Справа № 149/425/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 149/425/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Клімик К.О.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі на
постанову Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 березня 2014 року вказаний
адміністративний позов задоволено. Не
погоджуючись з даною постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.
Зокрема обґрунтовуючи апеляційні
вимоги скаржник посилався на
відсутність довідок уточнюючих
характер роботи позивача, що не
враховано судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Порик Хмільницького району Вінницької
області.

Загальний трудовий стаж позивача
складає більше 28 років, з яких понад 19
років, в період з 10.09.1979 року по 04.05.1998
року працював на різних посадах в
Соломірському гранкар'єрі, який в своїй
діяльності був підпорядкований
Міністерству транспортного
будівництва Тресту
«Південзахідтрасбуд». В подальшому
його трудова діяльність продовжилась у
ВАТ «Гніванський кар'єр», куди він був
прийнятий по переводу, а саме з 04.05.1998
року по 01.07.1999 року, відповідно до
наказу №27 від 20.05.1998 року працював
старшим майстром Соломірської
дільниці, а також після незначної
перерви (з 01.07.99 року по 12.03.2004 року) з
12.03.2004 року, відповідно до наказу № 12
від 15.03.2004 року знову був прийнятий на
роботу в ВАТ «Гніванський кар'єр» на
посаду слюсара - ремонтника 4
(четвертого) розряду Соломірської
дільниці, на якій пропрацював до 06.12.2008
року. Даний факт підтверджується
копіями трудової книжки та архівними
довідками, які містяться в матеріалах
справах.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з
обґрунтованості та доведеності
позовних вимог позивача, а відтак
наявні усі правові підстави для
задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до частини 1 статті 48
Кодексу Законів про працю України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 № 637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Як досліджено із наданих позивачем
доказів, його трудова книжка заповнена
відповідно до положень внесення
записів до трудової книжки і згідно цих
записів позивач працював на різних
посадах, що підтверджується записами в
трудовій книжці.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року №637, передбачено, що
уточнюючі довідки підприємств або
організацій для підтвердження
спеціального трудового стажу,
приймаються у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, судова колегія не
бере до уваги посилання апелянта на
Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N637
та Порядок підтвердження періодів
роботи, що зараховуються до трудового
стажу для призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
затверджений постановою управління
Пенсійного фонду України від 10.11.2006 р. №
18-1, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядоку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N637,
останній застосовується при
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Згідно з преамбулою постанови
управління Пенсійного фонду України
від 10.11.2006 р. №18-1 вона була винесена у
відповідності з п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.93 N637, у абз. 1, 7
якого передбачено, що у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
відомості, що визначають право на
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років, установлені для окремих
категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У разі
відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінсоцполітики та
Мінфіном.

Пунктом 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12 серпня 1993 року встановлено, що
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Отже колегія суддів вважає доведеними
висновки суду першої інстанції, що
позивач набув права на призначення
пільгової пенсії за віком згідно з
пунктом "в" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає висновки суду першої
інстанції обґрунтованими, постанова
місцевого суду ухвалена з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, зміні або скасуванню не
підлягає, а апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Хмільнику
та Хмільницькому районі, - залишити без
задоволення, а постанову Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 березня 2014 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
23 червня 2014 року .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.