Справа № 261/1191/14-а
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Трінька О.В.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
справа №261/1191/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

судді - доповідача: Жаботинської С.В.,
суддів: Лях О.П., Нікуліна О.А., секретар
судового засідання Гуринович А. Б., за
участю позивачки ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу апеляційні скарги
ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду
України в Петровському районі м.
Донецька на постанову Петровського
районного суду м. Донецька від 21 травня
2014 р. у справі № 261/1191/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Петровському районі м.
Донецька про визнання протиправним та
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька в якому
просить:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Петровському районі м.
Донецька від 30.01.2014 року № 429 «Про
відмову в перерахунку пенсії», а саме
про відмову врахувати при перерахунку
пенсії державного службовця суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, виногороди за вислугу років, а
також індексації заробітної плати,
зазначені у довідці від 10.01.2014 року №
102-21-11, виданої Державною фінансовою
інспекцією в Донецькій області, які
враховуються при розрахунку пенсії та
із яких сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Петровському районі м.
Донецька здійснити з 21.01.2014 року
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця, з урахуванням
усіх виплат, з яких сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, від сукупного
оподатковуваного доходу, в тому числі
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення соціально-
побутових питань, виногороди за
вислугу років та суми індексації
заробітної плати, з яких сплачено
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Постановою Петровського районного
суду м. Донецька від 21 травня 2014 р. у
справі № 261/1191/14-а позовні
вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Петровському районі м.
Донецька № 338429 від 30 січня 2014 року про
відмову врахувати при перерахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_2
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати,
винагороди за вислугу років зазначені
у довідці № 102-21-11 від 10 січня 2014 року
виданої Державною фінансовою
інспекцією в Донецькій області, які
враховуються при розрахунку пенсії та
із яких сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

¦

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Петровському районі м.
Донецька здійснити з 01 лютого 2014 року
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця ОСОБА_2 з
урахуванням усіх виплат, з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в тому числі сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, винагороди за вислугу років та
суми індексації заробітної плати, з
яких сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з вказаною постановою
суду сторани подали апеляційні скарги,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. Позивач зазначає,
що при перерахунку її пенсії повинна
застосовуватись ст. 37 Закону України
"Про державну службу" в редакції чинній
на момент виходу її на пенсію вказуючи,
що вона має право на перерахунок пенсії
у розмірі 90 відсотків від заробітної
плати, призначеної їй з урахуванням
довідки від 10.01.2014 року та виплат на які
сплачені страхові внески. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі та зобов'язати відповідача
здійснити з 01.02.2014 року перерахунок та
виплату пенсії державного службовця в
розмірі 90 % від заробітної плати, з
урахуванням довідки та виплат.

Відповідач вказує, що матеріальна
допомоги, винагороди за вислугу років,
індексації заробітної плати не
належить до складових заробітної плати
державного службовця. Підстав для
зарахування зазначених виплат при
нарахуванні пенсії державного
службовця не має. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції, та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційних скарг, встановила
наступне.

Позивачка перебуває на пенсійному
обліку у відповідача та з 21.11.2007 року
отримує пенсію за віком відповідно до
Закону України «Про державну службу».

21.01.2014 року позивачка звернулась до
відповідача з заявою про проведення
перерахунку призначеної пенсії з
урахуванням виплачених їй
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації заробітної плати,
виногороди за вислугу років,
відповідно до довідки про складові
заробітної плати, що подаються для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Відповідач листом від 30.01.2014 року
відмовив позивачу у перерахунку
пенсії, посилаючись на те, що
матеріальна допомога та індексація
заробітної плати, премія, доплати за
ранг, надбавка за вислугу років на
державній службі не є складовими
заробітної плати державного службовця,
а тому не враховується при розрахунку
пенсії державного службовця та
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державним
службовцям з 01.10.2011 року призначаються
в розмірі 80 відсотків від суми їх
заробітної плати.

Згідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частина 2 ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» вказує, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю
понад установлені норми, за трудові
успіхи та винахідливість і за особливі
умови праці. Вона включає доплати,
надбавки, гаранті: компенсаційні
виплати, передбачені чинним
законодавством: премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань і
функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.
2.2.2 ст. 2 Інструкції по статистиці
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року № 5.
зареєстрованої Міністерством юстиції
України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, де
вказано, що у склад фонду додаткової
заробітної плати входять премії та
винагороди, в т.ч. за вислугу років, які
мають систематичний характер.
Відповідно п. 2.3.3 ст. 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці. Відповідно до вказаних
нормативних актів надбавка є складовою
частиною винагороди, яка є додатковою
заробітною платою, тобто стосовно
поняття заробітної плати, визначеного
ст. 33 Закону України «Про державну
службу» є іншою надбавкою.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 року № 865 посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років при призначенні
пенсії відповідно до Закону України
„Про державну службу" враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії, а згідно пп. 2 п.
4 цієї ж постанови посадовий оклад,
надбавки за ранг та вислугу років
враховуються в розмірах, установлених
Кабінетом Міністрів України на момент
виникнення права на перерахунок за
відповідною посадою та рангом на
момент призначення (перерахунку)
пенсії. Позивачі на момент звільнення
отримувала відповідну надбавку згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.09.1997 року № 1013.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04 грудня
2008 року за N 1161/15852, передбачено
обов'язкові реквізити довідки про
заробітну плату, в тому числі
встановлено складові заробітної плати,
які враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії. Дана постанова
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 04.12.2008 року за № 1161/15852.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва тю
справі № 2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» (далі - форма №
5-1), якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011 р.- єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до Закону України від 24.03.1995
р. № 108/95-ВР «Про оплату праці»
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-ІV не містить
визначення заробітної плати, на
підставі якої здійснюється розрахунок
пенсії. Із змісту статті 40 вказаного
Закону вбачається, що з середньої
заробітної плати (доходу) повинні бути
сплачені страхові внески.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плати
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких, згідно з
цим Законом, були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально побутових питань, винагорода
за вислугу років, суми індексації
заробітної плати, входять до системи
оплати праці державного службовця, та
повинні бути враховані при призначені
пенсії позивачки.

Колегія суддів не приймає доводи
апеляційної скарги відповідача щодо не
врахування при обчисленні пенсії інших
виплат отриманих позивачкою в період
роботи, оскільки чинне законодавство
як загальне, так і спеціальне відносить
до складу заробітної плати також інші
виплати на які нараховано і сплачено
страхові внески. При цьому слід
врахувати, індиксація, матеріальна
допомога, надбавка за вислугу років на
державній службі належать до
додаткових видів грошовою
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі виплати під
час перебування на державній службі та
були звільнені зі служби після їх
запровадження.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
пенсія позивачки повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона отримувала фактично на день
звільнення, в тому числі, з врахуванням
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на
оздоровлення, надбавка за вислугу
років на державній службі.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача задоволенню не
підлягає.

Щодо вимог позивачки в апеляційній
скарзі здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця в
розмірі 90 відсотків від заробітної
плати призначеної їй, то це питання не
було предметом розгляду суду першої
інстанції, оскільки такі позовні
вимоги не заявлялись.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного
судочинства України, позов
пред'являється шляхом подання позовної
заяви до суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
, суд розглядає адміністративні справи
не інакше, як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять. Кожна особа,
яка звернулась за судовим захистом,
розпоряджається своїми вимогами на
свій розсуд.

З матеріалів справи вбачаеться, що
ОСОБА_2 не було заявлено до суду першої
інстанції позовних вимог про
перерахунок її пенсії зі розрахунку 90
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції не
може розглядати позовні вимоги, що не
були заявлені в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга позивачки задоволенню не
підлягає, так як ОСОБА_2 не було
заявлено до суду першої інстанції та не
розглядалися судом першої інстанції
питання наведені в апеляційній скарзі
стосовно перерахунку її пенсії із
розрахунку 90 відсотків заробітної
плати працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу, з якої
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального
права, що відповідно до вимог ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для залишення
апеляційних скарг без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління
Пенсійного фонду України в
Петровському районі м. Донецька -
залишити без задоволення.

Постанову Петровського районного суду
м. Донецька від 21 травня 2014 р. у справі
№ 261/1191/14-а - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала суду складена
18.06.2014 року.

Колегія суддів
С.В. Жаботинська

О.П. Лях

О.А. Нікулін