Справа № 826/5562/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2014 року 15:20
№ 826/5562/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -
З позовом до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Київської міської ради (далі -
відповідач) про визнання протиправними
дій відповідача щодо порушення
процедури розгляду клопотання ОСОБА_1
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо отримання у
власність земельної ділянки для
індивідуального гаражного будівництва
у межах норм безоплатної приватизації
орієнтовною площею 0,10 га в межах міста
Києва та зобов'язання відповідача
розглянути зазначене клопотання у
відповідності до норм чинного
законодавства відповідно до вимог
положень частини сьомої статті 118
Земельного кодексу України із
прийняттям аргументованого законного
рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
клопотання про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
отримання у власність земельної
ділянки для індивідуального гаражного
будівництва у межах норм безоплатної
приватизації орієнтовною площею 0,10 га
в межах міста Києва не розглянуто
уповноваженим на це органом місцевого
самоврядування, а саме не винесено на
розгляд сесії Київської міської ради
та відповідно не прийнято рішення. Такі
дії відповідача, як вважає позивач,
порушують його права та законні
інтереси, гарантовані Конституцією та
нормами чинного законодавства України.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав позовні
вимоги та просив позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, заяв про розгляд справи
за його відсутності не подавав,
письмових заперечень проти позову
також не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням
вимог статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся із клопотанням від
07.02.2014 року б/н до Київської міської
ради про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою по відведенню земельної
ділянки орієнтовною площею 0,10 га по
передачі її безоплатно у власність для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки) в межах
міста Києва.

До клопотання додано копію паспорту та
ідентифікаційного коду, графічні
матеріали, копію договору доручення №
40/02/14 - зд від 07.02.2014 року

Листом від 07.04.2014 року № 05702-08/К-459-1155
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) повідомив позивача про
невідповідність поданого ним
клопотання вимогам Земельного кодексу
України та Тимчасового порядку
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові
та надавши їм належну правову оцінку,
проаналізувавши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Земельні відносини в Україні
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 14 Конституції України
право власності на землю гарантується,
це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою відповідно до закону. Порядок
та підстави набуття громадянами права
власності на земельні ділянки із
земель державної або комунальної
власності визначений Земельним
кодексом України.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Відповідно до частини шостої статті 118
Земельного кодексу України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність. Відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею (п.6 ст.118
Земельного кодексу України).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку (п.7 ст.118 Земельного
кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.122, сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Статтею 121 Земельного кодексу України
визначено, що громадяни України мають
право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) в містах в
розмірі не більше 0,10 гектара.

Статтею 9 Земельного кодексу України
визначено, що до повноважень Київської
міської ради у галузі земельних
відносин на їх території належить:
розпорядження землями територіальної
громади міста, передача земельних
ділянок комунальної власності у
власність громадян та юридичних осіб
відповідно до цього Кодексу, вирішення
інших питань у галузі земельних
відносин відповідно до законодавства,
зокрема Закону України "Про місцеве
самоврядування".

З метою реалізації покладених на неї
повноважень щодо розпорядження землею
в межах міста Київською міською радою
було прийнято рішення від 28.02.2013р. №63/9120
про затвердження Тимчасового порядку
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність із земель
комунальної власності в місті Києві.

Так, відповідно до пункту 21 Тимчасового
порядку передачі (надання) земельних
ділянок у користування або у власність
із земель комунальної власності в
місті Києві, затвердженого рішенням
Київської міської ради від 28.02.2013р.
№63/9120 громадяни, зацікавлені в
одержанні земельної ділянки у межах м.
Києва для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
гаражного та дачного будівництва чи
ведення садівництва, подають
безпосередньо до Київської міської
ради клопотання про передачу земельної
ділянки у власність, а у разі наміру
одержати земельну ділянку для
зазначених цілей в оренду - клопотання
в довільній формі про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою.

У клопотанні про передачу земельної
ділянки у власність, а у разі наміру
одержати земельну ділянку в оренду - у
клопотанні про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
зазначаються цільове призначення
ділянки, орієнтовний розмір і місце
розташування земельної ділянки. У
клопотанні відповідно до Закону
України "Про захист персональних
даних", також зазначається в довільній
формі згода громадянина на обробку в ПК
"Кадастр" його персональних даних,
зазначених у клопотанні та доданих до
нього документах.

До клопотання додаються:

- викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали у
масштабі не менше 1:2000, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки;

- витяг з містобудівного кадастру;

- витяг з міського земельного кадастру;

- нотаріально посвідчена письмова
згода землекористувача на вилучення
земельної ділянки чи її частини при
формуванні нової земельної ділянки (у
разі необхідності вилучення земельної
ділянки) або припинення права
користування земельною ділянкою чи її
частиною при формуванні нової
земельної ділянки (у разі добровільної
відмови від права користування
земельною ділянкою) із зазначенням
розмірів передбаченої для вилучення
(припинення права користування)
земельної ділянки та умов її вилучення,
а також документи, що посвідчують
правонаступництво землекористувача,
якщо таке було, або у разі ненадання чи
відмови у наданні такої згоди - рішення
суду про вирішення цього питання;

- нотаріально посвідчені копії
документів щодо правового статусу
об'єктів нерухомого майна (житлового
будинку та інших будівель, споруд) та
копія матеріалів технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна (житлового будинку та інших
будівель, споруд), якщо такі
розташовані на земельній ділянці;

- копії рішень уповноважених органів
про передачу земельної ділянки в
користування (у разі подачі клопотання
щодо земельної ділянки, яка надавалась
в користування до 15.03.91 - до введення в
дію Земельного кодексу Української
РСР) або довідка Департаменту
містобудування та архітектури про
відсутність в архіві документів щодо
відведення відповідної земельної
ділянки (крім подачі клопотання щодо
передачі сформованої земельної
ділянки без зміни її цільового
призначення);

- копії документів, що посвідчують
право на земельну ділянку (за
наявності, а у разі подачі клопотання
щодо передачі сформованої земельної
ділянки без зміни її цільового
призначення - обов'язково);

- копія реєстраційного номера
облікової картки платника податку
(крім громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податку
(ідентифікаційного номера), офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України); копія
паспорта громадянина;

- довіреність або засвідчена в
установленому порядку її копія, на
підставі якої інтереси заявника
(громадянина) представляє його
уповноважена особа (у разі якщо
клопотання подається представником).

Секретаріат Київської міської ради
разом з дорученням (резолюцією)
Київського міського голови або
заступника міського голови - секретаря
Київради у день надходження клопотання
або протягом наступного робочого дня
надсилає його через приймальню
Київради з земельних питань для
опрацювання до Департаменту земельних
ресурсів.

У разі невідповідності клопотання та
складу доданих до нього документів
вимогам цього Порядку клопотання по
суті не розглядається Департаментом
земельних ресурсів, про що громадянин
інформується відповідним листом
протягом семи робочих днів з дня
надходження клопотання з секретаріату
Київської міської ради.

У цьому разі громадянин або його
уповноважена особа отримують додані до
клопотання документи у Департаменті
земельних ресурсів для приведення їх у
відповідність до вимог цього Порядку, а
при отриманні документів на звороті
клопотання громадянином або
уповноваженою ним особою робиться
відповідна відмітка з описом отриманих
документів, яка скріплюється підписом
громадянина або уповноваженої ним
особи із зазначенням дати отримання
документів.

Після приведення документів, що були
додані до клопотання, у відповідність
до вимог цього Порядку громадянин
подає клопотання до Київської міської
ради в порядку, встановленому цією
статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, до
клопотання від 07.02.2014 року бн, поданого
до Київської міської ради, позивачем
додано лише копію паспорту та
ідентифікаційного коду, графічні
матеріали, копію договору доручення №
40/02/14-зд від 07.02.2014 року.

Таким чином, клопотання про безоплатне
надання земельної ділянки із земель
комунальної власності, що не
відповідає вимогам п. 6 ст. 118 Земельного
Кодексу України та ст. 15 Тимчасового
порядку, не може бути розглянуто по
суті та повертається особі для
доопрацювання, що не позбавляє її права
повторно звернутись з зазначеним
питанням.

Отже, судом встановлено, що
відповідачем правомірно передано
заяву позивача для опрацювання її до
Департаменту земельних ресурсів.
Департаментом земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), в свою чергу,
правомірно повернуті документи
позивачеві для доопрацювання, оскільки
вони подані не в повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного та
аналізу норм законодавства, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для визнання протиправними дій
відповідача щодо порушення процедури
розгляду клопотання про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо отримання у власність
земельної ділянки для індивідуального
гаражного будівництва у межах норм
безоплатної приватизації орієнтовною
площею 0,10 га в межах міста Києва, а
відтак у цій частині слід відмовити.

Крім того, у своїй позовній заяві
позивач просить зобов'язати
відповідача винести на засідання
найближчої сесії Київської міської
ради та розглянути подане клопотання
позивача про надання безоплатно у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,10 га в межах міста
Києва.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного
кодексу України передбачено, що
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Виходячи з зазначених норм вбачається,
що розгляд клопотання про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки належить до компетенції
відповідача.

При цьому, суд звертає увагу на ту
обставину, що на засіданні Київської
міської ради має розглядатися не
клопотання про надання земельної
ділянки, а підготовлений за
результатами його опрацювання проект
рішення, тому висновок позивача про
обов'язковість розгляду його
клопотання на сесії Київської міської
ради не може бути визнаний
обґрунтованим.

Разом з тим, адміністративний суд,
перевіряючи рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність
встановленим частиною третьою статті 2
КАС України критеріям, не втручається у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за такими критеріями.
Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Отже, адміністративний суд не
наділений повноваженнями втручатися у
вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за критеріями визначеними
статтею 2 КАС України.

Будучи правозастосовним органом, суд
не може підміняти собою інші органи та
перебирати на себе їх повноваження, а
відтак позовна вимога про зобов'язання
відповідача винести на засідання
найближчої сесії Київської міської
ради та розглянути подане клопотання
позивача про надання безоплатно у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,10 га в межах міста
Києва для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки) в
адміністративних межах міста Києва
задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, надавши оцінку
з урахуванням усіх доказів у справі в
їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та такими, що задоволенню не підлягають
в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а доказів понесення ним інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи, суду не
надано, судові витрати стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд
,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко