Справа № 2а-13820/11
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014р.
Справа № 876/4366/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, м.Тернопіль

на постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від
19.08.2011р. по справі №2-а-13820/11/1916

за позовом ОСОБА_1, м.Чортків
Тернопільської області

до Головного управління Пенсійного
фонду України в Тернопільської
області, м.Тернопіль

про стягнення виплат громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2011р. ОСОБА_1 (надалі-позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільської області
(надалі-відповідач) і зазначив, що
відноситься до 4 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, одержує пенсію і перебуває
на обліку у відповідача.

Як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, на
підставі ч.2 ст.39 і ч.2 ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796-XII від
28.02.1991р. (надалі - Закон №796-XII) йому
призначена додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, а розмір державної
пенсії виплачується з підвищенням.

Однак таке підвищення до пенсії та
додаткова пенсія виплачуються не у
розмірах, визначених зазначеними
статтями Закону №796-XII, а відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України у
значно занижених розмірах. Добровільно
провести такі перерахунки та виплати
відповідач відмовляється, тому позивач
просить зобов'язати його здійснити
перерахунок та виплату цих сум
відповідно до ст.ст.39,51 Закону №796-XII за
період з 11.02.2011р.і надалі до виникнення
обставин з якими закон пов'язує
виникнення, зміну або припинення
спірних правовідносин, нараховувати та
виплачувати додаткову пенсію з
урахуванням наступного збільшення
прожиткового мінімуму.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від
19.08.2011р. по справі №2-а-13820/11/1916 позов
задоволено частково; визнано дії
відповідача щодо нездійснення
позивачу перерахунку та виплати
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає у зоні посиленого
радіологогічного контролю, у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
місяць, відповідно до вимог ст.39 Закону
№796-XII, та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.51 Закону №796-XII;
зобов'язано відповідача здійснити
позивачу перерахунок та виплату
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
місяць, відповідно до вимог ч.1 та ч.2
ст.39 Закону №796-XII, та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
15% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.51 Закону №796-XII
за період, починаючи з 11.02.2011р. до
виникнення обставин з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин, із
врахуванням ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум, у
задоволені решти позовних вимог
відмовлено, постанову звернено до
негайного виконання.

Не погодившись із постановою її
оскаржило Головне управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, вважає, що
судом при винесенні рішення допущено
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати рішення суду
першої інстанції та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову повністю. Вказує на те, що при
обчисленні щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
позивачу по справі Управління
Пенсійного фонду керувалось
Постановами Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008р. та № 836 від
26.07.1996р.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
апеляційну скаргу подано на рішення
суду першої інстанції, яке прийнято у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу. Перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 є особою яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, та
потерпілою від наслідків
Чорнобильської катастрофи четвертої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1.

Відповідно до частини першої ст.46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно із вимогами ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин - громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - три
мінімальні заробітні плати; у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати; у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Відповідно до вимог ст.51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Всупереч вимогам ст.ст.39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року по ст. 39 вказаного Закону та по ст.
51, відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №530 від 28 травня 2008
року, а не в кратному відношенні до
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Відповідно до частини другої ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із положеннями частини
четвертої ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення ст.ст.39,51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказані постанови Кабінету Міністрів
України, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. За кожний повний
рік страхового стажу понад 25 років
чоловікам і 20 років жінкам пенсія за
віком збільшується на 1 відсоток
розміру пенсії, обчисленої відповідно
до статті 27 цього Закону, але не більше
ніж на 1 відсоток мінімального розміру
пенсії за віком, зазначеного в абзаці
першому цієї частини. У частині другій
цієї статті вказано, що за наявності
страхового стажу меншої тривалості,
ніж передбачено частиною першою цієї
статті, пенсія за віком встановлюється
в розмірі, пропорційному наявному
страховому стажу, виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, судом першої інстанції не
взято до уваги, що Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
який набрав чинності 19.06.2011р., доповнено
прикінцеві положення пунктом 4, згідно
якого в 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».
При цьому, на виконання вимог вказаного
закону Кабінетом Міністрів України
06.07.2011р. прийнято постанову №745, яка
набула чинності 23.07.2011р.

Вищенаведені нормативні акти на даний
час є діючими і неконституційними не
визнавались, а тому нарахування та
виплата у 2011 році позивачу додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та
доплата до пенсії як пенсіонеру який
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, повинні
здійснюватися відповідно до норм
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а починаючи з 23.07.2011р. виплати,
передбачені, зокрема, ст.ст.39,51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", повинні
здійснюватися в порядку та розмірах,
визначених постановою Кабінету
Міністрів України "Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" №745 від 06.07.2011 року.

Також, слід зазначити, що оскільки
стосовно не нарахованих пенсій ніякими
нормативно-правовими актами, крім КАС
України, не визначено строк звернення
до суду, то під час вирішення спорів,
які виникають із вказаних
правовідносин слід застосовувати
шестимісячний строк звернення до суду
визначений ст.ст.99, 100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин).

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо нарахування та виплати додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 15 процентів мінімальної пенсії
за віком та доплати до пенсії як
пенсіонеру який проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до вимог
ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в редакції закону, яка
діяла до 01.01.2008р., з урахуванням
виплачених сум за період, починаючи з
11.02.2011р. по 22.07.2011р. включно.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивача
здійснює Пенсійний фонд України в
особі Головного управління Пенсійного
фонду України в Тернопільській
області, відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача у справі.

Окрім цього, в силу положень ст.162 КАС
України адміністративний суд
встановивши, що відповідач порушив
норми права, які регулюють спірні
правовідносини, повинен визнати такі
дії протиправними і зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону.

Відповідно до ч.4 ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а оскаржувану
постанову слід скасувати та прийняти
нову постанову.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 19.08.2011р. у
справі №2-а-13820/11/1916 задоволити
частково.

2. Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від
19.08.2011р. у справі №2-а-13820/11/1916 скасувати
та прийняти нову, якою позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволити частково.

3. Визнати дії Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільської області щодо
нездійснення ОСОБА_1 перерахунку та
виплати пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати за місяць, відповідно
до ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч.2 ст.51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
неправомірними.

4. Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії,
як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
місяць, відповідно до ч.2 ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ч.2 ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період, починаючи з 11.02.2011р. по
22.07.2011р., із врахуванням ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
виплачених сум.

5. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

6. На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України
допустити зазначену постанову суду до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга