до ч.1
ст.19 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" та згідно форми 10-ПІ "Звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів" за 2013 рік поданої
відповідачем середньооблікова
чисельність штатних працівників
облікового складу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельно-монтажне управління №1" у
2013 році становила 13 осіб, кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог ст. 19
Закону України „Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
Відповідно до п. 2 "Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування",
затвердженого Постановою КМ України N 70
від 31.01.2007р. інформацію про наявність
вільних робочих місць (вакантних посад)
для працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Як вбачається із звіту по формі № 10-ПІ,
наданого відповідачем до Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, у
відповідача протягом 2013 року інваліди
працювали у кількості 1 особи, про що
зазначено на зворотному боці звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік. Але інвалід ОСОБА_1
працював в 2013 році 4 місяці, оскільки
був прийнятий на роботу 04.09.2013 року.
Згідно з п.п. 3.2.5. п. 3.2. Наказу Державного
комітету статистики України від
28.09.2005р. № 286 "Про затвердження
Інструкції зі статистики кількості
працівників", середньооблікова
кількість штатних працівників за
період з початку року (у тому числі за
квартал, півріччя, 9 місяців, рік)
обчислюється шляхом підсумовування
середньооблікової кількості штатних
працівників за всі місяці роботи
підприємства, що минули за період з
початку року до звітного місяця
включно, та ділення одержаної суми на
кількість місяців у цьому періоді,
тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.
Судом встановлено середньооблікову
кількості штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність, виходячи з
наступного: січень 2013 - 0*31/31= 0; лютий
2013-0*28/28=0; березень 2013 -0*31/31=0; квітень 2013 -
0*30/30 = 0; травень 2013-0*31/31=0; червень 2013 -
0*30/30 = 0; липень 2013-0*31/31=0; серпень 2013 - 0*31/31=
0; вересень 2013 - 1*27/30 = 0,9=1; жовтень 2013-
1*31/31=1; листопад 2013 - 1*30/30 = 1; грудень 2013 -
Таким чином, середньооблікова
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність складає
(0+0+0+0+0+0+0+0+1+1+1+1)/12=4/12=0,33=0
Згідно з Наказу Державного комітету
статистики України від 28.09.2005р. № 286 "Про
затвердження Інструкції зі статистики
кількості працівників" округлення
результатів обчислень для
відображення у формах державних
статистичних спостережень з праці
здійснюється за правилом парної цифри.
Округлюються цифри поступово справа
наліво: якщо остання значуща цифра
менше або дорівнює "4", вона
відкидається; якщо - більше або
дорівнює "6", найближча ліворуч від неї
цифра збільшується на одиницю. Якщо
остання значуща цифра "5", найближча
ліворуч від неї цифра збільшується на
одиницю, якщо вона непарна, а парна
залишається без змін.
Таким чином показник 0,33 округлюється
до 0. Тобто дані зазначені у звіті за
формою № 10- ПІ, наданому відповідачем
до Харківського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
не відповідає вимогам законодавства.
Отже, враховуючи вимоги Наказу
Державного комітету статистики
України від 28.09.2005р. № 286 "Про
затвердження Інструкції зі статистики
кількості працівників"
середньооблікова чисельність
інвалідів, які працювали на
підприємстві протягом 2013 року
Проаналізувавши положення Закону
України №875-ХІІ, суд дійшов висновку, що
на підприємстві лежить обов'язок щодо
подачі до державної служби зайнятості
інформацію, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів.
Відповідно до листа Харківського
міського центру зайнятості від 28.05.2014
року за № ХМЦЗ-03-1509-22/14, Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Будівельно-монтажне управління №1"
звіти за формою 3-ПН для
працевлаштування осіб з обмеженими
фізичними можливостями до центру
зайнятості протягом 2013 року не
надавались при наявності вакантних
робочих місць для працевлаштування
Отже, відповідачем протягом 2013 року не
було належним чином виконано обов'язок
щодо своєчасного та повного
інформування центру зайнятості про
наявність вільних робочих місць на
його підприємстві та потребу у
направленні йому центром зайнятості
інвалідів для працевлаштування в
період з січня по вересень 2013 року.
Окремо суд зазначає, що жодним
нормативно правовим актом, регулюючим
спірні правовідносини не встановлено
залежність суми адміністративно -
господарських санкцій за незайняті
робочі місця, призначені для
працевлаштування інвалідів від
кількості поданих до служби зайнятості
звітів за формою 3-ПН. В даному випадку
враховуються лише обставини щодо
виконання обов'язку своєчасного та
повного інформування уповноважених
органів про наявність вказаних
Вказаний висновок узгоджується з
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною в ухвалі по
№К-862/10.
Суд дійшов висновку, що саме з вини
відповідача, який своєчасно не
повідомляв центр зайнятості про
наявність вакансій для інвалідів,
інваліди не були направлені для
працевлаштування до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельно-монтажне управління №1" у
2013 році з січня по вересень 2013 року, що
суд оцінює як неналежне виконання
відповідачем норм ст.ст. 18, 19, 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні".
Статтею 20 Закону "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні "
встановлено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
Згідно звіту форми 10-ПІ "Звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів " за 2013 рік фонд оплати праці
штатних працівників товариства
складає 859100,00 грн., середньооблікова
чисельність штатних працівників
облікового складу становила 13 осіб,
таким чином середньорічна заробітна
плата штатного працівника склала за
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк ( ч. 2 ст. 20
Закону "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні ")
Сплату адміністративно-господарських
санкцій і пені підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
проводять відповідно до закону за
рахунок прибутку, який залишається в їх
розпорядженні після сплати всіх
податків і зборів (обов'язкових
платежів) ( ч. 3 ст. 20 Закону "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.238 Господарського
кодексу України, за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
Стаття 218 ГК України передбачає, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Порядок нарахування пені та її сплати
затверджений наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 15 травня 2007 року № 223.
Пунктом 2.1 вказаного Порядку органом
контролю визнані територіальні
відділення Фонду соціального захисту
Механізм нарахування пені визначений
пунктом 3 Порядку нарахування пені та
її сплати та передбачає наступне:
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені у
розмірі 120 відсотків річної облікової
ставки Національного банку України за
кожен календарний день прострочення
(наведених у постановах Правління
Національного банку України), що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки за весь її строк;
одноденний розмір пені при розрахунку
округлюється до другого знака після
коми в загальному порядку
арифметичного округлення; пеня на пеню
не нараховується; документами, що
підтверджують невиконання нормативу
по працевлаштуванню інвалідів, є звіт
за формою 10-ПІ (річна) "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів", затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 10 лютого 2007 року №
42, зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 13 лютого 2007 року за №
відділенням Фонду роботодавця;
нарахування пені як роботодавцем, так і
органом контролю здійснюється з
наступного дня граничного строку
сплати адміністративно-господарських
санкцій по день сплати включно (тобто з
16 квітня наступного за роком, у якому
відбулося порушення нормативу);у
поданій позовній заяві за невиконання
нормативу щодо працевлаштування
інвалідів до відповідної судової
інстанції відділення Фонду розраховує
суму пені на дату її подання; пеня
сплачується роботодавцями за рахунок
прибутку, що залишається після сплати
всіх податків і зборів (обов'язкових
платежів). У разі відсутності коштів
стягнення пені може бути звернено на
майно роботодавця в порядку,
передбаченому частиною п'ятою статті 20
Таким чином, за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій за невиконання нормативу
робочих місць для інвалідів позивачем
у визначеному законодавством порядку
та розмірах нарахована пеня за період з
16.04.2014 року по 16.05.2014 року в сумі 307,21
грн., згідно розрахунку суми позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідач не надав до суду доказів
щодо сплати боргу та вжиття заходів
щодо своєчасного та повного
інформування про наявність вакансій
для працевлаштування інвалідів органи
За таких обставин, суд знаходить позов
обґрунтованим, доведеним і таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України, судові витрати з відповідача
Керуючись ст.ст. 4, 8, 17, 71, 94, 158, 161, 162, 163, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
управління №1" про стягнення
заборгованості - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
Харків, просп. 50 річчя СРСР, 171, код
обласного відділення Фонду
Харків, Держпром, 1 під., 1 пов., к.16, код
МФО 851011, код одержувача: 37999654, УДКСУ у
Дзержинському районі м. Харкова)
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів в сумі
тисячі триста сорок дев'ять грн. 52 коп.)
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Волошин Д.А.