Справа № 817/1109/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1109/14

26 травня 2014 року 17год. 18хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Скарбарчук І.А.,

відповідача: представник Федченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРОПРИНТ" до
Рівненська митниця Міндоходів
про визнання протиправною та
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, стягнення надмірно
сплаченого ПДВ

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПРОПРИНТ» (по тексту
постанови - ТОВ «ПРОПРИНТ») звернулося
з позовом до Рівненської митниці
Міндоходів про визнання протиправною
та скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №204000003/2014/00007
та поверненні суми надмірно сплаченого
ПДВ в розмірі 16 790, 80 грн.

Заявою ТОВ «ПРОПРИНТ» (вх.№8395/14 від
23.04.2014 р.) змінено предмет позову, а саме
викладено позовні вимоги в наступній
редакції: визнати протиправним та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів № 204000003/2014/000007/2
від 20.03.2014 року та повернути суму
надмірно сплаченого ПДВ у розмірі 16 790,
80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступними обставинами.

Позивач вказує, що оспорюване у справі
рішення прийняте з порушенням чинного
митного законодавства України.

Так, зазначає, що у відповідності зі ст.
53 Митного кодексу України ТОВ
«ПРОПРИНТ» подало всі документи, що
підтверджують заявлену митну вартість,
а саме: декларацію митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт поставки); рахунок-фактуру
(інвойс); рахунок-фактуру про надання
транспортно-експедиційних послуг;
міжнародну автомобільну накладну (CMR).
Вважає, що підстави, за яких митна
вартість імпортованих товарів
визначена митницею за резервним
методом, є недостовірними та
необ'єктивними.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, про що
подав відповідне письмове заперечення.

У своєму запереченні вказує на той
факт, що митна вартість визначена
згідно з положеннями статті 64 Митного
кодексу України та, відповідно,
ґрунтується на раніше визнаній
органами доходів і зборів митній
вартості.

Вважає, що рішення про коригування
митної вартості товарів №204000003/2014/000007/2
від 20.03.2014 року прийнято виключно на
виконання приписів ст.ст. 53, 54, 55 Митного
кодексу України, і підстав вважати його
протиправним немає.

У судовому засіданні представник
відповідача позов заперечив у повному
обсязі з підстав, викладених у
письмовому запереченні, просив у
позові відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2013 між Siegfried
Kraus GmbH & Co. KG (продавець) та ТОВ
«ПРОПРИНТ» (покупець) укладено
контракт поставки №0110013-03, відповідно
до умов якого покупець зобов'язується
продати, а позивач зобов'язується
купити стоковий картон, стоковий папір
та стокову плівку для виготовлення
упаковки, загальна сума контракту
становить 100 000 Євро.

19.03.14 p. відділом митного оформлення № 1
митного поста «Рівне - Центральний»
прийнято до митного оформлення
електронну митну декларацію (по тексту
постанови - ЕМД) МД № 204050001/2014/004117 на
товар:

- Картон "GC", стоковий картон(залишки
нереалізованого картону),
багатошаровий, крейдований, з одним
вибіленим зовнішнім
шаром,виготовлений з вибіленої
целюлози із вмістом волокон отриманих
хіміко-механічним способом - 100 мас %, в
рулонах шириною 90см-1045 см., маса 200-320
г/м2., призначений для виготовлення
упаковки;

№2: Крафт-папір коричневий,стоковий
(залишки нереалізованого паперу),
мішковий, невибілений, призначений для
виготовлення упаковки, виготовлений з
довговолокнистої хвойної целюлози,
вміст волокон отриманих хімічним
сульфатним методом-100%, одношаровий,
некрейдований, в рулоні шириною 102см.
Маса 70г/м2., код згідно УКТЗЕД ;

№3: Крафт-папір білий,стоковий
(залишки нереалізованого паперу),
мішковий, вибілений, призначений для
виготовлення упаковки, виготовлений з
довговолокнистої хвойної целюлози.
Вміст волокон отриманих хімічним
сульфатним методом-100%, в рулоні шириною
137,7 см. маса 60 м2., код згідно УКТЗЕД
.

У комплект документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів, поданих до митного оформлення,
за даною ЕМД входили також:
Рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг від
18.03.2014р. №СФ-0000138; Висновок Рівненської
торгово-промислової палати від 18.03.2014р.
б/н; інвойс №21745 від 14.03.2014 p.;
Пакувальний лист б/н від 19.03.2014р.;
Зовнішньоекономічний контракт №011013-03
від 30.09.2013р.; Договір про перевезення №
25/10/13 від 25.10.2013р.; Декларація про
походження товарів від 14.03.2014р. № 3105;
лист продавця б/н від 19.03.2014р.; технічна
документація б/н від 18.03.2014р.; Акт про
невідповідність товарів відомостям,
зазначеним у документах, необхідних
для здійснення їх митного контролю, про
пошкодження товарів, їх упаковки № 9950
від 18.03.2014р.; Копія МД країни
відправлення № 14DE18E7 від 14.03.2014р.

Приймаючи рішення по суті заявлених
позовних вимог суд виходив з наступних
норм законодавства.

У відповідності із ч. 1, 2 ст. 53 Митного
кодексу України, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 Митного Кодексу
України, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України, у разі якщо дані документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

З огляду на сумніви щодо правильності
визначення митної вартості товарів на
вимогу митного органу додатково було
надано наступні документи:

1.CMR № 358763 від 14.03.2014 року.

2.Заявка на перевезення вантажів,
передбачена ч. 3 договору про
міжнародне перевезення вантажів
автомобільним транспортом від 25.10.2013 р.
№ 25/10/2013.

3.Виписку з бухгалтерської
документації № 11.

Матеріалами справи стверджується, що
рішення про коригування митної
вартості, прийнято у зв'язку з :

1.Відсутністю у поданих до митного
оформлення документах належних
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, та відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена (підлягає
сплаті) за ці товари, а саме: копія МД
країни відправлення від 14.03.2014 №
14DE18E7 не містить реквізитів
контракту та інвойсу, стосовно
комерційних умов поставки, вартісних
характеристик товару.

2.Наявність розбіжностей у поданих до
митного оформлення документах, а саме:
п. 4.1 контракту поставки від 30.09.13 р.
№011013-03 передбачено термін оплати за
партію товару 30 днів після поставки
товару, згідно інвойсу від 14.03.2014 №
21745, термін оплати - 14 днів нетто;

3.Документ від 20.03.2014 №11 "Бухгалтерська
виписка" фактично являє собою лист від
продавця та не є бухгалтерським
документом.

На думку суду, висновки покладені в
основу рішення про коригування митної
вартості товарів № 204000003/2014/000007/2 від
20.03.2014 року є протиправними та
спростовуються матеріалами справи.

Так, ст. 49 Митного кодексу України (по
тексту постанови - МК) визначає, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 51 МК, митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу; митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 57 глави 9 МК встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 МК.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Як визначено в ч. 5 ст. 58 МК ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
- це загальна сума всіх платежів, які
були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 вказаної статті передбачає,
що документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Як визначено у ч. 3 ст. 54 МК за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МК передбачено, що
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2- 4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Суд зазначає, що всупереч вимогам ст. 55
Митного кодексу України у
оскаржуваному рішенні відсутні
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування.

Посилання відповідача на відсутність у
МД країни відправлення від 14.03.2014 №
14DE18E7 реквізитів контракту та
інвойсу не можуть братися до уваги,
позаяк відображені у графі 7 МД.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно
з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч. 2 ст. 58 Митного
кодексу України. Так, відповідно до
вказаної правової норми метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

За умови не наведення митним органом
доказів того, що документи, подані
декларантом для митного оформлення
товару є недостатніми чи такими, що у
своїй сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості. Крім того, суд вважає, що
навіть у разі ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.
Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
21.01.2011 у справі № 21-56а10, від 07.02.2011 у
справі № 21-76а10, від 14.11.2011 у справі №
21-213а11, від 06.02.2012 у справі № 21-418а11 та від
11.09.2012 у справі №21-262а12.

Таким чином, при визначені митної
вартості за резервним методом, який
згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу
України є останнім, митниця не
обґрунтувала у спірному рішенні із
посиланням на подані декларантом
документи неможливість застосування
першого чи інших методів визначення
митної вартості, заявленої позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідач не підтвердив належними
доказами та аргументованими доводами
наявність у поданих позивачем
документах розбіжностей, ознак
підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Враховуючи зазначене, оскаржуване
рішення, яким митним органом здійснено
коригування митної вартості товару у
сторону збільшення, на думку суду, не
відповідає вимогам закону, а тому
вказане рішення є протиправним та
підлягає скасуванню.

Фактів, які б викликали обґрунтовані
сумніви в достовірності проведеного
позивачем розрахунку митної вартості
товару за ціною договору, відповідачем
не наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару судом
не встановлено.

В частині заявленої позовної
вимоги щодо повернення суми надмірного
сплаченого податку на додану вартість
у розмірі 16 790, 80 грн., суд відмовляє з
огляду на наступне.

Так, за правилами частин першої,
третьої статті 265 МК митний орган
здійснює контроль правильності
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями цього Кодексу. У
разі виникнення у митного органу
сумніву щодо правильності визначення
декларантом митної вартості, він своїм
рішенням має право зобов'язати
останнього визначити митну вартість
іншим способом, ніж він використав для
її визначення.

Аналіз положень статей 265, 266 МК та
Порядку здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 квітня 2008 року № 339 (чинного на час
виникнення спірних відносин), дає
підстави для висновку, що питання
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості, як і
визначення методу її обчислення у
встановленому законом порядку в разі
виникнення обґрунтованого сумніву,
відносяться до виключної компетенції
митних органів. А відтак суди,
встановивши протиправність рішень
митного органу про визначення митної
вартості товару за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надмірно сплачену з такої вартості
суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення і не
довів правомірності винесення ним
спірного рішення.

Проаналізувавши вищезазначені правові
норми, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача є обґрунтованими і
підлягають задоволенню частково.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до ч.1 ст.94
КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати визнати протиправним та
скасувати рішення Рівненської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 204000003/2014/000007/2 від
20.03.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРОПРИНТ" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.