Справа № 2а-5355/10/1370
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-5355/10/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючої судді Братичак У.В.,
секретар судового засідання Хміль Х.З.,
представника відповідача Ящинського
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної інспекції України з
контролю за цінами до Національного
університету "Львівська політехніка"
про стягнення заборгованості по сплаті
економічних санкцій,
До Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної інспекції
України з контролю за цінами у
Львівській області до Львівського
державного інституту новітніх
технологій та управління ім. В.
Чорновола про стягнення економічних
санкцій в сумі 319310,19 грн., застосованих
до відповідача на підставі рішення № 147
Ухвалою суду від 26.03.2014 року здійснено
заміну позивача Державну інспекцію
України з контролю за цінами у
Львівській області її
правонаступником - Державною
інспекцією України з контролю за
Ухвалою суду від 05.05.2014 року здійснено
заміну відповідача - Львівського
державного інституту новітніх
технологій та управління ім. В.
Чорновола на його процесуального
правонаступника - Національний
університет "Львівська політехніка".
Позовні вимоги мотивовані тим, що
вартість навчання студентів на 2009/2010
навчальний рік розрахована
відповідачем у розмірі, що перевищує
вартість навчання за 2008/2009 навчальний
рік із врахуванням офіційно
визначеного рівня інфляції за
попередній календарний рік (122,3) на
8,6%-23,6%:, ріст складає від 11,3% до 45,8 % чим
порушено вимоги постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.2009р. № 903 "Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти", якою
передбачено, що підвищення платних
послуг у сфері освіти у 2009/2010
навчальному році не може перевищувати
офіційно визначеного рівня інфляції за
попередній календарний рік.
Представник відповідача подав до суду
заперечення на позовну заяву від
08.07.2010р., просить відмовити в
задоволенні позову. Пояснив, що
положення постанови Кабінету
Міністрів України №903 від 12.08.2009р. "Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти"
стосуються підвищення плати за надання
платних послуг у сфері освіти у 2009/2010
навчальному році, а не її встановлення.
На 2009/2010 навчальний рік, на думку
відповідача, ним не здійснювалось
підвищення плати за навчання, а лише
встановлювалася плата за надання
освітніх послуг для студентів, які
зараховуються на навчання у 2009/2010
навчальному році. Окрім того, вважає, що
нормативно-правові акти регулюють
відносини, що виникають з дня набрання
ними чинності, а встановлення вартості
навчання для студентів 2009/2010
навчального року відбулось на підставі
наказу позивача від 16.03.2009р., тобто до
набрання чинності постановою Кабінету
Міністрів України №903 від 12.08.2009р.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Подав до суду
клопотання від 12.06.2014 року про розгляд
справи без його участі.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив у його задоволенні відмовити
повністю. Також зазначив, що
невиконання вимог постанови Кабінету
Міністрів України № 903 від 12.08.2009 року
щодо приведення у відповідність до
цієї постанови Порядку надання платних
послуг державними навчальними
закладами від 27.10.1997 року № 383/239/131
унеможливило виконання п.1 постанови
Кабінету Міністрів України №903 від
12.08.2009 року щодо граничної межі
підвищення плати за надання платних
послуг в сфері освіти.
Заслухавши пояснення представника
відповідача, з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, в сукупності
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.
26 квітня 2010 року Державною інспекцією з
контролю за цінами у Львівській
області проведено планову перевірку
Львівського державного інституту
новітніх технологій та управління
імені В’ячеслава Чорновола з питань
формування та застосування плати за
платні освітні послуги та інші, в тому
числі дотримання вимог Закону України
"Про освіту", Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.2009р. №903 "Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти"(надалі
- постанова КМУ № 903).
За результатами перевірки складено акт
№000210 від 26.04.2010р., яким встановлено, що в
порушення вимог постанови КМУ №903
вартість навчання студентів на 2009/2010
навчальний рік розрахована позивачем у
розмірі, що перевищує вартість
навчання на 2008/2009 навчальний рік з
урахуванням рівня інфляції більшого,
ніж офіційно визначений за попередній
календарний рік - 122,3%. Ріст вартості
навчання за 2009/2010 навчальний рік по
окремих спеціальностях позивача
складає від 11,3% до 45,8%в цілому.
Внаслідок завищення вартості навчання
на 2009/2010 навчальний рік, із врахуванням
оплати студентами за навчання,
позивачем необґрунтовано отримано
виручку за період з серпня 2009р. по 23
На підставі акту перевірки прийнято
рішення №147 від 29.04.2010 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін, відповідно
до якого, керуючись ст. 14 Закону України
"Про ціни і ціноутворення", вирішено
вилучити у відповідача суму коштів в
розмірі 319310 грн. 19 коп. в дохід
Державного бюджету Франківського
району м. Львова.

Вирішуючи правомірність застосування
до відповідача економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін,
суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 постанови КМ України
від 12 серпня 2009 р. N 903 «Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти», яка
набрала законної сили з 1.09.2009 року,
встановлено, що підвищення плати за
надання платних послуг у сфері освіти у
2009/2010 навчальному році не може
перевищувати офіційно визначений
рівень інфляції за попередній
календарний рік.

На час спірних правовідносин питання
щодо порядку надання платних послуг у
сфері освіти регулювалися Порядком
надання платних послуг державними
навчальними закладами, затвердженим
наказом Міністерства освіти України,
Міністерства фінансів України,
Міністерства економіки України від 27
жовтня 1997 р. N 383/239/131 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 12 грудня
1997 р. за N 596/2400.

Відповідно до п.2 постанови КМ України
від 12 серпня 2009 р. N 903 Міністерству
освіти і науки разом з Міністерством
фінансів та Міністерством економіки
необхідно було привести у двотижневий
строк Порядок надання платних послуг
державними навчальними закладами,
затверджений спільним наказом від 27
жовтня 1997 р. N 383/239/131 у відповідність з
цією постановою.

Відповідно до статті 64 Закону України
«Про вищу освіту» розмір плати за весь
строк навчання або за надання
додаткових освітніх послуг
встановлюється вищим навчальним
закладом у грошовій одиниці України -
гривні, з урахуванням офіційно
визначеного рівня інфляції за
попередній календарний рік.

Розмір плати за весь строк навчання або
за надання додаткових освітніх послуг
встановлюється у договорі, що
укладається між вищим навчальним
закладом та особою, яка навчатиметься,
або юридичною особою, що оплачуватиме
навчання або надання додаткових
освітніх послуг, і не може змінюватися
протягом усього строку навчання.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» у разі, якщо норма закону
чи іншого нормативно-правового акта,
виданого відповідно до закону,
припускає неоднозначне тлумачення
прав і обов'язків суб'єкта
господарювання або органу державного
(контролю) та його посадових осіб,
рішення приймається на користь
суб'єкта господарювання.

Судом встановлено, що позивач уклав
угоди із студентами на навчання, в яких
визначено, крім іншого, і розмір оплати
за підготовку за освітньо -
кваліфікаційним рівнем молодший
спеціаліст, бакалавр, спеціаліст,
магістр денної форми навчання на
умовах контракту до введення в дію
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.08.2009 р. № 903 "Про удосконалення
механізму регулювання плати за послуги
у сфері освіти", відповідно до якої,
граничний рівень підвищення плати за
надання платних послуг у сфері освіти у
2009-2010 навчальному році не може
перевищувати офіційно визначений
рівень інфляції за попередній
календарний рік.

Чинним на час виникнення спірних
правовідносин законодавством України
не передбачалося права контролюючого
органу вимагати від однієї із сторін
договору змінювати його умови, тому
вимога Державної інспекції України з
контролю за цінами у Львівській
області про приведення розміру оплати
за навчання після набрання чинності
постанови КМ України у відповідність з
постановою є безпідставним.

Окрім того, порядок надання платних
послуг державним навчальним закладам
Міністерством освіти і науки,
Міністерством фінансів та
Міністерством економіки на момент
виникнення спірних правовідносин не
був приведений у відповідність до
зазначеної постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.2009 р. № 903 "Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти", чим
було порушено вимоги п.2 цієї постанови
та унеможливило виконання позивачем
вимог п. 1 зазначеної постанови уряду.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
будь-які підстави вважати, що позивачем
було порушено вимоги постанови КМ
України від 12.08.2009 року № 903 "Про
удосконалення механізму регулювання
плати за послуги у сфері освіти" після
набрання нею чинності та отримано
необґрунтовану виручку через
завищення оплати за навчання.

Таким чином, суд робить висновок про те,
що рішення Державної інспекції з
контролю за цінами у Львівській
області № 147 від 29.04.2010 року «Про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін» в
частині таких санкцій за безпідставне
завищення вартості навчання позивачем
та необґрунтовано отриману виручку за
період з серпня 2009 року по квітень 2010
року на загальну суму 319310,19 грн.
прийняте відповідачем необґрунтовано
та підлягає скасуванню.

Вказаний вище висновок суду також
підтверджується постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року у справі № 14128/11 за апеляційною
скаргою Львівського державного
інституту новітніх технологій та
управління імені В’ячеслава Чорновола
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2010 року
у справі за позовом Львівського
державного інституту новітніх
технологій та управління імені
В’ячеслава Чорновола до Державної
інспекції з контролю за цінами у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача № 147 від 29.04.2010 року в
частині застосування економічних
санкцій за завищення плати за навчання
для студентів контрактної форми
навчання 2009 року поступлення за період
з серпня 2009 року по 23.04.2010 року у розмірі
319310,19 грн.

Вказаною постановою, що набрала
законної сили, визнано протиправним та
скасовано рішення Державної інспекції
з контролю за цінами у Львівській
області № 147 від 29.04.2010 року в частині
застосування економічних санкцій за
завищення плати за навчання для
студентів контрактної форми навчання
2009 року поступлення за період з серпня
2009 року по 23.04.2010 року у розмірі 319310,19
грн.

Частиною 1 ст. 254 КАС України
встановлено, що постанова або ухвала
суду першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Відповідно до положень ст. 255 КАС
України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Інші порушення з боку відповідача
у рішенні №147 від 29.04.2010 року про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін та
у претензії №147 від 29.04.2010 року не
відображені.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з Львівського державного
інституту новітніх технологій та
управління ім. В. Чорновола 319310,19 грн. зі
сплати економічних санкцій є
необґрунтованою, а тому задоволенню не
підлягає.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, а тому
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові
витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
КАС України.

Повний текст постанови складений та
підписаний 19.06.2014 року.

Суддя
Братичак У.В.