Справа № 815/3182/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3182/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1939, 57 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області (далі - позивач або УПФУ в
Комінтернівському районі Одеської
області) звернулось до суду з позовом
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - відповідач) про стягнення
заборгованості по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1939,57 грн. Свої вимоги
позивач обґрунтовує порушенням
відповідачем вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та просить стягнути
заборгованість по сплаті недоїмки зі
страхових внесків у сумі 1939,57 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Від позивача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
у відсутність представника управління.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про місце, дату, та час
судового засідання була повідомлена
належним чином. Подала до суду заяву, в
якій зазначила, що адміністративний
позов УПФУ в Комінтернівському районі
Одеської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 визнає у повному
обсязі, зобов'язується погасити
заборгованість у розмірі 1939,57 грн. на
протязі 7 днів та просить розглянути
справу без її участі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо
не має перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище зазначені підстави,
суд вирішив розглянути справу у
письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також
дослідивши обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх
доказами, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до Указу Президента №121/2001
від 01.03.2001 року «Про положення про
Пенсійний фонд України», Пенсійний
фонд України є центральним органом
виконавчої влади, що здійснює
керівництво та управління солідарною
системою загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії
та готує документи для їх виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату
пенсій, допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, здійснює контроль за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду
України. Діяльність Пенсійного фонду
України спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра праці та
соціальної політики України.

Згідно ст. 72 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року,
джерелами формування коштів
Пенсійного фонду є страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; суми від фінансових
санкцій, застосованих відповідно до
цього Закону та інших законів до
юридичних та фізичних осіб за
порушення встановленого порядку
нарахування, обчислення і сплати
страхових внесків та використання
коштів Пенсійного фонду, а також суми
адміністративних стягнень, накладених
відповідно до закону на посадових осіб
та громадян за ці порушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»від 08.07.2010 № 2464-VI
(далі - Закон № 2464) платниками єдиного
внеску є: роботодавці: підприємства,
установи та організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Згідно п. 3 Розділу VIII Прикінцеві та
перехідні положення Закону № 2464 з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску. Перереєстрація
платників страхових внесків та
застрахованих осіб не здійснюється.
Пенсійний фонд спільно з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Державною
податковою адміністрацією України
проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з Державною податковою
адміністрацією України за погодженням
з фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 11 березня
2001 року зареєстрована
Комінтернівською
райдержадміністрацією Одеської
області про що 05.03.2001 року зроблено
запис у журналі обліку реєстраційних
справ за № 04057155Ф0020952, про що свідчить
копія свідоцтва про державну
реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи (а.с. 7).

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Абзацом 1 статті 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
страхувальниками відповідно до цього
Закону є роботодавці: підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники - це роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до вказаної статті страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 статті 15 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» платниками
страхових внесків до солідарної
системи є страхувальники, зазначені в
статті 14 цього Закону.

Частинами 3 та 4 ст. 15 встановлено, що
страхувальники набувають статусу
платників страхових внесків із дня їх
реєстрації у територіальному органі
Пенсійного фонду. Платникам страхових
внесків у десятиденний термін після їх
реєстрації видається повідомлення про
реєстрацію платника страхових внесків
за формою, встановленою правлінням
Пенсійного фонду.

Крім того, у відповідності до ст.1
Закону України №-2464-IV під єдиним
внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
розуміється консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 2 ст.3 Закону України №2464-IV
передбачено, що єдиний внесок є
загальнообов'язковим платежем.

Згідно п. 5 ст.7 Закону України № 2464 - IV
єдиний внесок нараховується на суми
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того, чи
виплачені такі суми фактично після їх
нарахування до сплати.

Відповідно до ст.9 Закону України №2464-IV
та Інструкції «Про порядок нарахування
і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яка
затверджена постановою Правління
Пенсійного фонду України 27.09.2010р. № 21-5
та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 27.10.2010р. за №994/18289
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування згідно
встановлених законодавством строків і
тарифів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Згідно з ч. 8, 12 ст. 9 даного Закону
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Як встановлено судом, фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 знаходиться на
обліку в УПФУ в Комінтернівському
районі Одеської області та відповідно
до ст.ст. 14, 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та з 01 січня 2011 року -
Закону України «Про збір та облік
єдиного на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» є
страхувальником та платником
страхових внесків.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до законів України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» та
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 08.07.2010р. №
2461-VI, платники спрощеної системи
оподаткування зобов'язані сплачувати
страхові внески у розмірі, який
визначається ними самостійно. При
цьому сума страхового внеску з
урахуванням частини фіксованого або
єдиного податку, що перерахована до
Пенсійного фонду, повинна становити не
менше мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу.

Крім того, відповідно підпункту 3.2
розділу 3 Порядку формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 08.10.2010 року № 22-2 і
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 01.11.2010р. за № 1014/18309 зазначено,
що фізичні особи - підприємці самі за
себе формують та подають до органів
Пенсійного фонду звіт один раз на рік
до 1 квітня року, наступного за базовим
звітним періодом. Базовим звітним
періодом є календарний рік. Звіт
подається за формою згідно з додатком 5
до цього Порядку.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку
звіт за 2010 рік подається за формою
встановленою Порядком формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органам Пенсійного фонду
України, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України від
05.11.2009 року № 26-1, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 24.11.2009
року за № 1136/17152.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 та ч. 6 ст. 20
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.
Страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Судом встановлено, що станом на 26.05.2014
року у відповідача рахується
заборгованість зі сплати страхових
внесків у розмірі 1939,57 грн., що виникла
01.04.2011 року на підставі поданого
відповідачем звіту про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України за 2010 рік та винесеного
позивачем рішення про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків № 97 від 25.02.2014 року
(фінансові санкції - 166,11 грн., пеня - 1172,18
грн.), що підтверджується розрахунком
боргу, копією картки особового рахунку
відповідача та копією рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків №
97 від 25.02.2014 року (а.с. 6, 9-10).

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суми страхових
внесків, які своєчасно нараховані та
несплачені страхувальниками у строки,
визначені ст. 20 зазначеного Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених ч. 3 ст. 20 Закону,
вважаються простроченою
заборгованістю зі сплати страхових
внесків - недоїмкою.

В судовому засіданні встановлено, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області відповідачу було виставлено
вимогу про сплату боргу № Ф-62 від 03.01.2013
року на суму 1501,28 грн.

Згідно вимог ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимог про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки, проте судом
встановлено, що заборгованість
відповідача зі сплати страхових
внесків не погашена, що
підтверджується карткою особового
рахунку платника.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
платники збору сплачують до Пенсійного
фонду України в порядку, визначеному
законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», страхові внески
є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України у порядку,
встановленому цим Законом.
Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів.

З урахуванням встановлених фактів,
оцінюючи надані позивачем по справі
докази у сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є
обґрунтованими, такими, які
підтверджені доказами та відповідають
чинному законодавству України, а отже
сума заборгованості по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 1939,57 грн. повинна бути стягнута
з відповідача.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутністю витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94
КАС України стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-164 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1939, 57 грн. -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі Одеської області (, р/р 010 в Комінтернівській
філії - Одеське обласне управління АТ
«Ощадбанк», МФО 328845) заборгованість по
сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 1939 грн. 57 коп.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
С.О. Cтефанов