Справа № 2а-194/11/1470
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/29500/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом прокуратури м. Миколаєва в
інтересах виконавчого комітету
Миколаївської міської ради до
Миколаївського міського громадського
формування з охорони громадського
порядку «Оперативний загін», третя
особа - Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області про припинення
діяльності шляхом примусового
розпуску, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року прокуратура м.
Миколаєва в інтересах виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
звернулася до суду з позовом до
Миколаївського міського громадського
формування з охорони громадського
порядку «Оперативний загін», третя
особа - Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області, у якому просила
припинити діяльність Формування
шляхом примусового розпуску.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2012
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та прийняти нове
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи та було встановлено судами
попередніх інстанцій, рішенням
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради № 21 від 25 січня 2002 року
зареєстровано Миколаївське міське
громадське формування з охорони
громадського порядку «Оперативний
загін» та погоджено його Статут.
Формування діє в межах міста Миколаєва.

У січні 2011 року прокуратура м.
Миколаєва в інтересах виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому посилаючись на
порушення Миколаївським міським
громадським формуванням з охорони
громадського порядку «Оперативний
загін» ст. 3, 8, 9, 11, 12, 14 Закону України
«Про участь громадян в охороні
громадського порядку і державного
кордону» та п.2, 7, 9, 32, 53 Статуту
Формування, просив: припинити
діяльність Формування шляхом
примусового розпуску.

Відмовляючи позивачу у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
і суд апеляційної інстанції, послався
на відсутність будь-яких доказів, що
підтверджують порушення відповідачем
вимог чинного законодавства, а саме
притягнення до кримінальної або
адміністративної відповідальності
членів громадського формування,
доказів вилучення у них зброї, в зв'язку
з порушенням ними порядку її
зберігання або застосування, доказів
вжиття ефективних заходів для
запобігання членами громадського
формування здійснення правопорушень в
майбутньому.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком судів попередніх
інстанцій з наступних підстав.

Питання щодо діяльності
громадських формувань в охороні
громадського порядку врегульовано
законами України «Про об'єднання
громадян» та «Про участь громадян в
охороні громадського порядку і
державного кордону».

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про об'єднання громадян» передбачено:
«Не підлягають легалізації, а
діяльність легалізованих об'єднань
громадян забороняється у судовому
порядку, коли їх метою є: зміна шляхом
насильства конституційного ладу і в
будь-якій протизаконній формі
територіальної цілісності держави;
підрив безпеки держави у формі ведення
діяльності на користь іноземних
держав; пропаганда війни, насильства чи
жорстокості, фашизму та неофашизму;
розпалювання національної та
релігійної ворожнечі; створення
незаконних воєнізованих формувань;
обмеження загальновизнаних прав
людини.

Згідно статті 28 Закону України «Про
об'єднання громадян» за порушення
законодавства до об'єднання громадян
можуть бути застосовані такі
стягнення: попередження; штраф;
тимчасова заборона (зупинення) окремих
видів діяльності; тимчасова заборона
(зупинення) діяльності; примусовий
розпуск (ліквідація).

Враховуючи вказане, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що Законом
України «Про об'єднання громадян» не
передбачено такого виду стягнення як
«припинення діяльності об'єднання
громадян».

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про участь в охороні громадського
порядку і державного кордону»
діяльність громадського формування з
охорони громадського порядку і
державного кордону може бути припинена
шляхом примусового розпуску або
саморозпуску відповідно до закону.

В той же час, підстави та порядок
примусового розпуску (ліквідації)
об'єднання громадян передбачені в
статті 32 Закону України «Про об'єднання
громадян» зокрема, за поданням
легалізуючого органу або прокурора
рішенням суду об'єднання громадян
примусово розпускається (ліквідується)
у випадках: 1) вчинення дій,
передбачених статтею 4 цього Закону; 2)
систематичного або грубого порушення
вимог статті 22 цього Закону; 3)
продовження протиправної діяльності
після накладення стягнень,
передбачених цим Законом; 4) зменшення
кількості членів політичної партії до
числа, коли вона не визнається як така.

Про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян реєструючий орган
протягом п'ятнадцяти днів після
набрання рішенням суду законної сили
повідомляє у засобах масової
інформації.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що в поданні
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради та прокурора м. Миколаєва
відсутні обґрунтовані, визначені
Законом підстави для примусового
розпуску (ліквідації), припинення
діяльності Миколаївського міського
громадського формування з охорони
громадського порядку «Оперативний
загін».

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: