Справа № 872/11805/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 рокусправа № 2а-9326/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
травня 2011 року у справі за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Публічного акціонерного
товариства «Нікопольський завод
феросплавів» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
(далі -позивач) звернулося з
вищевказаним позовом до суду в якому
позивач просить стягнути з Публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів" (далі
- відповідач) на свою користь
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 545 314,44 грн. та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 16 195,41 грн.

В обґрунтування позову посилається на
те, що відповідач не забезпечив
працевлаштування інвалідів у
відповідній кількості та не сплатив
вчасно адміністративно-господарські
санкції за нездійснення
працевлаштування інвалідів у 2009 році.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
травня 2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову, та винести нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
відповідачем було порушено вимоги
статей 19, 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», а саме не сплачено в
добровільному порядку
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативів з
працевлаштування на підприємстві
визначеної законом кількості
інвалідів за 2009 рік.

В письмових запереченнях відповідач
просить апеляційну скаргу позивача
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконання
вимог Закону 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» відповідачем було
подано позивачу Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2009 рік
(форма № 10-ПІ). У вказаному звіті
відповідач зазначив, що
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
становить 6588 осіб, в зв'язку з чим
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ч. 1 ст. 19 вказаного Закону
становить 264 особи, на підприємстві
відповідача у 2009 році працювало 247
інваліди (а.с. 5).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб -у кількості
одного робочого місця.

Положенням про Фонд соціального
захисту інвалідів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1434 від 26.09.2002 (що діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що Фонд соціального
захисту інвалідів відповідно до
покладених на нього завдань здійснює
контроль за виконанням підприємствами
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів та сплатою
ними адміністративно-господарських
санкцій і пені, а також відповідно до п.
п. 3 п. 5 Положення має право проводити
перевірку підприємств щодо реєстрації,
подання ними звітів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів, виконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів та сплати
адміністративно-господарських санкцій
і пені.

Згідно зі ст. 18-1 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань.

Обов'язок підприємства з створення
робочих місць для інвалідів,
інформування підприємством
уповноважених органів щодо наявності
на підприємстві робочих місць для
працевлаштування осіб, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність, не супроводжується
обов'язком підприємства займатись
пошуком інвалідів для їх
працевлаштування на створених робочих
місцях для працівників-інвалідів на
підприємстві, а створення робочих
місць і введення їх в дію має
відбуватись з урахуванням стану
здоров'я, здібностей і професійних
навичок інвалідів, забезпечення прав
яких на працевлаштування та на
оплачувану роботу здійснюється,
відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», в редакції закону
від 23.02.2006р., шляхом безпосереднього
звернення інвалідів до підприємств,
установ, організацій чи до державної
служби зайнятості.

Відповідачем систематично надавалася
центру зайнятості населення
інформація, необхідна для
працевлаштування інвалідів, шляхом
щомісячного подання Звітів (форма №
3-ПН), копії яких наявні в матеріалах
справи (а.с. 67-84).

Також, матеріалами справи
підтверджено, що підприємство з
початку 2009 року знаходилося у простої.
Відповідно до наказу голови правління
ПАТ НЗФ № 153 від 26.06.2009 року
підприємство почало працювати у
звичайному режимі лише у серпні 2009
року, що підтверджується матеріалами
справи.

Після закінчення простою підприємства,
у вересні-грудні 2009 року, з метою
працевлаштування до Публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів"
звернулось 69 інвалідів (27 з яких були
направлені Нікопольським міським
центром зайнятості), з них
працевлаштовано 14 інвалідів, 8 - не
пройшли медичну комісію. В цілому на
підприємстві у 2009 році працювало
інвалідів більш ніж 4% від загальної
кількості працюючих.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що Публічне акціонерне
товариство "Нікопольський завод
феросплавів" з метою працевлаштування
інвалідів розміщував оголошення у
місцевих засобах масової інформації, а
саме: у газеті "Електрометалург" №44 від
31.10.2009 року, №47 від 21.11.2009 року та №50 від
12.12.2009 року, а також з 15.10.2009р. по 10.11.2009р.
аналогічні оголошення транслювались
через телевізійну програму
"Феросплавник" на каналі
Нікопольського медіацентру та
Нікопольський радіоканал "Ностальжі".

Таким чином підприємством були
виконані всі можливі дії для надання
робочих місць.

Виходячи з аналізу положень Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
колегія суддів приходить до висновку,
що створення робочих місць для
інвалідів та їх працевлаштування не є
тотожними поняттями. Оскільки
відповідачем виконані вимоги,
покладені на нього розділом IV Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», а
чинне законодавство не зобов'язує
підприємство самостійно займатися
пошуком та працевлаштуванням
інвалідів, в діях Публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів" не
вбачається вини щодо незабезпечення
працевлаштування інвалідів у 2009 році.

Відтак, колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
травня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова