Справа № 812/2399/14
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Каюда А.М.
Суддя-доповідач - Нікулін О.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
справа №812/2399/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Нікуліна О.А.

суддів: Лях
О.П., Жаботинської С.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Державної казначейської
служби у м. Луганську Луганської
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Державної
казначейської служби у м. Луганську
Луганської області про визнання
незаконними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В
И В :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року позов ОСОБА_2 до Управління
Державної казначейської служби у м.
Луганську Луганської області про
визнання незаконними дії та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Управління
Державної казначейської служби у м.
Луганську Луганської області щодо
невиконання виконавчого листа
Ленінського районного суду, виданого
27.12.2013 по справі №437/12806/13-а.

З постановою суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернувся з
апеляційною скаргою на неї, в якій
зазначено, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального та
процесуального права внаслідок чого
неправильно вирішив справу, вважає, що
постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини між
сторонами по справі, застосував
відповідні норми матеріального та
процесуального права та виходив з
наступного.

Постановою Ленінського районного
суду м. Луганська від 11.11.2013 у справі
№437/12806/13-а було частково задоволено
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління юстиції
міністерства юстиції України в АР Крим.
Стягнуто з Державного бюджету на
користь ОСОБА_2 судові витрати у
вигляді витрат на правову допомогу у
розмірі 800 грн. та витрати зі сплати
судового збору у сумі 37 грн. 77 коп.
(а.с.25-27).

27.12.2013 позивачу у справі виданий
відповідний виконавчий лист (а.с. 24).

13 березня 2014 до Управління Державної
казначейської служби у м. Луганську
надійшла заява позивача від 11.03.2014 б/н з
доданими до неї документами: оригінал
виконавчого листа по справі №437/12806/13-а,
копія постанови суду від 11.11.2013, копія
квитанції від 19.08.2013 про сплату
судового збору в сумі 34 грн. 77 коп.,
копія квитанції від 19.08.2013 про сплату
послуг банка на суму 3 грн. 50 коп. (а.с. 19,
28), копія договору про надання правової
допомоги від 16.08.2013 (а.с. 29) та копія
прибуткового касового ордеру №69 на
суму 800 грн. (а.с. 30).

Листом від 28.03.2014 №03-27/1035 відповідач
повернув позивачу його заяву, оригінал
виконавчого листа та додані документи
без виконання (а.с. 6-7).

В листі відповідач зазначав, що
безспірне списання коштів державного
та місцевого бюджетів за судовими
рішеннями про стягнення надходжень
бюджету можливе лише у разі
підтвердження стягувачем
перерахування коштів до відповідного
бюджету шляхом надання органу
казначейства оригінала або копії
розрахункового документа. Відповідно
до виконавчого листа судовий збір
підлягає стягненню в сумі 37 грн. 77 коп.,
в той час як позивачем надано квитанцію
про сплату судового збору від 19.08.2013
лише на суму 34 грн. 77 коп.

Відповідач у своєму листі зазначав, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження перерахування до
бюджету коштів на правову допомогу, що
виключає можливість безспірного
списання цієї суми з державного
бюджету. У разі якщо кошти на правову
допомогу не зараховувалися до
Державного бюджету відповідач
зазначає необхідність зазначення в
такому випадку боржником Державного
бюджету України в особі Державної
судової адміністрації.

Постановою Кабінету Міністрів України
№845 від 03.08.2011 затверджено Порядок
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників.

Цей Порядок визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Пунктом 4 передбачено, що органи
Казначейства:

1) забезпечують у випадках,
передбачених цим Порядком, зберігання
виконавчих документів та ведення їх
обліку. Після виконання виконавчого
документа суду в повному обсязі такий
документ повертається до суду з
відміткою про його виконання;

2) вживають заходів до виконання
виконавчих документів протягом
установленого строку;

3) розглядають письмові звернення
(вимоги) осіб, які беруть участь у
справі, щодо виконання виконавчих
документів, а також звернення (вимоги)
прокурорів.

Під час виконання виконавчих
документів органи Казначейства мають
право:

1) повідомляти органу, який видав
виконавчий документ, про наявність
обставин, що ускладнюють чи
унеможливлюють його виконання, у
спосіб і порядку, які визначені таким
документом, крім випадків виконання
рішень про стягнення коштів за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів;

2) звертатися у передбачених
законом випадках до органу, який видав
виконавчий документ, щодо роз'яснення
рішення про стягнення коштів,
порушувати клопотання про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання такого рішення, а
також відстрочку та/або розстрочку
його виконання.

Пунктом 6 Порядку передбачено пакет
документів, які подаються стягувачем
до органу казначейства:

заява про виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у
разі наявності);

оригінал або копію розрахункового
документа (платіжного доручення,
квитанції тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

До заяви можуть додаватися інші
документи, які містять відомості, що
сприятимуть виконанню рішення про
стягнення коштів (довідки та листи
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, або органів
місцевого самоврядування, рішення
органів досудового розслідування та
прокуратури тощо).

Виконавчі документи пред'являються до
виконання протягом одного року з дня,
що настає за днем набрання рішенням про
стягнення коштів законної сили, якщо
інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у строк встановлений Законом
України "Про виконавче провадження"
звернувся до відповідача та надав всі
документи, передбачені статтею 6
Порядку.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що орган
Казначейства повертає:

1) виконавчий документ стягувачеві у
разі, коли:

виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом
Казначейства;

- подано особою, що не має
відповідних повноважень;

- пред'явлено до виконання з
пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з
порушенням установлених вимог;

рішення про стягнення коштів не
набрало законної сили, крім випадків,
коли судове рішення про стягнення
коштів допущено до негайного виконання
в установленому законом порядку;

суми коштів, зазначених у судовому
рішенні про стягнення коштів,
повернуті стягувачеві за поданням
органу, що контролює справляння
надходжень бюджету, або за рахунок
таких коштів виконано грошові
зобов'язання чи погашено податковий
борг стягувана перед державним або
місцевим бюджетом;

відсутній залишок невідшкодованого
податку на додану вартість, узгоджений
із стягувачем;

стягувач відмовився від виконання
виконавчого документа або відкликав
його без виконання;

наявні інші передбачені законом
випадки.

У своїй відповіді від 28.03.2014 відповідач
чітко не посилався яке саме положення
пункту 9 Порядку стало підставою для
повернення виконавчого документа.

Зі змісту відповіді вбачається, що
відповідач зауважує на
невідповідності зазначеної у
виконавчому листі районного суду сумі
судового збору, що підлягає стягненню з
бюджету сумі сплаченій за квитанцією
від 19.08.2013, а також зазначає про
відсутність документу про
перерахування правової допомоги до
державного бюджету та необхідності
зазначення у виконавчому листі
розпорядника бюджетних коштів -
Державної судової адміністрації
України в частині стягнення судових
витрат на правову допомогу.

Постанова Ленінського районного суду
м. Луганська у справі №437/12086/13-а набрала
законної сили, виконавчий лист по цій
справі не визнаний таким, що не
підлягає виконання, наданий позивачем
органу казначейства своєчасно разом з
іншими, передбаченими Порядком
документами, а відтак у відповідача
були відсутні підстави для повернення
виконавчого листа без виконання.

За таких обставин суд дійшов висновку
про задоволення вимог позивача в
частині визнання протиправними дії
Управління Державної казначейської
служби у м. Луганську Луганської
області щодо невиконання виконавчого
листа Ленінського районного суду,
виданого 27.12.2013 по справі №437/12806/13-а.

Щодо вимоги позивача зобов'язати
відповідача здійснити безспірне
списання коштів з бюджету за
виконавчим листом, суд вважав, що такий
обов'язок відповідача прямо
передбачений діючим законодавством та
не потребує додаткового зобов'язання
шляхом прийняття відповідного
судового рішення.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дотримався норм матеріального та
процесуального права під час вирішення
справи, тобто відсутні підстави для
скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби у м.
Луганську Луганської області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів
О.А.Нікулін

О.П.Лях

С.В.Жаботинська