Справа № 820/9249/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р.Справа № 820/9249/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.

в присутності:

представника позивача Глущенко Є.В.,

представника відповідача Малихіної
Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства
"Український державний інститут по
проектуванню заводів важкого
машинобудування" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 23.04.2014р. по
справі № 820/9249/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі
міста Харкова

до Державного підприємства
"Український державний інститут по
проектуванню заводів важкого
машинобудування"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі міста
Харкова, звернувся до суду з позовом
до Державного підприємства
"Український державний інститут по
проектуванню заводів важкого
машинобудування", в якому з урахуванням
уточнень позовних вимог просив
стягнути заборгованість з
відшкодування на виплату пенсії
науковим працівникам у розмірі 26257,47
грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 23.04.2014 року
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати,
ухвалити нове судове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
зазначає, що судом при винесенні
рішення порушено норми матеріального
та процесуального права.

Позивач подав до Харківського
апеляційного адміністративного суду
письмові заперечення на апеляційну
скаргу, в яких вважає вимоги
відповідача безпідставними,
незаконними та такими, що не підлягають
задоволенню. Просить залишити
постанову суду першої інстанції без
змін, як таку, що прийнята відповідно до
норм діючого законодавства.

Представник відповідача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі з підстав та мотивів, викладених
у ній.

Представник позивача в судовому
засіданні з вимогами апеляційної
скарги не погодилась, оскільки вважає,
що постанова суду, прийнята за
наслідками розгляду справи в суді
першої інстанції, є законною та
обґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДП "Укрдіпроважмаш" є юридичною особою
та діє на підставі статуту,
затвердженого наказом Державного
агентства України з управління
державними корпоративними правами та
майном в новій редакції 31.05.2012 року за №
122 та зареєстрованого 03.07.2012 року
виконавчим комітетом Харківської
міської ради (а.с. 159-166 т.1) та
зареєстрований як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України.

Наказом Державного агентства України з
управління державними корпоративними
правами та майном від 30.03.2012 року № 54
"Про припинення шляхом реорганізації
(приєднання) УкрНДІЛивмаш" зобов'язано
завершити заходи щодо припинення
юридичної особи ДП "УкрНДІЛивмаш" до
01.10.2012 року та встановлено, що ДП
"Укрдіпроважмаш" є правонаступником
усіх майнових та немайнових прав та
обов'язків ДП "УкрНДІЛивмаш".

Наказом Державного агентства України з
управління державними корпоративними
правами та майном від 03.10.2012 року № 310
був затверджений передавальний акт
обов'язків ДП "УкрНДІЛивмаш".

Згідно п. 1 змін та доповнень №1 до
статуту Державного підприємства
"Український державний інститут по
проектуванню заводів важкого
машинобудування", затвердженого
наказом Державного агентства України з
управління державними корпоративними
правами та майном від 31.05.2012 року № 122,
пункт 1.1. розділу 1 . Загальні положення
доповнити новим абзацом такого змісту:
"Державне підприємство "Український
державний інститут по проектуванню
заводів важкого машинобудування" є
правонаступником усіх майнових та
немайнових прав та обов'язків
Державного підприємства "Український
науково-дослідний інститут ливарного
машинобудування, ливарної технології
та автоматизації ливарного
виробництва" відповідно до наказу
Державного агентства України з
управління державними корпоративними
правами та майном "Про припинення
шляхом реорганізації (приєднання)
УкрНДІЛивмаш" від 30.03.2012 року № 54."

На підприємстві відповідача працювали
20 осіб на посадах, перебування на яких
дає право на призначення пенсії як
науковому працівнику, за переліком
посад, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до статті 24 Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" від 04 березня 2004 року №257 та
які перебувають на обліку в районних
управліннях Пенсійного фонду України і
отримують пенсію відповідно до статті
24 Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність".

Відповідачу, територіальний орган
Пенсійного фонду України складав та
направляв відповідні повідомлення
передбачені Додатком до Порядку №372
від 24.03.2004 року, в яких повідомлялася
сума витрат на фінансування різниці
між сумою пенсій, призначених
відповідно до Закону України „Про
наукову і науково-технічну діяльність"
і сумою пенсії, обчислених відповідно
до інших законодавчих актів.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки,
вказані суми у добровільному порядку
сплачені не були, тому позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі міста Харкова є
обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Правовідносини з приводу
відшкодування витрат з виплати і
доставки наукових пенсій врегульовані
Законом України "Про наукову та
науково-технічну діяльність".

Відповідно до вимог ч.9 ст. 24 Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" різниця
між сумою пенсії, призначеної за цим
Законом, та сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник, фінансується: для наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних бюджетних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації за
рахунок коштів державного бюджету; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів ІІІ-ІV
рівнів акредитації - за рахунок коштів
цих підприємств, установ, організацій
та закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому,
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Порядок фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ і організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 372 від 24.03.2004 року (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно з Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 р. № 372, розмір витрат
на фінансування різниці у розмірі
пенсії визначається у розрахунку на
рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії, про що
відповідному підприємству
надсилається повідомлення.

Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках (абз.2 ч. 5
Порядку №372 від 24.03.2004 року).

Згідно з п. 9 Порядку №372 від 24.03.2004 року
різниця у розмірі пенсій наукових
(науково-педагогічних) працівників
недержавних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації
фінансується за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів
згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.

В порядку абз. 2 ч. 5 Порядку № 372 від
24.03.2004 року, підприємство повинно
самостійно визначити суму, що підлягає
до сплати у розрахунку на місяць, та
щомісячно до 25 числа перераховувати
Управлінню Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова (за
місцем свого знаходження) відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії.

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, сума заборгованості з
відшкодування різниці між сумою
пенсії, призначеної на підставі Закону
України „Про наукову та
науково-технічну діяльність" та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають
зазначені особи, за період
квітень-серпнень 2013 року становить
26257,47 грн., що також підтверджується
відповідним розрахунком (а.с. 8 т. 1).

Доказів сплати заборгованості
відповідач до суду не подав.

Отже, колегія суддів, підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 23.04.2014р. по
справі № 820/9249/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Український державний
інститут по проектуванню заводів
важкого машинобудування" залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.04.2014р. по
справі № 820/9249/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С. Повний
текст ухвали виготовлений 16.06.2014 р.