Справа № 826/5028/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2014 року 08:00
№ 826/5028/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик»до Бориспільської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Київської областіі
Державної податкової служби
Українипро визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Хрещатик»
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Бориспільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби України, в якому
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення Бориспільської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби України від 27.06.2013 р.
зобов'язання по платі за землю за
основним платежем у сумі 19 469,32 грн. та
застосуванню до ПАТ «КБ «Хрещатик»
грошових (фінансових) санкцій в розмірі
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Бориспільською об'єднаною Державною
податковою інспекцією Київської
області Державної податкової служби
України на підставі необґрунтованих
висновків акту камеральної перевірки
податкової звітності позивача від
11.06.2013 р. № 174/15-1/19364259 прийнято податкове
повідомлення-рішення від 27.06.2013 р. №
грошового зобов'язання за платежем:
орендна плата за землю на загальну суму
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. Обґрунтовуючи заявлені позовні
вимоги зазначив, що позивач здійснював
податковий облік з плати за землю у
відповідності до абзацу 2 пункту 286.5
статті 286 Податкового кодексу України
та наданої йому письмової консультації
Державної податкової служби України
від 25.04.2012 р. за № 7512/6/23-50.011.4. В
консультації зазначено, що при
визначенні дати, з якої банк припиняє, а
новий власник починає сплачувати
земельний податок у разу продажу
(придбання) земельної ділянки
приватної власності, необхідно
керуватися абзацом 2 пункту 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України. Отже,
позивач вів свій податковий облік
керуючись вказаною податковою
консультацією, а тому дії відповідача
щодо винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення є
Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти заявлених
позовних вимог та просив суд відмовити
в їх задоволенні в повному обсязі. В
обґрунтування заперечень на позовні
вимоги зазначив, що за результатами
перевірки встановлено факт
ненарахування платником податку
щомісячної суми плати за землю за
квітень 2012 року - на 19 469,32 грн., а, отже,
повідомлення-рішення є правомірним.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.
В судовому засіданні 04.06.2014 р.
представниками сторін заявлено
клопотання про здійснення подальшого
розгляду даної справи за відсутності
представників сторін у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку про можливість здійснення
подальшого розгляду справи у порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
Бориспільською об'єднаною державною
податковою інспекцією Київської
області Державної податкової служби
було проведено камеральну перевірку
податкової звітності з плати за землю
ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик».
Перевіркою встановлено, відповідно до
вимог пп. 271.1.2 п. 271.1 ст. 271, п. 286.1 ст. 286 та
п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу
України, місячна сума плати за землю за
квітень місяць становить 19 469,32 грн. (23
363,19 грн. :30)*25 днів=19 469,32 грн.) річна сума
плати за землю, яка підлягає
нарахуванню та сплаті платником за 2012
рік (січень, лютий, березень, квітень)
становить 89 558,89 грн. (70 089,57 грн.+19 469,32
грн. = 89 558,89 грн.)
Таким чином, за результатами перевірки
встановлено факт ненарахування
платником податку місячної суми плати
за землю за квітень 2012 року - на 19 469,32
За результатами перевірки складено акт
від 11.06.2013 р. № 174/15-1/19364259 та прийнято
податкове повідомлення-рішення від
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: орендна плата за землю на
загальну суму 24 336,65 грн., в тому числі
за основним платежем 19 469,32 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 4 867,33 грн.
Вважаючи, що податкове
повідомлення-рішення відповідача
суперечить чинному законодавству
України, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Бориспільської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби України про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу
України, використання землі в Україні є
платним. Об'єктом плати за землю є
земельна ділянка. Плата за землю
справляється відповідно до закону.
Відповідно до пп. 14.1.147 ст. 14 Податкового
кодексу України, плата за землю, це
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності, правовідносини щодо
нарахування та сплати якої
врегульовано розділом XIII ПК України.
Згідно п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу
України, платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.
Пунктом 270.1 ст. 270 Податкового кодексу
України, визначено, що об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, та земельні частки (паї),
які перебувають у власності.
Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.
Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», від 25
жовтня 2001 року N 2768-III, Земельного
кодексу України документами, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку є: державний акт,
цивільно-правова угода щодо відчуження
земельної ділянки, свідоцтво про право
на спадщину тощо. Право користування
земельною ділянкою посвідчується
державним актом на право постійного
користування земельною ділянкою. Право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до положень
Земельного кодексу України та Закону
України «Про оренду землі» від 6 жовтня
1998 року N 161-XIV.
Відповідно до абзацу 2 пункту 286.5 статті
286 Податкового кодексу України
визначено, що у разі переходу права
власності на земельну ділянку від
одного власника до іншого протягом
календарного року податок сплачується
попереднім власником за період з 1
січня цього року до початку того
місяця, в якому він втратив право
власності на зазначену земельну
ділянку, а новим власником - починаючи з
місяця, в якому у нового власника
виникло право власності.
Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з договорами купівлі-продажу
земельних ділянок банк відчужив
земельні ділянки та право власності на
них перейшло до іншої особи. Зокрема
відчуження проведено на підставі:
- договір купівлі-продажу
земельної ділянки (кадастровий номер:
ОСОБА_1, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, за реєстровим № 588, Державний
акт на право власності на земельну
ділянку Серія ЯЖ № 418927 зареєстровано в
Поземельній книзі 25.04.2012 року;
- договір купівлі-продажу
земельної ділянки (кадастровий номер:
ОСОБА_1, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, за реєстровим № 589, Державний
акт на право власності на земельну
ділянку Серія ЯЖ № 418926 зареєстровано в
Поземельній книзі 19.04.2012 року;
- договір купівлі-продажу
земельної ділянки (кадастровий номер:
ОСОБА_1, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, за реєстровим № 590, Державний
акт на право власності на земельну
ділянку Серія ЯЖ № 418929 зареєстровано в
Поземельній книзі 25.04.2012 року;
- договір купівлі-продажу
земельної ділянки (кадастровий номер:
ОСОБА_1, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, за реєстровим № 587, Державний
акт на право власності на земельну
ділянку Серія ЯЖ № 418928 зареєстровано в
Поземельній книзі 25.04.2012 року.
Позивачем декларувалися податкові
зобов'язання зі сплати земельного
податку за земельні ділянки
за період січень-травень 2012 року, що
підтверджується податковою
декларацією з плати за землю за 2012 рік
та уточнюючою податковою декларацією з
плати за землю за 2012 рік та не
заперечується відповідачем.
Згідно з пунктом 53.1 статті 53
Податкового Кодексу України, не може
бути притягнуто до відповідальності
платника податків, який діяв
відповідно до податкової консультації,
наданої йому у письмовій або
електронній формі, а також
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
Як встановлено судом, позивач
здійснюючи податковий облік з плати за
землю керувався абзацом 2 пункту 286.5 ст.
286 Податкового кодексу України та
наданої йому податкової консультації
Державної податкової служби України
від 25.04.2012 р. за № 7512/6/23-50.011.4 в якій
зазначено, що при визначенні дати, з
якої банк припиняє, а новий власник
починає сплачувати земельний податок у
разі продажу (придбання) земельної
ділянки приватної власності, необхідно
керуватися абзацом 2 пункту 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на момент
винесення податкової консультації)
визначено, що право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених частиною другою цієї
Право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується, зокрема
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою.
Положеннями частини 6 цієї статті
визначено, що при набутті права
власності на земельну ділянку на
підставі документів, визначених
частиною другою цієї статті, державний
акт на право власності на земельну
ділянку, що відчужується, долучається
до документа, на підставі якого
відбувся перехід права власності на
земельну ділянку, в кожному такому
випадку відчуження земельної ділянки.
Порядок здійснення відмітки про
перехід права власності на земельну
ділянку, набуту у власність із земель
приватної власності без зміни її меж та
цільового призначення, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.05.2009 р. № 439. Зокрема, перехід права
власності на земельну ділянку
здійснюються з моменту проставляння
територіальним органом Держкомзему на
державному акті відмітки про
реєстрацію права власності на неї (п. 4
На державному акті про право власності
на земельну ділянку нотаріус, який
посвідчує (видає) документ, та орган,
який здійснює державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обмежень,
роблять відмітку про перехід права
власності на земельну ділянку із
зазначенням документа, на підставі
якого відбувся такий перехід.
Разом з тим, в силу абз. 2 п. 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України у разі
переходу права власності на земельну
ділянку від одного власника до іншого
протягом календарного року період з 1
січня цього року до початку того
місяця, в якому він втратив право
власності на зазначену земельну
ділянку, а новим власником - починаючи з
місяця, в якому у нового власника
виникло право власності.
Таким чином, земельний податок новому
власнику нараховуватиметься з першого
числа місяця, в якому виникло право
власності на цю земельну ділянку.
Оскільки право власності на земельні
ділянки кадастровий номер:
Бориспільського району Київської
області позивач втратив 19.04.2012 р та
25.04.2012 р., відповідно у нового власника
земельних ділянок ТОВ «Життя доріг»
право власності виникло 19.04.2012 р. та
25.04.2012 р., а отже, і обов'язок щодо сплати
земельного податку виник у останнього
починаючи з 01 квітня 2012 року.
Відповідно до абзацу 3 пункту 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі переходу права
власності на земельну ділянку від
одного власника до іншого протягом
календарного року контролюючий орган
повідомлення-рішення новому власнику
після отримання інформації про перехід
Пунктом 56.1 статті 56 Податкового
кодексу України передбачено, що
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Виходячи із системного аналізу норм
чинного законодавства та меж заявлених
позовних вимог, суд вважає помилковими
висновки відповідача щодо
ненарахування позивачем частини
місячної суми плати за землю за квітень
2012 р., а тому вважає дії відповідача
щодо винесення податкового
повідомлення-рішення від 27.06.2013 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
орендна плата за землю на загальну суму
24 336,65 грн., в тому числі за основним
платежем 19 469,32 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 4 867,33
грн. є безпідставним та таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства України, оскільки
підстави для нарахування земельного
податку позивачу та штрафних санкцій
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 69- 71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Бориспільської об'єднаної Державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
України від 27.06.2013 р. № про
збільшення грошового зобов'язання по
платі за землю за основним платежем у
сумі 19 469,32 грн. та застосуванню до ПАТ
«КБ «Хрещатик» грошових (фінансових)
санкцій в розмірі 4 867,33 грн.

3. Судові витрати в розмірі 183 (сто
вісімдесят три) гривні присудити на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик» за рахунок Деражвного
бюджету України.

4. Стягнути з Бориспільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби України решту
судового збору у розмірі 1 644 (одна
тисяча шістсот сорок чотири) грн. 00 коп.
на користь Окружного
адміністративного суду м. Києва
(розрахунковий рахунок №4007,
отримувач платежу УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код 38004897, МФО 820019, банк
одержувача ГУ ДКСУ у місті Києві, код
класифікації доходів бюджету 22030001 із
рахунків Бориспільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби України (вул.
Котляревського, 2, м. Бориспіль,
Київська область, 08300, ).

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук