Справа № 815/6102/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6102/13-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бутенко А. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року, у справі за позовом ОСОБА_1 до
Котовської районної державної
адміністрації Одеської області,
начальника служби у справах дітей
Котовської районної державної
адміністрації Одеської області, служби
у справах дітей Котовської районної
державної адміністрації Одеської
області, за участю третьої особи
відділу державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції Одеської області, ОСОБА_2 про
визнання протиправними дій та
бездіяльності, визнання протиправним
та скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_1, а саме про: визнання
протиправними дій та бездіяльності
начальника служби у справах дітей
Котовської районної державної
адміністрації Одеської області;
визнання протиправним та скасування
протоколу комісії з питань захисту
прав дитини Котовської районної
державної адміністрації Одеської
області №2 від 27.02.13 року, в частині
вирішення питання про надання відділу
державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції Одеської області дозволу на
реалізацію житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання
Котовської районної державної
адміністрації Одеської області видати
дозвіл на реалізацію даного будинку.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням позивачем подано апеляційну
скаргу з якої вбачається про порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, а тому просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що
висновок суду першої інстанції не
відповідає встановленим обставинам у
справі, так як рішення відповідача про
відмову у наданні дозволу на
реалізацію житлового будинку
належного боржнику ОСОБА_2 є
протиправним, оскільки не враховано
той факт, що боржник володіє іншим
житловим приміщенням розташованим за
адресою: АДРЕСА_2, і відповідачем не
перевірявся факт можливості
проживання дитину в даному будинку з
метою захисту прав дитини. Посилання
суду на перебування цього будинку в
іпотеці, як на обставину яка
перешкоджає проживанню сім»ї у
домоволодінні є безпідставним.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а судове рішення
скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на примусовому виконанні у відділі
виконавчої служби Котовського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області знаходиться
виконавчий лист № 2-1431, виданий 31.08.2011
року Котовським міськрайоним судом
Одеської області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу, за
договором позики, у сумі 140 909,30 грн.

В ході виконання судового рішення
12.03.2012 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції Одеської області проведений
опис майна, що належить боржнику, а саме
житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою №510 від 12.07.2012 року,
виданою Великофонтанською сільською
радою Котовського району Одеської
області, ОСОБА_2 не зареєстрований, але
проживає за адресою: АДРЕСА_1, та до
складу його сім'ї входить, зокрема,
малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З метою передачі на реалізацію
арештованого нерухомого майна
боржника, начальником відділу ДВС
Котовського міськрайонного управління
юстиції Одеської області на адресу
голови опіки та піклування виконавчого
комітету Котовської міської ради
направлено лист № 1451 від 01.02.2013 року
щодо надання дозволу на реалізацію
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із
реєстрацією за даною адресою
неповнолітньої дитини та тою
обставиною, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбі
з ОСОБА_4 та володіє спільно з нею іншим
житловим будинком, розташованим за
адресою: АДРЕСА_2, таким чином боржник
має можливість забезпечити житловим
приміщенням неповнолітню дитину.

За наслідком розгляду подання 04.03.2013
року на адресу відділу державної
виконавчої служби Котовського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області надійшов лист від
голови Котовської районної державної
адміністрації Одеської області № 178
від 28.02.2013 року, в якому зазначається, що
звернення від 01.02.2013 року за № 145 щодо
надання дозволу на реалізацію
вищезазначеного нерухомого майна
розглянуто на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини Котовської
райдержадміністрації ( протокол № 2 від
27.02.2013 року) та відмовлено у наданні
дозволу на відчуження зазначеного
житлового будинку.

За наслідком встановлених обставин
судом першої інстанції зроблено
висновок щодо правомірності рішення
про відмову у наданні дозволу на
реалізацію нерухомого майна, так як
такі дії порушують права
неповнолітньої дитини, а наявність
іншого житла, яке перебуває в іпотеці,
не може розглядатись у якості
альтернативи для проживання
неповнолітньої дитини.

З таким висновком суду першої
інстанції судова колегія погодитись не
може з наступних підстав.

Згідно ст.2 КАСУ, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до п.2 ст.7 ЗУ «Про виконавче
провадження», для проведення
виконавчих дій державний виконавець за
необхідності залучає, зокрема
представників органів опіки і
піклування у порядку, встановленому
цим Законом.

Вимогами п.п 2.4, 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року, залучення органів опіки та
піклування відповідно до покладених на
них повноважень обов'язково
здійснюється, зокрема, у разі
необхідності забезпечення прав і
інтересів неповнолітніх осіб.

У разі передачі на реалізацію
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
неповнолітні, необхідний попередній
дозвіл органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.

У відповідності до ч.4. ст. 177 СК
України, дозвіл на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна дитини надається
органом опіки та піклування після
перевірки, що проводиться протягом
одного місяця, і лише в разі
гарантування збереження права дитини
на житло.

Статтею 18 ЗУ «Про охорону дитинства»,
держава забезпечує право дитини на
проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Згідно з ч. 1,4 ст. 29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово. Місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Також, п.п. 3 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою КМУ №
866 від 24.09.2008 року , органами опіки та
піклування є районні, районні у містах
Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад (далі - органи опіки та
піклування), які відповідно до
законодавства провадять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Відповідно до п.67 даного Порядку,
дозвіл на вчинення правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким має
дитина надається районною, районною у
м. Києві та Севастополі
держадміністрацією, виконавчим
органом міської, районної в місті ради
за поданням служби у справах дітей
після проведення зазначеною службою
перевірки документів за місцем
знаходження майна протягом одного
місяця з дня надходження заяви на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини лише у разі гарантування
збереження її права на житло і
оформляється рішенням, витяг з якого
видається заявникам службою у справах
дітей. Для здійснення правочинів щодо
нерухомого майна дитини батьки,
опікуни або піклувальники подають
службі у справах дітей документи,
зазначені у пункті 66 цього Порядку.
Служба у справах дітей розглядає
протягом 10 робочих днів подані
документи та з'ясовує наявність
(відсутність) обставин, що можуть бути
підставою для відмови у наданні
дозволу на вчинення правочинів щодо
нерухомого майна дитини.

Судовою колегією встановлено, що
фактично предметом спору у справі є
оскарження рішення комісії з питань
захисту прав дитини Котовської
районної державної адміністрації
Одеської області, викладене у
протоколі №2 від 27.02.13 року, в частині
вирішення питання про надання відділу
державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції Одеської області дозволу на
реалізацію житлового будинку боржника
при виконанні рішення суду.

Вирішуючи справу по суті судом першої
інстанції вірно встановлено обставини
у справі, але висновок останнього не
відповідає таким обставинам, так як
фактично не перевірено дотримання
відповідачем вищезазначених вимог, у
відповідності до ст.2 КАСУ, а здійснено
поверхневий аналіз та досліджено нові
обставини, які не перевірялись
відповідачем, що призвело до підміни
компетенції повноважного органу.

Так, підставою для відмови у наданні
дозволу на реалізації майна боржника є
рішення комісії з питань захисту прав
дитини Котовської районної державної
адміністрації Одеської області,
викладене у протоколі №2 від 27.02.13
року, яке ґрунтується на акті
обстеження житлово-побутових умов від
20.02.2013 року.

Аналізом акту обстеження
житлово-побутових умов від 20.02.2013 року
вбачається, що уповноваженою комісією
здійснено обстеження житлового
будинку, за адресою, АДРЕСА_1, на
предмет належності житлово-побутових
умов проживання неповнолітньої дитини
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З висновку акту
вбачається, що сім»я є благополучною
та створено всі умови для проживання та
утримання дітей.

З протоколу засідання комісії
вбачається, що в ході розгляду питання
встановлено аналогічні обставини
викладені в акті обстеження
житлово-побутових умов від 20.02.2013 року
та прийнято рішення про відмову на
наданні дозволу на реалізацію
нерухомого майна.

Колегія вважає, що такі дії суб'єкта
владних повноважень вчинено в
порушення вищезазначених вимог, так як
фактично поставлене у поданні
виконавчої служби № 1451 від 01.02.2013 року
питання щодо надання дозволу на
реалізацію житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у
зв'язку з наявністю у боржника іншого
житлового будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_2, не розглянуто по суті.

В даному випадку комісією з питань
захисту дитини здійснено обстеження
лише за адресою проживання дитини, а за
адресою АДРЕСА_2, перевірка не
проводилась, що само по собі
унеможливлює вирішення питання про
наявність чи відсутність порушення
права дитини щодо належних житлових
умов та можливості продажу нежитлового
будинку. Аналогічний висновок
відсутній в рішенні даної комісії і
таке питання не обговорювалось, що
вбачається з протоколу та додатках до
нього.

Тому, в порушення вищезазначених норм
суб'єктом владних повноважень не
вчинено належні дії по проведенню
перевірки та наданню висновку щодо
санітарно-гігієнічних і побутових умов
проживання неповнолітньої дитини, а як
наслідок не досліджено обставини щодо
можливої шкоди її фізичному та
розумовому розвитку при відчудженні
жилового будинку.

При цьому судом першої інстанції, при
вирішенні справи, аналіз таким
обставинам не надано, хоча перевірці
підлягає саме законність прийнятого
рішення, а дано оцінку фактам з якими
суб'єкт владних повноважень не
пов'язував прийняте рішення, а саме
наявність договору іпотеки та інших
обставин. В цьому випадку судом
фактично здійснено підміну
колегіального органу, так як комісія з
питань захисту прав дитини Котовської
районної державної адміністрації
Одеської області є колегіальним
органом при державній адміністрації,
до виключної компетенції якого
належить саме вирішення питань
пов'язаних з захистом майнових прав
неповнолітніх.

Разом з тим судова колегія вважає, що
викладені вище підстави для визнання
протиправних дій Котовської районної
державної адміністрації Одеської
області не тягнуть за собою наслідком
задоволення вимоги про надання згоди
на реалізацію нерухомого майна, так як
останньою не вчинено належних дій
описаних вище, а тому належним захистом
порушеного права є зобов'язання
повторно розглянути подання відділу
державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції Одеської області №1451 від 01.02.13
року та прийняти рішення. Зобов'язання
вчинити такі дії покладаються на
Котовську районну державну
адміністрацію Одеської області, як на
юридичну особу при якій створено
комісію з питань захисту прав дитини.

Вимога про визнання протиправними дій
та бездіяльності начальника служби у
справах дітей Котовської районної
державної адміністрації Одеської
області задоволенню не підлягають, так
як такі дії не зазначено позивачем у
своєму позові та такі дії відсутні, так
як встановлено протиправність дій
комісії, а не її керівника.

Також, вимога позивача про визнання
протиправним та скасування протоколу
комісії, в частині вирішеного питання,
не відповідає вищезазначеним вимогам,
так як оскарженню підлягає рішення
суб'єкта владних повноважень, яке
зафіксовано у протоколі комісії, а
останній є технічним документом, який
фіксує факт проведення комісії та його
наслідки.

Враховуючи вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції при
вирішенні справи допустив порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому є підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАСУ, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року - скасувати та прийняти у справі
нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до
Котовської районної державної
адміністрації Одеської області,
начальника служби у справах дітей
Котовської районної державної
адміністрації Одеської області, служби
у справах дітей Котовської районної
державної адміністрації Одеської
області, за участю третьої особи
відділу державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції Одеської області, ОСОБА_2 про
визнання незаконними дій та
бездіяльності начальника служби у
справах дітей Котовської районної
державної адміністрації Одеської
області, визнання протиправним та
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення комісії з питань захисту прав
дитини Котовської районної державної
адміністрації Одеської області,
викладене у протоколі №2 від 27.02.13
року, в частині вирішення питання про
надання відділу державної виконавчої
служби Котовського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
дозволу на реалізацію житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Котовську районної
державної адміністрації Одеської
області повторно розглянути подання
відділу державної виконавчої служби
Котовського міськрайонного управління
юстиції Одеської області №1451 від 01.02.13
року та прийняти рішення, у
відповідності до Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою КМУ
№866 від 24.09.098 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати, а
саме сплачений судовий збір за подання
адміністративного позову та
апеляційної скарги, у сумі 51,61 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом 20 днів, після набрання нею
законною сили до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло