Справа № 2-а-5938/11/2218
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-5938/11/2218
Головуючий у 1-й інстанції: Чевилюк З.А.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на ухвалу
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 19 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому (далі -
відповідач) про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

5 серпня 2013 року позивач звернулась до
суду із заявою про зміну способу та
порядку виконання судового рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 03.06.2011, у
зв`язку з невиконанням постанови суду
за відсутності коштів. Просила суд
змінити спосіб виконання постанови із
зобов`язання на стягнення присуджених
виплат з рахунків відповідача, а в разі
їх відсутності за рахунок коштів
передбачених бюджетною програмою.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 19.03.2014
заяву задоволено частково: змінено
спосіб та порядок виконання постанови
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2010 щодо
зобов`язання відповідача перерахувати
та виплатити позивачу підвищення до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" від 18.11.2004 № 2195 - ІV у розмірі
мінімальної пенсії за віком у період з
21.09.2010 по день припинення права на таку
допомогу, з урахуванням виплачених сум;
стягнуто з відповідача на користь
позивача нараховану суму підвищення до
пенсії відповідно до ст. 6 вказаного
Закону.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказану ухвалу та ухвалити
нове рішення, яким заяву позивача про
зміну способу і порядку виконання
постанови залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд
першої інстанції вважав, що заява
позивача є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню, оскільки
встановлення способу і порядку
виконання рішення можливе шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

Колегія суддів не погоджується з
вищевказаними посиланнями суду першої
інстанції з таких підстав.

В своїй заяві про зміну способу і
порядку виконання рішення суду
заявником зазначено, що в зв`язку з
відсутністю коштів на рахунках
відповідача, ним не перераховано та
невиплачено позивачу надбавку до
пенсій, як дитині війни за період з
21.09.2010 до 31.01.2011 в розмірі 1750 грн. 02 коп.
та в подальшому не проводяться
надбавки до пенсії в розмірі 30% від
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Таким чином, ст. 263 КАС України
передбачено зміну чи встановлення
способу виконання судового рішення
саме резолютивної частини рішення, яка
містить висновки по суті позовних
вимог, а тому суд першої інстанції не
може змінювати змісту резолютивної
частини судового рішення.

З огляду на викладені правові норми та
зазначені обставини справи суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що задоволення заяви позивача про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення фактично змінює
зміст резолютивної частини
відповідного судового рішення, в
зв'язку з чим, апеляційний суд вважає,
що відсутні підстави для задоволення
вказаної заяви.

Крім того, позивачем не надано суду
відповідних доказів наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення, рівно як і доказів
того, що при такій зміні способу його
виконання воно буде виконане.

Вказана позивачем підстава
неможливості виконання рішення суду
через відсутність коштів у відповідача
не дає суду можливості застосування
зміни способу і порядку виконання
цього рішення, оскільки не вичерпані
інші встановлені законом заходи
виконання рішення суду, в тому числі
примусового характеру.

Таким чином, немає підстав для
задоволення подання про зміну способу
та порядку виконання постанови
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2010.

При цьому слід зазначити про ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 04.06.2014 № К/800/24788/14 в якій зазначено,
що реалізуючи своє право на захист
позивач має право вимагати від суду
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії (п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС
України).

У разі задоволення адміністративного
позову суд, обираючи спосіб захисту
порушених прав позивача, може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС
України).

Такий висновок відповідає правовій
позиції Верховного Суду України,
викладеній в постанові від 28.10.2008, в
якій вказано, що відповідно до статей 21,
105, 162 КАС України адміністративний
позов може містити вимоги щодо
визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

Також суд вважає за необхідне вказати,
що інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 року №846/12/13-13 на який посилався
суд першої інстанції, відкликаний
листом від 11.02.2014 року №173/11/14-14.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
допустив порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, у
зв'язку з чим судове рішення,
відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України,
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення суду.

Згідно із п. 6 ст. 199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 202, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому задовольнити повністю.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 19
березня 2014 року - скасувати та
постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.