Справа № 825/727/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/727/14
інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної реєстраційної служби
України на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 31
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сівер-Буд» до Державної реєстраційної
служби України, третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору: Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сівер-Буд»
звернулося до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
реєстраційної служби України про
визнання протиправним та скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України № 7795290
від 11 листопада 2013 року; зобов'язання
зареєструвати за ТОВ «Сівер-Буд» право
власності на машиномісце № 21 в будинку
23-А по вул. Вєтрова в м. Києві та видати
відповідне свідоцтво про право
власності.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, та з урахуванням можливості
вирішення справи на основі наявних у
ній доказів, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 14 жовтня 2013 року позивачем
подано заяву про реєстрацію права
власності на машиномісце № 21, що
знаходиться в підвалі будинку № 23-А по
вул. Вєтрова у м. Києві, що
підтверджується карткою прийому заяви
№ 6749011.

11 листопада 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Сіволіним М.Ю. Державної реєстраційної
служби України прийняте рішення № 7795290
про відмову у державній реєстрації
права власності на машиномісце № 21 в
підвалі будинку № 23-А по вул. Вєтрова у
м. Києві. Підставою для відмови у
державній реєстрації права власності
на вказане нерухоме майно вказано, що
подані документи не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Не погоджуючись з рішенням відповідача
та вважаючи його протиправним, позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

З матеріалів справи вбачається, що 26
червня 2002 року між Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації в особі Заступника
голови КМДА - начальника ГУЖЗ Голиці
М.М., з одного боку, та ТОВ «Сівер-Буд»
(інвестор), в особі директора Опришка
В.О., з іншого боку, укладено
інвестиційний договір № 1/Н, за змістом
якого ТОВ «Сівер-Буд», як інвестор,
брало участь у фінансуванні
будівництва будинків № 23 та № 23-А по
вул. Вєтрова в м. Києві.

22 липня 2011 року прийнято в експлуатацію
II пусковий комплекс на вул. Вєтрова, 23-А
- паркінг на 28 машиномісць з
вбудованими технічними приміщеннями,
що підтверджується сертифікатом серії
КВ № 4.

Згідно з рішенням Господарського суду
м. Києва від 27 серпня 2012 у справі №
5011-51/2158-2012, яке набрало законної сили,
визнані майнові права ТОВ «Сівер-Буд» -
право на оформлення у власність
об'єктів нерухомого майна, зокрема,
машиномісця № 21 в будинку 23-А по вул.
Вєтрова в м. Києві.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 3 вказаного Закону,
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Держава гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Державна реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом. Державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в порядку черговості
надходження заяв.

Державна реєстрація прав власності,
реєстрація яких проведена відповідно
до законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
проводиться нотаріусом, яким
вчиняється така дія.

Державна реєстрація прав у результаті
вчинення нотаріальної дії з нерухомим
майном, об'єктом незавершеного
будівництва проводиться нотаріусом,
яким вчинено таку дію.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

За змістом ч. 1 ст. 19 вказаного Закону,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 вказаного
Закону, у державній реєстрації прав та
їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження
не підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5-4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5-5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

За змістом ст. 190 Цивільного кодексу
України, майном як особливим об'єктом
вважаються окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та
обов'язки.

Майнові права є неспоживною річчю.
Майнові права визнаються речовими
правами.

Згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу
України, право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Відмова у державній реєстрації права
на нерухомість, ухилення від
реєстрації, відмова від надання
інформації про реєстрацію можуть бути
оскаржені до суду.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що відповідач під час винесення
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 7795290
від 11 листопада 2013 року діяв з
порушенням Конституції України, Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», з урахуванням обставин,
встановлених в рішенні Господарського
суду м. Києва від 27 серпня 2012 у справі №
5011-51/2158-2012, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано достатньо доказів
правомірності прийнятого ним рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень № 7795290 від 11
листопада 2013 року, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
документами та наведеними
законодавчими нормами.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сівер-Буд» до
Державної реєстраційної служби
України про визнання рішення
протиправним та зобов'язання вчинити
певні дії.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
реєстраційної служби України -
залишити без задоволення, постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.