Справа № 2а-1258/08/0470
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/9991/59497/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватної
виробничо-комерційної фірми
«Камелія-сервіс»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.04.2009

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25.08.2011

у справі №2а-1258/08/0470

за позовом Прокурора
Індустріального району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська

до Приватної
виробничо-комерційної фірми
«Камелія-сервіс»

про стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Індустріального району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська (далі по тексту -
позивач, Лівобережна МДПІ м.
Дніпропетровська) звернувся до суду з
позовом до Приватної
виробничо-комерційної фірми
«Камелія-сервіс» (далі по тексту - ПВКФ
«Камелія-сервіс») про стягнення
санкцій з суб'єкта підприємницької
діяльності-юридичної особи Приватної
виробничо-комерційної фірми
«Камелія-сервіс» на користь держави
суми штрафних (фінансових) в розмірі
10025,00грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.04.2009, яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25.08.2011,
позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким відмовити у позові,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі акту
перевірки від 28.02.2007 №44/23930285/233
відповідачем було прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 14.03.2007 №/0 на суму 3525,00
грн. Не погодившись із рішенням
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
від 14.03.2007 №/0, позивач звернувся
із відповідною скаргою до ДПА у
Дніпропетровській області. За
результатами розгляду відповідної
скарги, рішенням ДПА у
Дніпропетровській області від 08.05.2007
№11728/10/25-008 збільшено суму штрафної
(фінансової) санкції, визначену ПВКФ
«Камелія-сервіс» у рішенні
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
від 14.03.2007 №/0, на суму 6500,00 грн.
Скарга платника податків залишена без
задоволення. 10.05.2007 Лівобережною МДПІ м.
Дніпропетровська прийнято рішення
№ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 6500,00 грн. У
зв'язку з цим, загальна сума штрафної
(фінансової) санкції за рішенням від
14.03.2007 №/0 та за рішенням від 10.05.2007
№ складає суму 10025,00 грн. Дані
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій не були оскаржені
підприємством у встановленому
судовому порядку, не скасовані та є
чинними.

Статтею 25 Закону України «Про
застосування реєстратора
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що суми
фінансових санкцій, які визначені
статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають
перерахуванню суб'єктами
господарювання до Державного бюджету
України в десятиденний термін з дня
прийняття органами державної
податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

Доводи касаційної скарги про
неправомірність прийнятих
контролюючим органом рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій колегія суддів відхиляє,
оскільки оцінка їх законності
перебуває поза межами даного судового
провадження.

Відповідно до частини 1 статті 138
Кодексу адміністративного судочинства
України предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та з урахуванням
того, що вимогою заявленого позову є
стягнення штрафних (фінансових)
санкцій, предметом доказування у даній
справі мають бути обставини, які
свідчать про наявність підстав, з якими
закон пов'язує можливість стягнення
штрафних (фінансових) санкцій в
судовому порядку, встановлення факту
їх сплати у добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту
тощо.

При цьому питання правомірності
застосування штрафних (фінансових)
санкцій не охоплюється предметом
даного позову, оскільки рішення
суб'єкта владних повноважень, якими
відповідні штрафні (фінансові) санкцій
застосовано, не є предметом позову у
даній справі, а отже суд не має
процесуальних повноважень у межах
розгляду даної справи здійснювати їх
правовий аналіз.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220-1, 223, 224, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватної
виробничо-комерційної фірми
«Камелія-сервіс» відхилити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.04.2009 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.08.2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров З оригіналом згідно
Помічник судді
О.Я. Меньшикова