Справа № 2а/2570/145/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Київ К/9991/40668/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Ніжинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Чернігівської області
Державної податкової служби на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012 року
у справі №2а/2570/145/2012 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Ніжинський жиркомбінат» до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Чернігівської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Ніжинський жиркомбінат» звернулось
до суду з позовною заявою до Ніжинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Чернігівської області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 03.11.2011
року, якими збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств на суму 140957,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 70478,50 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07.02.2012 року
у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
задоволення позову з мотивів
обґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
їх скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012 року
було прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
планову виїзну перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
підсумками якої а виявлено порушення з
боку суб'єкта господарювання п.4.1 ст. 4,
пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України від
28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» (далі - Закон №
334/94-ВР) та п. 138.4 ст. 138, пп.139.1.10 п. 139.1 ст. 139
розділу ІІІ Податкового кодексу
України. За наслідками перевірки
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Відповідно до п. 4.1 ст. 6 Закону № 334/94-ВР
валовий доход - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Як вбачається із матеріалів справи, 28
січня 2011 року позивачем було подано
декларацію з податку на прибуток за 2010
рік, в якій за 4 квартал 2010 року у рядку
04.1 відображено суму витрат на
придбання товарів (робіт, послуг) в
розмірі 52668004,00 грн. та завищено
показники в даному рядку на 313911,00 грн.
Також, в рядку 04.10 К1 витрати на
поліпшення основних фондів помилково
була зазначена сума в розмірі 574765,00 грн.
Таким чином, за наслідками подання
названої декларації, позивачем було
завищено суму валових витрат на 888646,00
грн.

Виявивши таку помилку, керуючись п. 1 ст.
50 ПК України, згідно якої у разі якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинною на час
подання уточнюючого розрахунку або має
право не подавати такий розрахунок,
якщо відповідні уточнені показники
зазначаються ним у складі податкової
декларації за будь-який наступний
податковий період, протягом якого такі
помилки були самостійно виявлені, ПАТ
«Ніжинський жиркомбінат» при поданні
податкової декларації з податку на
прибуток за І квартал 2011 року виправило
допущену помилку та віднесло до складу
скоригованого валового доходу суму в
розмірі 888646,00 грн.

Зазначене підтверджується актом
перевірки та копіями декларацій, які
містяться у матеріалах справи.

Відповідно до абзацу третього п. 50.1. ст.
50 ПК України платник податків, який
самостійно виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті або надіслати
уточнюючий розрахунок і сплатити суму
недоплати та штраф у розмірі трьох
відсотків від такої суми до подання
такого уточнюючого розрахунку; або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

На виконання наведеної норми суб'єктом
господарювання проведено сплату
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
25% від суми недоплаченого податку, що не
заперечується відповідачем.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком апеляційного
суду, що допущення з боку платника
податків помилкового включення до
складу валових витрат у 4 кварталі 2010
року суми у розмірі 888646,00 грн. було
самостійно виправлено останнім шляхом
включення названої суми до складу
валового доходу у декларації по
податку на прибуток за І квартал 2011
року, а тому підстави для нарахування
податкових зобов'язань у розмірі 222161,50
грн. та застосування штрафних
(фінансових) санкцій на підставі пп. 54.3.2
п. 54.3. ст. 52 ПК України відсутні.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Ніжинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Чернігівської області
Державної податкової служби відхилити.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.05.2012 року у справі №2а/2570/145/2012
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.