Справа № 805/5597/14
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні
адміністративного позову

19 травня 2014 року
Справа № 805/5597/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивизії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Волгіної Н.П.,

при секретарі судового засідання -
Алфьорової А.Ю., за участю:

представника позивача - Хейфеця Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду за
адресою: м. Донецьк-52, вул. 50
Гвардійської дивізії, б. 17, клопотання
позивача про забезпечення позову по
адміністративній справі за позовом
виконуючого обов'язки
Костянтинівського міжрайонного
прокурора до Костянтинівської міської
ради про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В
И В:

Виконуючий обов'язки
Костянтинівського міжрайонного
прокурора звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовною заявою до Костянтинівської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення
Костянтинівської міської ради від 16
квітня 2014 року № 6/45-818 «Про
суспільно-політичну ситуацію» (а.с. 2-5).

Разом із позовною заявою позивачем
подано клопотання про забезпечення
позову шляхом зупинення дії спірного
рішення.

В обґрунтування заявленого клопотання
прокурор зазначив, що перевіркою
рішення Костянтинівської міської ради
від 16 квітня 2014 року № 6/45-818 «Про
суспільно-політичну ситуацію»
прокуратурою встановлено, що дане
рішення є таким, що не відповідає
положенням Конституції України і
вимогам діючого законодавства України,
а також прийняте радою з перевищенням
владних повноважень. Вказує, що п. 19
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ» від 6 березня 2008 року № 2
передбачено, що оскарження у судовому
порядку прокурором до суду правового
акту органу місцевого самоврядування
зупиняє дію такого акту та не потребує
прийняття додаткового рішення про його
зупинення, що кореспондується зі ст. 21
Закону України «Про прокуратуру», якою
передбачено, що у разі відхилення
протесту або ухилення від його
розгляду прокурор може звернутися з
заявою до суду про визнання акта
незаконним та подача такої заяви
зупиняє дію такого акту. Але станом на
момент подачі позову (30 квітня 2014 року)
Закон України «Про прокуратуру» не
містить такої норми, отже, зупинення
спірного рішення відповідача можливе
лише шляхом прийняття судом
відповідної ухвали згідно зі ст. 117 КАС
України.

Спірне рішення Костянтинівської
міської ради, за думкою прокурора, є
очевидно протиправним, посягає на
засади конституційного ладу,
територіальної цілісності та устрою
України, ставить під загрозу
громадський порядок, безпеку, життя і
здоров'я людей, а отже, існує очевидна
небезпека заподіяння шкоди суспільним
і державним інтересам (а.с. 7-9).

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 5 травня 2014
року розгляд заяви про забезпечення
позову призначено на 19 травня 2014 року
(а.с. 12).

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлене
клопотання про забезпечення позову
шляхом зупинення дії спірного рішення.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи Костянтинівська
міська рада повідомлялась судом
належним чином. Причини неявки
представника суду не повідомлені.

Заслухавши клопотання представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

16 квітня 2014 року Костянтинівською
міською радою прийнято рішення № 6/45-818
«Про суспільно-політичну ситуацію»,
згідно якого рада вирішила підтримати
народну ініціативу про проведення
референдуму на території Донецької
області щодо майбутнього Донецької
Народної Республіки (а.с. 6).

Виконуючий обов'язки
Костянтинівського міжрайонного
прокурора, не погодившись із даним
рішеннм, звернувся до суду із позовною
заявою про визнання його протиправним
та скасування, та одночасно заявив
клопотання про забезпечити позову
шляхом зупинення дії спірного рішення
(а.с. 7-9).

Розглядаючи клопотання позивача про
зупинення дії спірного рішення, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суд за клопотанням
позивача або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в даній адміністративній
справі, або захист цих прав, свобод та
інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Частинами 3 та 4 ст. 117 КАС України
передбачено, що суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються чи заборонити вчиняти
певні дії. Крім способу, встановленого
ч. 3 цієї статті, позов може бути
забезпечено забороною вчиняти певні
дії.

Статтею 144 Конституції України
встановлено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Згідно із висновком Конституційного
Суду України (п. 5 Рішення цього суду №
7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року, справа №
1-9/2009), зробленим за результатом
системного аналізу ч. 2 ст. 144 Положень
Конституції України, ч. 10 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», положень п. 5 ст. 121, п. 9 розділу
XV "Перехідні положення" Конституції
України, рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються
прокурором у встановленому Законом
України "Про прокуратуру" № 1789-XII від 5
листопада 1991 року (далі - Закон № 1789-XII)
порядку з одночасним зверненням до
суду.

Станом на час прийняття Конституційним
Судом України зазначеного вище Рішення
порядок зупинення дії рішень органів
місцевого самоврядування був
врегульований статтею 21 Закону № 1789-XII,
відповідно до якої протест на акт, що
суперечить закону, приноситься
прокурором, його заступником до органу,
який його видав, або до вищестоящого
органу. У протесті прокурор ставить
питання про скасування акту або
приведення його у відповідність із
законом. Протест прокурора зупиняє дію
опротестованого акта і підлягає
обов'язковому розгляду відповідним
органом або посадовою особою у
десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору. У разі відхилення протесту
або ухилення від його розгляду
прокурор може звернутися з заявою до
суду про визнання акту незаконним.
Подача такої заяви зупиняє дію
правового акта.

Таким чином, чинною станом на 16 квітня
2009 року (станом на час прийняття
Конституційним Судом України
зазначеного вище Рішення) редакцією ст.
21 Закону № 1789-XII було передбачено
автоматичне зупинення дії спірного
акту органу державної влади або органу
місцевого самоврядування, що
суперечить закону, у день звернення
прокурора до суду із позовною заявою
про визнання цього акту незаконним.

Станом на час звернення виконуючого
обов'язки Костянтинівського
міжрайонного прокурора до суду із
позовом про визнання протиправним та
скасування рішення відповідача від 16
квітня 2014 року № 6/45-818 «Про
суспільно-політичну ситуацію» і станом
на час розгляду судом клопотання про
зупинення дії цього рішення стаття 21
Закону № 1789-XII не регулює порядок
оскарження прокурором рішень органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування та порядок зупинення
дії оскаржувальних рішень - предметом
її регулювання є порядок здійснення
прокурором перевірок та порядок їх
проведення.

Разом із цим, статтею 23 цього Закону №
1789-XII врегульований порядок оскарження
нормативно-правових актів, відповідно
до якої прокурор може звернутись із
поданням про скасування
нормативно-правового акту, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом до
Прем'єр-міністру України, Кабінету
Міністрів України, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
міністерств та інших центральних і
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
військовх частин, громадських
об'єднань, оргаів державного нагляду
(контролю), посадових і службових осіб
цих органів, підприємств, установ та
організацій незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичних осіб -
підприємців (ч. 1). У разі відхилення
подання в цілому чи частково або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, а також
якщо подання не вносилося, прокурор
може звернутися до суду із заявою,
зокрема, про визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень (ч. 4). Приписами ст. 23 (та
інших статей) Закону № 1789-XII не
передбачено автоматичного зупинення
дії оскаржувального прокурором акту.

Відповідно до Наказу Міністерства
юстиції України "Про вдосконалення
порядку державної реєстрації
нормативно-правових актів у
Міністерстві юстиції України та
скасування рішення про державну
реєстрацію нормативно-правових актів"
від 12 квітня 2005 № 34/5, зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 12 квітня
2005 року за № 381/10661, нормативно-правовий
акт - це офіційний документ, прийнятий
уповноваженим на це суб'єктом
нормотворення у визначеній законом
формі та порядку, який встановлює норми
права для неозначеного кола осіб і
розрахований на неодноразове
застосування.

Як вбачається зі змісту спірного
рішення, воно не встановлює будь-яких
норм права для невизначеного кола осіб
та, фактично, має одноразовий характер
застосування.

Таким чином, за висновком суду спірне
рішення Костянтинівської міської ради
не є нормативно-правовим актом у
розумінні діючого законодавства, а
тому не є актом, порядок оскарження та
зупинення дії яких передбачений ст. 23
Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з ч. 1 ст. 117 КАС України суд за
клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в даній
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Частинами 3 та 4 ст. 117 КАС України
передбачено, що суд у порядку
забезпечення адміністративного позову
може відповідною ухвалою зупинити дію
рішення суб'єкта владних повноважень
чи його окремих положень, що
оскаржуються.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що виконуючий обов'язки
Костянтинів-ського міжрайонного
прокурора звернувся до суду із заявою
про забезпечення позову шляхом
зупинення дії рішення
Костянтинівської міської ради від 16
квітня 2014 року № 6/45-818 «Про
суспільно-політичну ситуацію» в
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

При вирішенні питання - чи існують
підстави для задоволення заяви
прокурора про зупинення дії спірного
рішення, суд виходить з наступного.

Як зазначено у ч. 1 ст. 117 КАС України суд
може постановити ухвалу про вжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову у випадку,
якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в даній адміністративній
справі, або захист цих прав, свобод та
інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодек-су. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
безді-яльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем не надано суду доказів на
підтвердження існування очевидної
небезпеки заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам громадян та
держави до ухвалення рішення по суті в
даній адміністративній справі, або
доказів на підтвердження того, що
захист прав, свобод та інтересів
громадян та прав та інтересів держави
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або доказів, що підтверджують,
що для відновлення прав, свобод та
інтересів громадян та прав та
інтересів держави, порушених спірним
рішенням, необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат, а також
доказів, що свідчать про очевидні
ознаки протиправності рішення
відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені
судом обставини, беручи до уваги
приписи ст.ст. 71, 117 КАС України, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення клопотання
позивача про забезпечення позову
шляхом зупинення дії спірного Рішення
Костянтинівської міської ради № 6/45-818
від 16 квітня 2014 року.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. ст. 117, 118, 165, 185, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И
В:

У задоволенні заяви виконуючого
обов'язки Костянтинівського
міжрайонного прокурора про
забезпечення позову виконуючого
обов'язки Костянтинівського
міжрайонного прокурора до
Костянтинівської міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення шляхом зупинення дії Рішення
Костянтинівської міської ради № 6/45-818
від 16 квітня 2014 року - відмовити.

Ухвала про відмову у забезпеченні
позову по справі прийнята у нарадчій
кімнаті, її вступна та резолютивна
частини проголошені в судовому
засіданні 19 травня 2014 року в
присутності представника позивача.

Ухвала суду може бути оскаржена. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 21 травня
2014 року.

Суддя
Волгіна Н.П.