Справа № 816/897/14
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 р.Справа № 816/897/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
16.04.2014р. по справі № 816/897/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області , Кременчуцького міського
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області

про визнання незаконним та скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
коштів за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області (далі - перший
відповідач), Кременчуцького міського
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області (далі - другий відповідач), в
якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області №
42 о/с від 07 лютого 2014 року в частині
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ України на підставі п. 64 «д» (у
запас через службову невідповідність);

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
оперативно-пошукового сектору відділу
карного розшуку Кременчуцького
міського відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області з виплатою
середньомісячного грошового утримання
за час вимушеного прогулу з 07 лютого 2014
року.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014р.
зазначений позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
від 07 лютого 2014 року №42 о/с в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
України за пунктом 64 "д" (у запас через
службову невідповідність) начальника
оперативно-пошукового сектору відділу
карного розшуку Кременчуцького
міського управління Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області майора міліції
ОСОБА_1.

Поновлено на роботі в органах
внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1
на посаді начальника
оперативно-пошукового сектору відділу
карного розшуку Кременчуцького
міського управління Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області з 07 лютого 2014
року.

Зобов'язано Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу з 07 лютого 2014 року по 16 квітня
2014 року.

Перший відповідач - управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
ухвалити нове рішення про залишення
адміністративного позову без
задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги перший відповідач посилається
на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, а саме: п. 4.11 Інструкції про
порядок проведення атестування
особового складу органів внутрішніх
справ України, затвердженої наказом
МВС України від 22.03.2005р. № 181, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, посилаючись
на законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення та
безпідставність вимог апеляційної
скарги, просить апеляційну залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши, доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 з 15 серпня 1997 року перебував на
службі в органах внутрішніх справ і в
останній час проходив службу на посаді
начальника оперативно-пошукового
сектору відділу карного розшуку
Кременчуцького міського управління
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією трудової книжки позивача
(а.с. 10-12).

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області від 07 лютого 2014 року №42 о/с
майора міліції ОСОБА_1 (М-118570),
начальника оперативно-пошукового
сектору відділу карного розшуку
Кременчуцького міського управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області звільнено з
органів внутрішніх справ (у запас за
пунктом 64 "д" (через службову
невідповідність) (а.с. 178).

Підставою звільнення у наказі
зазначено рішення атестаційної
комісії УМВС від 27 листопада 2013 року,
подання Кременчуцького МВ від 04 лютого
2014 року.

Не погоджуючись із вказаним наказом,
позивач звернувся до суду з вимогою про
його скасування, а також з вимогами про
поновлення в органах внутрішніх справ
та стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачами не доведено
правомірності наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області № 42 о/с від 07
лютого 2014 року в частині звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ
України на підставі п. 64 «д» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про міліцію» № 565-ХІІ (далі Закон №
565-ХІІ) міліція в Україні - це державний
озброєний орган виконавчої влади, який
захищає життя, здоров'я, права і свободи
громадян, власність, природне
середовище, інтереси суспільства і
держави від протиправних посягань.

Діяльність міліції, відповідно до
статті 3 цього Закону, будується на
принципах законності, гуманізму,
поваги до особи, соціальної
справедливості, взаємодії з трудовими
колективами, громадськими
організаціями й населенням.

Статтями 4, 5 Закону України «Про
міліцію» встановлено, що правовою
основою діяльності міліції є:
Конституція України, цей Закон, інші
законодавчі акти України, постанови
Верховної Ради України, укази
Президента України, постанови Кабінету
Міністрів України, нормативні акти
Міністерства внутрішніх справ України,
Загальна декларація прав людини,
міжнародні правові норми, ратифіковані
у встановленому порядку. Міліція
виконує свої завдання неупереджено, у
точній відповідності з законом. Ніякі
виняткові обставини або вказівки
службових осіб не можуть бути
підставою для будь-яких незаконних
дій або бездіяльності міліції.

За приписами ч.1 ст. 18 Закону № 565-ХІІ
порядок та умови проходження служби в
міліції регламентуються Положенням
про проходження служби особовим
складом органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 47-48 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114
(далі - Положення) встановлено, що з
метою вдосконалення діяльності
органів внутрішніх справ, підвищення
ефективності їх роботи, поліпшення
добору, розстановки і виховання кадрів,
стимулювання підвищення кваліфікації,
ініціативності, творчої активності та
відповідальності працівників за
доручену справу проводиться атестація
осіб рядового і начальницького складу.
При цьому всебічно оцінюються їх
ділові, професійні, моральні та
особисті якості, рівень культури і
здатність працювати з людьми,
робляться висновки про відповідність
займаній посаді і даються рекомендації
щодо подальшої служби.

Атестації осіб рядового і
начальницького складу має передувати
підготовча робота (організаційні та
виховні заходи, індивідуальні бесіди з
тими, хто підлягає атестації).

Атестація осіб середнього, старшого і
вищого начальницького складу
проводиться на кожній із займаних
посад через чотири роки, а також при
призначенні на вищу посаду,
переміщенні на нижчу посаду і
звільненні з органів внутрішніх справ,
якщо переміщення по службі або
звільнення провадиться по закінченні
року з дня останньої атестації, а у
виняткових випадках незалежно від
цього строку.

Строки атестації рядового і
начальницького складу визначаються
Міністром внутрішніх справ.

На виконання пунктів 47, 48 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, Наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22 березня
2005 року №181 затверджено Інструкцію про
порядок проведення атестування
особового складу органів внутрішніх
справ України (далі - Інструкція).

Згідно пункту 1.3 Інструкції начальники
всіх рівнів зобов'язані забезпечити
атестування на високому
організаційному та правовому рівні з
додержанням принциповості, гласності
та об'єктивності в оцінці
оперативно-службової діяльності осіб,
які атестуються.

Приписами п. 3.1 зазначеної Інструкції
передбачено, що атестаційні листи на
підлеглих складають безпосередні
начальники. Начальники, які складають
атестаційний лист, зобов'язані:
проаналізувати проходження служби,
професійну та спеціальну підготовку, а
також конкретні показники роботи
працівника; провести бесіду з
працівником, який атестується, з питань
проходження ним служби, підвищення
рівня професійних та спеціальних
знань, дати необхідні поради та
рекомендації стосовно поліпшення
особистої підготовки і стану справ на
дорученій ділянці роботи; на підставі
всебічного вивчення особистих,
професійних та ділових якостей
працівника, який атестується,
заповнити атестаційний лист за формою,
визначеною у додатку 1 до цієї
Інструкції; ознайомити працівника,
який атестується, зі змістом
атестаційного листа.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
жовтня 2013 року безпосереднім
начальником ОСОБА_1 начальником ВКР
Кременчуцького МУ УМВС України в
Полтавській області майором міліції
ОСОБА_2 було складено атестаційний лист
за встановленою формою.

На підставі всебічного вивчення
особистих, професійних та ділових
якостей ОСОБА_1 у графі "висновок
безпосереднього начальника
(керівника)" зазначено: "майор міліції
ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає,
заслуговує переміщення на іншу посаду,
не пов'язану з оперативно-розшуковою
діяльністю" (а.с. 124-125).

З атестаційного листа вбачається, що
ОСОБА_1 за час служби в ОВС десять разів
притягався до дисциплінарної
відповідальності, зарекомендував себе
посередньо, як грамотний, але не завжди
дисциплінований працівник, не досить
відповідально відноситься до
виконання службових обов'язків та з
особистих міркувань не завжди виконує
службові завдання у повному обсязі.
Досить часто діє на власний розсуд та
при цьому приймає рішення, які не
завжди відповідають інтересам служби,
допускає публічну критику рішень,
прийнятих керівництвом, чим підриває
авторитет керівників.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції позивач
ознайомлений зі змістом атестаційного,
про що у відповідній графі
атестаційного листа ним зроблено
підпис (а.с. 125).

Згідно пункту 3.3. Інструкції старші
начальники зобов'язані всебічно
розглянути зміст атестаційного листа,
з'ясувати відповідність викладених у
ньому даних дійсному стану справ у
службовій діяльності особи, яка
атестується, власноручно записати у
відповідному розділі атестаційного
листа свій висновок, поставити дату та
підпис.

Так, 21 листопада 2013 року старший
начальник ОСОБА_1 начальник
Кременчуцького МУ УМВС полковник
міліції ОСОБА_3 розглянувши зміст
атестаційного листа, зазначив у
атестаційному листі свій висновок:
"займаній посаді не відповідає" (а.с. 126).

Між тим, згідно наказу від 14 листопада
2013 року №1470 "Про направлення на курси
підвищення кваліфікації полковника
міліції ОСОБА_3М." у період з 17 по 29
листопада 2013 року ОСОБА_3 перебував у
відрядженні (а.с. 58).

Таким чином, 21 листопада 2013 року ОСОБА_3
не міг підписати висновок старшого
начальника (керівника) у атестаційному
листі ОСОБА_1, тобто зазначений
висновок підписано невстановленою
особою.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо
підписання висновку в атестаційному
листі т.в.о. начальника Кременчуцького
МУ УМВС полковником міліції ОСОБА_4 є
необґрунтованими, оскільки
спростовуються матеріалами справи.
Так, текст атестаційного листа жодних
посилань на особу т.в.о. начальника
Кременчуцького МУ УМВС полковника
міліції ОСОБА_4 не містить.

Згідно пункту 4.5. Інструкції
атестаційний лист після розгляду
старшими начальниками передається на
розгляд до атестаційної комісії.

На засіданні атестаційної комісії 27
листопада 2013 року було зроблено
висновок про те, що ОСОБА_1 займаній
посаді не відповідає та підлягає
звільненню з органів внутрішніх справ
через службову невідповідність (а.с. 126).

Відповідно до п. 4.15 Інструкції особа,
яка атестувалася, ознайомившись із
висновком атестаційної комісії,
ставить під ним свій підпис і дату.

Між тим, в порушення зазначеного пункту
Інструкції атестаційний лист не
містить підпису ОСОБА_1 про
ознайомлення з висновками
атестаційної комісії.

Згідно з п. 4.4 Інструкції, у разі
незгоди з відомостями, відображеними в
атестаційному листі, особа, яка
атестується, негайно викладає свої
мотивовані заперечення в окремому
рапорті. У таких випадках керівник
безпосереднього начальника протягом 10
днів організовує додаткову перевірку і
готує висновок по суті цих заперечень,
з яким ознайомлюється працівник, який
атестується. При відмові працівника,
який атестується, від підпису
безпосереднім начальником про це
складається акт за підписом не менше як
трьох працівників служби.

10.12.2013р. комісією по проведенню
службового розслідування за
наслідками розгляду рапортів позивача
від 21.11.2013р. та від 31.12.2013р. проведено
службове розслідування та встановлено,
що факти викладені в рапортах щодо
допущення порушень під час підготовки
атестаційного листа не знайшли своє
підтвердження, а також зроблено
висновок, що атестаційний лист від
29.10.2013р., затверджений начальником ВКР
Кременчуцького МУ майором міліції
ОСОБА_2, підготовлений без порушень
вимог наказу МВС України від 22.03.2005р. №
181.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
необґрунтованості висновків
атестаційного листа та службового
розслідування.

Відповідно до п.4.11 Інструкції, на
підставі всебічного розгляду
показників роботи, професійної
компетентності працівника і його
ділових та особистих якостей комісія
шляхом відкритого голосування приймає
один з таких висновків: займаній посаді
відповідає; займаній посаді не
відповідає.

Одночасно комісія може прийняти
рекомендацію щодо звільнення
працівника з органів внутрішніх справ
(через службову невідповідність та
через скорочення штатів).

Такими, що не відповідають займаним
посадам, визнаються працівники, які
мають хоча б один з таких недоліків:
низькі показники оперативно-службової
діяльності; не забезпечують належним
чином доручену ділянку роботи; не
приділяють уваги підвищенню знань та
професійної майстерності, бойової і
фізичної підготовки; склали заліки зі
службової та бойової підготовки на
оцінку "незадовільно"; порушують
порядок і правила, установлені чинним
законодавством України, присягою,
статутами, нормативно-правовими актами
Міністерства внутрішніх справ України
і наказами начальників органів
внутрішніх справ, що видаються в межах
їх повноважень.

Зі змісту атестаційного листа
вбачається, що однією з обставин, на
підставі якої було зроблено висновок
про невідповідність ОСОБА_1 займаній
посаді стало притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
десять разів.

На підтвердження зазначених обставин
відповідачами було надано до суду
належним чином завірені копії наказів
від 23 травня 2005 року № 192 (а.с. 59), від 28
липня 2008 року № 332 (а.с. 62-64), від 20 жовтня
2010 року № 401 (а.с. 65-66), від 19 вересня 2003
року №119 (а.с. 130-131), від 20 жовтня 2003 року
№387 (а.с. 133-134), від 28 вересня 2005 року №166
(а.с. 132), від 04 травня 2007 року №377 (а.с.
135-136), від 12 червня 2009 року №294 дск (а.с.
137-138), від 07 серпня 2012 року №1211 (а.с. 139),
відповідно до яких ОСОБА_1 притягався
до дисциплінарної відповідальності.

Між тим, колегія суддів зазначає, що
згідно вимог ч.6 ст. 18 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України особа рядового або
начальницького складу вважається
такою, яка не має дисциплінарного
стягнення, якщо її заохочено шляхом
дострокового зняття дисциплінарного
стягнення, нагороджено державною
нагородою чи відзнакою Президента
України або минув рік з дня накладення
дисциплінарного стягнення

Отже, враховуючи, що на момент
складання атестаційного листа минув
рік з дня накладення дисциплінарних
стягнень за зазначеними наказами,
ОСОБА_1 вважався таким, що не має
дисциплінарного стягнення.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається та не заперечується
сторонами по справі, що протягом 2013
року ОСОБА_1 не притягувався до
дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, доказів, які б
підтверджували обставини, за яких
начальниками позивача було зроблено
висновки про його невідповідність
займаній посаді, відповідачами не
надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
в матеріалах справи наявні атестаційні
листи за період проходження служби
ОСОБА_1, зокрема, з вересня 1997 року до
червня 2011 року (а.с.151-152), з 08 жовтня 2001
року до 05 жовтня 2002 року (а.с.153-154), з
січня 2003 року до січня 2004 року (а.с. 155-157),
з жовтня 2003 року до жовтня 2004 року (а.с.
158-1600, з травня 2005 року до травня 2006 року
(а.с.161-163), з січня 2008 року по лютий 2008
року (а.с.164-166), у яких зроблено висновки
про відповідність позивача займаній
посаді. В вищезазначених атестаційних
листах відсутні посилання на
встановлення фактів систематичного
порушення дисципліни позивачем або
інших фактів, несумісних з
перебуванням на службі в органах
внутрішніх справ.

Також матеріалами справи підтверджено,
що ОСОБА_1 за час проходження служби в
органах внутрішніх справ неодноразово
отримував нагороди та заохочення (а.с.
200, 201).

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що при проведенні атестації
ОСОБА_1 Кременчуцьким міським відділом
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області не
дотримано вимог Інструкції про порядок
проведення атестування особового
складу органів внутрішніх справ
України щодо забезпечення атестування
позивача на високому організаційному
та правовому рівні з додержанням
принциповості, гласності та
об'єктивності в оцінці
оперативно-службової діяльності осіб,
які атестуються.

Крім того, пунктом 5.1. Інструкції на
начальників всіх рівнів з урахуванням
висновків атестаційної комісії та
рішення начальника, який їх затвердив,
покладено обов'язок у двомісячний
термін забезпечити їх реалізацію.

Між тим, у порушення зазначеного пункту
Інструкції ОСОБА_1 звільнено із
займаної посади з пропуском
двомісячного терміну.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що вказані у
атестаційному листі від 29 жовтня 2013
року факти про службову
невідповідність позивача не
підтверджені матеріалами справи, а
тому звільнення позивача з органів
внутрішніх справ проведено з
порушенням встановленого порядку
атестування та звільнення, що є
підставою для поновлення позивача на
службі.

Відповідно до пункту 24 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, у разі незаконного
звільнення або переведення на іншу
посаду особи рядового, начальницького
складу органів внутрішніх справ
підлягають поновленню на попередній
посаді з виплатою грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
або різниці в грошовому забезпеченні
за час виконання службових обов'язків,
але не більш як за один рік.

Отже, враховуючи незаконне звільнення
позивача із займаної посади колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позивач підлягає
поновленню на посаді начальника
оперативно-пошукового сектору відділу
карного розшуку Кременчуцького
міського управління Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області з виплатою
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене, переглянувши
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що при його прийнятті
суд дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області - залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014р. по
справі № 816/897/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.Судді
Мінаєва О.М. Старостін В.В.