Справа № 431/1240/14-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пелих О.О.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
справа №431/1240/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді
Гайдара А.В.

суддів
Арабей Т.Г.,

Чебанова О.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області на постанову Старобільського
районного суду Луганської області від
07 травня 2014 р. у справі № 431/1240/14-а
(головуючий І інстанції Пелих О.О.) за
позовом ОСОБА_3 до управління
пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області про визнання неправомірними
дії щодо відмови у призначенні пенсії
за вислугу років та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 23 квітня 2014 року (надалі позивач)
звернулась з позовною заявою до
управління пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області (надалі управління, відповідач)
про зобов'язання управління зарахувати
в стаж, що дає право на пенсію за
вислугу років, період роботи ОСОБА_3 на
всіх посадах в «Старобільському
аптечному складі» КП «Луганська
обласна фармація» з 01.08.1983 року по 16.07.2001
року та призначити їй пенсію за вислугу
років з 25.03.2014 року. (арк. справи 2-3).

Постановою суду першої інстанції від 07
травня 2014 року адміністративний позов
ОСОБА_3 - задоволено. Визнано
неправомірними дії управління щодо
відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії за
вислугу років. Зобов'язано управління
зарахувати в стаж, що дає право на
пенсію за вислугу років період роботи
на посадах Старобільського аптечного
складу КП «Луганська обласна фармація»
з 01.08.1983 року по 16.07.2001 року. Зобов'язано
управління призначити ОСОБА_3 пенсію за
вислугу років з дня подачі нею заяви -
25.03.2014 року. (арк..справи 42,43)

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, посилаючись на
неправильність та неповноту
дослідження доказів і встановлення
обставин у справі та просить прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. (арк. справи 45).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_3 25 березня 2014 року звернулась до
управління із заявою про призначення
пенсії за вислугу років, як працівник
охорони здоров'я.

Керівником управління в межах Закону
України «Про звернення громадян»
розглянуто письмове звернення
позивача від 25 березня 2014 року, та з
посиланням на положення пункту «е»
статті 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-12 та Постанову КМУ «Про перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту посад,
робота на яких дає право на пенсію за
вислугу років» від 4 листопада 1993 року
№ 909, виходячи з вичерпного переліку
умов призначення пенсії за вислугу
років та на підставі того, що аптечні
склади не передбачені вищенаведеним
переліком, листом від 07 квітня 2014 року
зроблено висновок про неможливість
зарахування періоду до спеціального
стажу роботи.

Проблемою даного спору є наявність або
відсутність права позивача на
зарахування до спеціального стажу
роботи періодів на посаді фармацевта
Старобільського аптечного складу КП
«Луганська обласна фармація» з 01.08.1983
року по 16.07.2001 року.

Стаття 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-12 (надалі Закон України 1788) окремі
категорії працівників інших галузей
народного господарства, які мають
право на пенсію за вислугу років, серед
яких підпунктом «е» визначені
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993
року № 909, за яким фармацевти (незалежно
від найменування посад) аптек, аптечних
кіосків, аптечних магазинів,
контрольно-аналітичної лабораторії
має право на пенсію за вислугу років.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 31 жовтня 2011 року № 723
затверджені Ліцензійні умови
провадження господарської діяльності
з виробництва лікарських засобів,
оптової, роздрібної торгівлі
лікарськими засобами, пунктом 1.3, серед
іншого, визначені аптечні склади (бази)
- заклад охорони здоров'я, основне
завдання якого полягає в забезпеченні
лікарськими засобами інших суб'єктів
оптової або роздрібної торгівлі,
закладів охорони здоров'я та
виробників лікарських засобів шляхом
здійснення ним оптової торгівлі.

Колегія суддів зазначає, що заклад у
якому працювала позивач має статус
медичного закладу, в розумінні статей 3
та 16 Основ законодавства України про
охорону здоров'я, введених в дію
Постановою Верховної Ради України від
19 листопада 1992 року № 2802-12.

Виходячи з системного аналізу
вищенаведених правових норм
вбачається, що аптечні склади (бази) є
закладами охорони здоров'я, та посада
фармацевта відноситься до посад, які
надають право на пенсію за вислугу
років.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області на постанову Старобільського
районного суду Луганської області від
07 травня 2014 р. у справі № 431/1240/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Старобільського районного
суду Луганської області від 07 травня 2014
р. у справі № 431/1240/14-а- залишити без
змін.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

А.В.Гайдар

Судді
Т.Г.
Арабей

О.О. Чебанов