Справа № 813/246/13-а
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Справа №
876/10593/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Сеника Р.П., Клюби В.В.

з участю секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з'явився

відповідача по справі: представника
Квасниці Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Сихівському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«Габен» до Державної податкової
інспекції в Сихівському районі м.
Львова про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю «Габен» (далі - ТзОВ
фірма «Габен») в січні 2013 року
звернулося з позовом в суд до Державної
податкової інспекції в Сихівському
районі м. Львова про визнання недійсним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 19
вересня 2012 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що ТзОВ фірма «Габен»
експортувала ячмінь у травні та червні
2012 року на підставі
зовнішньоекономічного біржового
контракту про експорт № 47/13-ЗЕ від
19.04.2012 року. Позивач вказує на те, що
наявність біржового контракту
свідчить про наявність факту
реалізації за біржовими цінами, які
існували на ринку в момент укладання
договору, а не в момент відвантаження
товару. Позивач додатково зазначає, що
експортував ячмінь 3-го класу ДСТУ 3769-98
урожаю 2011 року з конкретно визначеними
якісними характеристиками, проте
відповідачем взагалі не проводилось
детального порівняння аналізу таких
факторів, як розмір партії, спосіб
поставки, базис поставки, детальні
якісні кондиції товару в рамках ДСТУ і
як наслідок відповідач не дотримав
порядку визначення рівня звичайної
ціни, як це визначено п. 1.20 ст. 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року в справі №813/246/13а
адміністративний позов було
задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Державною податковою
інспекцією в Сихівському районі м.
Львова подано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року в справі №813/246/13а та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог, апелянт зазначає, що на підставі
моніторингу інформаційно-аналітичних
ресурсів, які містять дані про ринкові,
біржові та світові ціни на окремі групи
товарів, середніх цін імпорту свідчить
про наявність фактів невідповідності
експортних цін рівню зазначених
показників, мають місце випадки
експорту продукції за цінами практично
на рівні закупівлі сировини. Апелянт
також зазначає, що відповідно до огляду
цін українського та світового товарних
ринків за даними Біржового вісника
Київської агропромислової біржі
світові ціни на товар ячмінь 3-го сорту
становили 1976,6 грн. за тонну.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Сихівському
районі м. Львова необхідно залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, що в період часу з
22.08.2012 року по 29.08.2012 року ДПІ у
Сихівському районі міста Львова було
проведено планову виїзну перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Габен» з
питань достовірності нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість та податку на прибуток за
квітень, травень, червень 2012 року.

За наслідками перевірки складений Акт
№ 1443/22-10/20832731 від 30.08.2012 р. «Про
результати позапланової перевірки
ТзОВ «Габен» з питань достовірності
нарахування та своєчасності сплати
податку на прибуток за квітень,
травень, червень 2012 року при здійсненні
експортних операцій» (надалі - Акт
перевірки).

Перевіркою встановлено, що в порушення
п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу
України із змінами та доповненнями
фірмою "Габен" занижено податок на
прибуток за 2 кв. 2012 року при здійсненні
експортних операцій на суму 7 632 грн.

На підставі Акта перевірки, ДПІ у
Сихівському районі м. Львова
Львівської області ДПС винесене
податкове повідомлення-рішення (форма
"Р") № від 19.09.2012 року, згідно з яким
ТзОВ «Габен» збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на прибуток на
суму 9 540,00 гривень, в тому числі за
основним платежем - 7 632,00 грн., за
штрафними санкціями - 1 908,00 грн.

Судом першої інстанції також
встановлено та це стверджується
матеріалами справи, що 19.04.2012 року ТзОВ
фірма "Габен" (Продавець) і "Alfred C.Toepfer
International GmbH" (Покупець), Німеччина
укладено зовнішньоекономічний
біржовий контракт про експорт № 47/13-ЗЕ,
згідно з яким Продавець зобов'язується
продати та поставити, а Покупець -
оплатити та прийняти біржовий товар, а
саме: ячмінь 1-го, 2-го і 3-го класів,
українського походження врожаю 2011
року, насипом, на умовах поставки СРТ
-ст. Одеса-Порт-Екс., ОдЗД, Україна,
вантажоодержувач - ПрАТ
«Укрелеваторпром» (портовий елеватор).
Поставка здійснюється залізницею.

19.04.2012 року на аграрній біржі
зареєстровано зовнішньоекономічний
біржовий контракт про експорт № 47/13-ЗЕ
19.04.2012 року.

05.06.2012 року ТзОВ фірма «Габен» уклали
Додатковий Договір № 1 до
зовнішньоекономічного біржового
контракту про експорт № 47/13-ЗЕ від
19.04.2012 року.

05.06.2012 року на аграрній біржі
зареєстровано Додатковий Договір № 1
до зовнішньоекономічного біржового
контракту про експорт № 47/13-ЗЕ від
19.04.2012 року.

Згідно цього контракту та додатків до
нього ТзОВ фірма «Габен» у травні та
червні 2012 року експортувала ячмінь 3
класу ДСТУ 3769-98, урожаю 2011 року для
кормових цілей, натура 638 г/л, вологість
13,3%, частка дрібного зерна 8,2 %, зернова
домішка 0,7%, смітна домішка 1,4 %, биті
зерна 0,70%, радіоактивність не більше 50
бк/кг по цезію 137, країна виробництва
Україна.

Висновок перевіряючих зроблено на
підставі порівняння ціни на
експортовані фірмою «Габен» товари з
цінами на ідентичні чи однорідні
товари на світовому ринку, а саме ціни
на ячмінь 3-го класу урожаю 2011 року, який
відповідає ДСТУ-3769:98. Такий висновок
ґрунтується на основі даних взятих з
мережі інтернет, зокрема сайту visnuk.kiev.ua
- Біржовий вісник Київської
агропромислової біржі.

Як зазначає податкова інспекція
відповідно до огляду цін українського
та світового товарних ринків за даними
Біржового вісника Київської
агропромислової біржі світові ціни на
товар - ячмінь 3-го сорту становили 1976,6
грн. за тонну, однак позивачем товар
реалізовано за цінами в травні 2012 року -
1917,8 грн. за тонну, в червні 2012 року - 1918
грн. за тонну.

Відповідно до статті 39 Податкового
кодексу України (п. 39.4.) за методом
порівняльної неконтрольованої ціни
(аналогів продажу) застосовується ціна,
яка визначається за ціною на ідентичні
(а за їх відсутності - однорідні) товари
(роботи, послуги), що реалізуються
(придбаваються) не пов'язаній з
продавцем (покупцем) особі за звичайних
умов діяльності.

Відповідно до п. 1 розділу ХХ Перехідних
положень Податкового кодексу України,
до 1 січня 2013р. діє п. 1.20 ст. 1 20 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Положеннями підпункту 1.20.1 пункту 1.20
статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
передбачено, що якщо цим пунктом не
встановлено інше, звичайною вважається
ціна товарів (робіт, послуг), визначена
сторонами договору. Якщо не доведене
зворотне, вважається, що така звичайна
ціна відповідає рівню справедливих
ринкових цін.

Також за нормою зазначеного підпункту
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»:

- Справедлива ринкова ціна - це ціна, за
якою товари (роботи, послуги)
передаються іншому власнику за умови,
що продавець бажає передати такі
товари (роботи, послуги), а покупець
бажає їх отримати за відсутності
будь-якого примусу, обидві сторони є
взаємно незалежними юридично та
фактично, володіють достатньою
інформацією про такі товари (роботи,
послуги), а також ціни, які склалися на
ринку ідентичних (а за їх відсутності -
однорідних) товарів (робіт, послуг).

- Ринок товарів (робіт, послуг) - сфера
обігу товарів (робіт, послуг), яка
визначається виходячи з можливості
покупця (продавця) реально і без
значних додаткових витрат придбати
(продати) товар (роботу, послугу) на
найближчій стосовно будь-якої із
сторін договору території.

- Ідентичні товари (роботи, послуги) -
товари (роботи, послуги), що мають
однакові характерні для них основні
ознаки. Під час визначення
ідентичності товарів беруться до
уваги, зокрема, їх фізичні
характеристики, які не впливають на їх
якісні характеристики і не мають
суттєвого значення для визначення
ознак товару, якість і репутація на
ринку, країна походження та виробник.
Незначні відмінності в їх зовнішньому
вигляді можуть не враховуватися.

- Однорідні товари (роботи, послуги) -
товари (роботи, послуги), які не є
ідентичними, мають подібні
характеристики і складаються зі схожих
компонентів, що дозволяє їм виконувати
однакові функції та (або) бути
взаємозамінними. Під час визначення
однорідності товарів (робіт, послуг)
беруться до уваги, зокрема, їх якість,
наявність товарного знака, репутація
на ринку, країна походження та
виробник.

Відповідно до підпункту 1.20.2 пункту 1.20
статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
для визначення звичайної ціни товару
(робіт, послуг) використовується
інформація про укладені на момент
продажу такого товару (роботи, послуги)
договори з ідентичними (однорідними)
товарами (роботами, послугами) у
співставних умовах. Зокрема,
враховуються такі умови договорів, як
кількість (обсяг) товарів (наприклад,
обсяг товарної партії), строки
виконання зобов'язань, умови платежів,
звичайних для такої операції, а також
інші об'єктивні умови, що можуть
вплинути на ціну. При цьому умови
договорів на ринку ідентичних (у разі
їх відсутності - однорідних) товарів
(робіт, послуг) визнаються
співставними, якщо відмінність між
такими умовами суттєво не впливає на
ціну, або може бути економічно
обґрунтована. При цьому враховуються
звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни. Зокрема, але не
виключно, враховуються знижки,
пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних
товарів; маркетинговою політикою, у
тому числі при просуванні товарів
(робіт, послуг) на ринки; наданням
дослідних моделей і зразків товарів з
метою ознайомлення з ними споживачів.

Згідно підпункту 1.20.5 пункту 1.20 статті
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», у разі коли ціни
на товари (роботи, послуги) підлягають
державному регулюванню згідно із
законодавством, звичайною вважається
ціна, встановлена згідно з принципами
такого регулювання. Це правило не
поширюється на встановлення
мінімальної продажної ціни - у цьому
випадку звичайною є справедлива
ринкова ціна.

При цьому, приписами підпункту 1.20.51
пункту 1.20 статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
передбачено, що якщо звичайна ціна не
може бути визначена з використанням
норм попередніх підпунктів цього
пункту, то для доказів обґрунтування її
рівня застосовуються правила,
визначені національними положеннями
(стандартами) бухгалтерського обліку, а
також національними стандартами з
питань оцінки майна та майнових прав. З
метою оподаткування терміни
«справедлива вартість», «ринкова
вартість» та «чиста вартість
реалізації», які використовуються в
національних положеннях (стандартах)
бухгалтерського обліку та
національних стандартах з питань
оцінки майна і майнових прав,
прирівнюються до терміну «звичайна
ціна», визначеного цим Законом.

Підпунктом 1.20.6 пункту 1.20 статті 1
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» передбачено, що
у разі коли на відповідному ринку
товарів (робіт, послуг) не здійснюються
операції з ідентичними (у разі їх
відсутності - однорідними) товарами
(роботами, послугами), або якщо
неможливо визначити їх ціну через
відсутність або недоступність
відповідної інформації, звичайною
ціною вважається ціна договору.

Обов'язок доведення того, що ціна
договору не відповідає рівню звичайної
ціни у випадках, визначених цим
Законом, відповідно до підпункту 1.20.8
пункту 1.20 статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
покладається на податковий орган у
порядку, встановленому законом. При
проведенні перевірки платника податку
податковий орган має право надати
запит, а платник податку зобов'язаний
обґрунтувати рівень договірних цін або
послатися на норми абзацу першого
підпункту 1.20.1 цього пункту.

Отже, як зазначалося вище, обов'язок
доведення того, що ціна договору не
відповідає рівню звичайної ціни у
випадках, визначених Законом України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», покладається на
податковий орган.

Якщо ж не доведено зворотнє, звичайною
вважається ціна, визначена сторонами
договору.

При цьому, для визначення звичайної
ціни використовується інформація про
укладені на момент продажу такого
товару (роботи, послуги) договори з
ідентичними (однорідними) товарами
(роботами, послугами) у співставних
умовах. Разом з цим, необхідно
враховувати, чи є умови таких договорів
співставними, важливе значення мають і
властивості товарів, які є предметом
купівлі-продажу.

З'ясування рівня звичайних цін має
відбуватися відповідно до визначеної
процедури, а необхідна інформація -
надаватися уповноваженим державним
органом. У зв'язку з цим будь-які дані,
надані приватними структурами чи не
уповноваженими на це державними
органами (висновки, результати
досліджень, витяги з реєстру прав
власності на нерухоме майно тощо), не є
статистичними документами стосовно
звичайних цін на товари (роботи,
послуги) та не можуть бути підставою
для визначення звичайної ціни.

Податковий орган, як вже зазначалося
вище, стверджуючи, що поставки ячменю 3
класу здійснювались позивачем за
цінами, які є меншими за звичайні,
посилається на інформацію щодо
світових цін на ячмінь 3 класу з
Інтернет - ресурсів, а саме сайту
Біржового вісника Київської
агропромислової біржі. Однак вказану
інформацію, як вірно зазначено судом
першої інстанції, не можна вважати
статичною стосовно звичайних цін на
товари (роботи, послуги) та вона не може
бути підставою для визначення
звичайної ціни, оскільки така
інформація не надана уповноваженим
органом.

Також, як слідує з акту перевірки,
відповідач посилаючись на зазначені
джерела інформації щодо світових цін
на ячмінь 3 класу, не визначав обставини
щодо зазначення в таких джерелах
суттєвих умов, які можуть впливати на
формування ціни при продажу товару
позивачем, зокрема, як кількість (обсяг)
товарів (наприклад, обсяг товарної
партії), строки виконання зобов'язань,
умови платежів, звичайних для такої
операції, а також інші об'єктивні умови,
що можуть вплинути на ціну, в тому числі
конкретно визначені якісні
характеристики товару.

Отже, з огляду на викладене та виходячи
з встановлених фактичних обставин
справи, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, що встановлене
відповідачем заниження позивачем
податку на прибуток у зв'язку із
невідповідністю ціни контрактів
(договорів) рівню звичайних цін, не
доведено податковим органом у
встановленому Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
порядку.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів, вважає, що апеляційні вимоги
Державної податкової інспекції в
Сихівському районі м. Львова є
неаргументованими та не підлягають до
задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Сихівському
районі м. Львова залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2013 року в справі №813/246/13а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі, відповідно до
ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.П. Сеник

В.В. Клюба