Справа № 803/772/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.
Справа № 876/5264/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «СТМ - Сучасні
торгівельні мережі» на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 06.05.2014 року
у справі за позовом Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю «СТМ -
Сучасні торгівельні мережі» про
стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «СТМ -
Сучасні торгівельні мережі про
стягнення з рахунків в банках,
обслуговуючих платника податків, на
користь держави податковий борг в сумі
248636,00 грн., в дохід Державного бюджету
України.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що відповідач перебуває на обліку як
платник податків у Луцькій ОДПІ та
всупереч вимогам податкового
законодавства не сплатив узгоджені
грошові зобов'язання у розмірі 248636,00
грн., які виникли на підставі
податкового повідомлення-рішення від 08
вересня 2009 року № . Вищевказане
податкове повідомлення-рішення було
оскаржено відповідачем в судовому
порядку, про те постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року податкове
повідомлення рішення 08 вересня 2009 року
№ залишено в силі. Позивач також
вказує на те, що вжив заходи щодо
погашення заборгованості, шляхом
надіслання податкової вимоги, однак
вказані заходи не призвели до повного
погашення податкової заборгованості.
Оскільки ТзОВ «СТМ - Сучасні
торгівельні мережі» самостійно не
сплачено нараховані податкові
зобов'язання, які є узгодженими, тому
Луцька ОДПІ просить суд стягнути з
рахунків в банках, обслуговуючих
платника податків, на користь держави
податковий борг в сумі 248636,00 грн., в
дохід Державного бюджету України.
Просив позов задоволити.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 06.05.2014 року
позов задоволено. Стягнуто з рахунків
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СТМ - Сучасні
торгівельні мережі» в банках,
обслуговуючих платника податків, в
дохід Державного бюджету України
податковий борг в сумі 248636 грн.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило Товариства з обмеженою
відповідальністю «СТМ - Сучасні
торгівельні мережі». Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
08 вересня 2009 року позивачем винесено
податкове повідомлення-рішення
№, яким відповідачу виставлено
грошове зобов'язання за платежем
штрафні санкції за порушення
законодавства про патентування, норм
регулювання обігу готівки та
застосування РРО в сумі 248636,00 грн..

Відповідач оскаржив вищезгадані
податкові повідомлення-рішення в
судовому порядку. Постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 09.03.2010 року
у справі №2а-483/10/0370 визнано
протиправним і скасовано податкове
повідомлення - рішення № від 08
вересня 2009 року. Однак, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 11
березня 2014 року залишено в силі
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року, якою вищезгадану постанову
Волинського окружного
адміністративного суду - скасовано та
прийнято нову, у якій в позові ТзОВ «СТМ
- Сучасні торгівельні мережі»
відмовити та залишено в силі
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 08
вересня 2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Луцькою ОДПІ відповідно до статті 59 ПК
України, здійснено заходи щодо
погашення податкового боргу шляхом
надіслання ТзОВ «СТМ - Сучасні
торгівельні мережі» податкової вимоги
форми «Ю» № 170-22 від 12 грудня 2013 року та
яка була отримана останнім 18 грудня 2013
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення
№43 6.

Згідно пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1
статті 36, пункту 38.1 статті 38 ПК України
передбачено, що платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом; податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом; виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Як визначено у підпунктах 14.1.39, 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 ПК України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання; грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктами 95.1 - 95.3 статті 95 ПК
України контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги. Стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Аналіз наведених норм та зібрані
матеріали у справі дають змогу
зрозуміти, що вимоги Луцької ОДПІ про
стягнення з ТзОВ «СТМ - Сучасні
торгівельні мережі» податкового боргу
у розмірі 248636,00 грн. є обґрунтованими, а
тому підлягають задоволенню.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «СТМ -
Сучасні торгівельні мережі» залишити
без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 06.05.2014 року
у справі №803/772/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич