Справа № 757/25669/13-а
Суддя: Волкова С. Я.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року Печерський районний
суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Волкова С.Я.,,

при секретарі Семенцовій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради
України про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 19.11.2013 р. звернувся до
суду із вимогами до відповідача, які
протягом розгляду справи скорегував,
просить визнати протиправними дії
Апарату Верховної Ради України по
нездійсненню йому виплати
матеріальної допомоги, передбаченої ч.5
ст.20 Закону України "Про статус
народного депутата України", за період
з 01.01. по 12.12.2013 р.; зобов'язати Апарат
Верховної Ради України підготувати
проекти (проект) розпоряджень Голови
Верховної Ради України про нарахування
та виплату його матеріальної допомоги
на період його працевлаштування,
передбаченої ч.5 ст.20 Закону України
"Про статус народного депутата
України", за період з 01.01. по 12.12.2013 р.;
зобов'язати Апарат Верховної Ради
України надати вказані проекти (проект)
Голові Верховної Ради України на
підписання; зобов'язати Апарат
Верховної Ради України здійснити йому
виплату матеріальної допомоги на
період його працевлаштування,
передбаченої ч.5 ст.20 Закону України
"Про статус народного депутата
України", у розмірі заробітної плати з
урахуванням всіх доплат та надбавок,
яку отримують працюючі народні
депутати, але не більше одного року, за
період з 01.01. по 12.12.2013 р. у відповідності
до ч.5 ст.20 Закону України "Про статус
народного депутата України";
зобов'язати Голову Верховної Ради
України видати розпорядження щодо
виплати йому матеріальної допомоги за
період з 01.01. по 12.12.2013 р. на підставі
підготовленого Апаратом Верховної
Ради України проекту розпорядження
щодо виплати матеріальної допомоги за
період з 01.01. по 12.12.2013 р.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 підтримав позовні
вимоги ОСОБА_1, просив їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

В судовому засіданні представник
відповідача Кот О.В. заперечувала проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
посилаючись на те, що відповідач своїми
діями не порушував прав позивача.

Відповідно до ч.4 ст.20 Закону України
"Про статус народного депутата України"
народному депутату після закінчення
строку його повноважень, а також у разі
дострокового їх припинення за
особистою заявою про складення ним
депутатських повноважень надається
попередня робота (посада), а в разі
неможливості цього - він зараховується
до резерву кадрів Головного управління
державної служби України.

Частиною 5 ст.20 Закону України "Про
статус народного депутата України", яку
виключено на підставі Закону України
від 28.02.2014 р., передбачено виплату
колишнім народним депутатам на період
працевлаштування матеріальної
допомоги у розмірі заробітної плати з
урахуванням всіх доплат та надбавок,
яку отримують працюючі народні
депутати, але не більше одного року, а в
разі навчання чи перекваліфікації - не
більше двох років після закінчення
строку повноважень народного депутата.

Порядок проведення виплат
матеріальної допомоги колишнім
народним депутатам України на період
їх працевлаштування затверджено
постановою Верховної Ради України
№144-VІ від 18.03.2008 р., зокрема, виплата
матеріальної допомоги здійснюється за
умови звернення народного депутата
України з письмовою заявою протягом
трьох місяців за отриманням такої
допомоги безпосередньо після
закінчення строку його повноважень (п.1
Порядку), підставою виплати
матеріальної допомоги є розпорядження
Голови Верховної Ради України, які
щомісячно готуються управліннями
кадрів апарату Верховної Ради України
за погодженням з управлінням справами
апарату Верховної Ради України (п.3
Положення).

Надані суду документи, пояснення
учасників судового розгляду свідчать
про те, що позивач ОСОБА_1 - народний
депутат України четвертого, п'ятого та
шостого скликань (2002-2012 рр.) 12.12.2012 р.
склав повноваження народного депутата
Верховної Ради України шостого
скликання, а 18.12.2012 р., 27.02.2013 р. й
повторно 12.06.2013 р. звернувся до Голови
Верховної Ради України із заявами про
виплату йому матеріальної допомоги в
порядку ч.5 ст.20 Закону України "Про
статус народного депутата України",
заяви обґрунтовані закінченням
терміну повноважень Верховної Ради
України шостого скликання і
неможливістю повернення на попереднє
місце роботи (Верховний Суд України).
Представник позивача стверджує, що
станом на листопад 2013 р. ОСОБА_1 не був
працевлаштованим, його трудова книжка
зберігається в управлінні кадрів
апарату Верховної Ради України.

Встановлено, що листом Верховної Ради
України №20-23/1076 від 13.03.2013 р. за підписом
керівника Апарату Верховної Ради
України Зайчука В. ОСОБА_1 повідомлено,
немає підстав для виплати йому
матеріальної допомоги, оскільки він
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва та
отримує щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці. При цьому
у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутнє право
на пенсію судді у відставці, отримання
довічного грошового утримання судді у
відставці не позбавляє позивача права -
законодавчої гарантії, передбаченої
ст.20 Закону України "Про статус
народного депутата України",
отримувати матеріальну допомогу,
передбачену ч.5 ст.20 Закону України "Про
статус народного депутата України",
Конституційний Суд України у рішенні
№3-рп/2013 від 3.06.2013 р. у справі за
конституційним подання Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці)
наголосив, що законодавець, маючи
дискреційні повноваження щодо
визначення умов, порядку та розміру
матеріального забезпечення, повинен
враховувати, що не може
запроваджуватися правове регулювання,
за якого особа, реалізовуючи одне
конституційне право, позбавляється
можливості реалізовувати інше право
(гарантію).

Суд, враховуючи викладене, знаходить
позов ОСОБА_1 слід задовольнити
частково й зобов'язати Апарат
Верховної Ради України підготувати
проекти (проект) розпоряджень Голови
Верховної Ради України про нарахування
та виплату матеріальної допомоги
позивачу ОСОБА_1 на період його
працевлаштування, передбаченої ч.5 ст.20
Закону України "Про статус народного
депутата України", за період з 01.01. по
12.12.2013 р., зобов'язавши надати вказані
проекти (проект) Голові Верховної Ради
України на підписання. В задоволенні
інших вимог позову ОСОБА_1 слід
відмовити, та суд, відмовляючи у
задоволенні інших вимог позову,
виходить з того, що відповідач Апарат
Верховної Ради України, повідомляючи
ОСОБА_1 про те, немає підстав для
виплати йому матеріальної допомоги
(лист №20-23/1076 від 13.03.2013 р.), хоча і
порушив його права, що змусило ОСОБА_1
звернутися до суду за їх захистом,
проте є органом, який здійснює правове,
наукове, організаційне, документальне,
інформаційне, кадрове,
фінансово-господарське,
матеріально-технічне,
соціально-побутове та інше
забезпечення діяльності Верховної
Ради України, народних депутатів
України, тому у суду відсутні підстави
щодо визнання дій Апарату Верховної
Ради України по нездійсненню виплати
матеріальної допомоги протиправними,
зобов'язувати відповідача здійснити
виплати. Відсутні у суду підстави і для
задоволення інших вимог позову, а саме:
зобов'язувати Голову Верховної Ради
України видати розпорядження щодо
виплати йому матеріальної допомоги за
період з 01.01. по 12.12.2013 р. на підставі
підготовленого Апаратом Верховної
Ради України проекту розпорядження
щодо виплати матеріальної допомоги за
період з 01.01. по 12.12.2013 р., оскільки
позивач, звертаючись до суду із
вимогами до Апарату Верховної Ради
України про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії, Голову Верховної Ради України до
участі у справі не притягує.

На підставі ст.20 Закону України "Про
статус народного депутата України",
постановою Верховної Ради України
№144-VІ від 18.03.2008 р. "Про порядок
виконання окремих положень Закону
України "Про статус народного депутата
України", рішенням Конституційного
Суду України №3-рп/2013 від 3.06.2013 р. у
справі за конституційним подання
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу II "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці),
керуючись ст.ст.2,4,6,8,9,11,71,158,162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради
України про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії - задовольнити частково.

Зобов’язати Апарат Верховної Ради
України підготувати проекти (проект)
розпоряджень Голови Верховної Ради
України про нарахування та виплату
матеріальної допомоги ОСОБА_1 на період
його працевлаштування, передбаченої ч.5
ст.20 Закону України "Про статус
народного депутата України", за період
з 01 січня по 12 грудня 2013 р., зобов'язавши
надати вказані проекти (проект) Голові
Верховної Ради України на підписання.

В задоволенні інших вимог позову -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через районний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення.

СуддяВолкова С.Я.,