Справа № 821/1349/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1349/13-а

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Жука С.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Білозерському районі
Херсонської області Державної
податкової служби до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року податковий орган
звернувся з адміністративним позовом,
у якому просив стягнути податковий
борг по податку на доходи фізичних осіб
у сумі 3340,15 грн.

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що заборгованість виникла
за рахунок несплати грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб у сумі 3340,15 грн.,
визначеного згідно податкової
декларації від 28.04.2012 року вх.№26610 про
майновий стан і доходи за 2011 рік.
Оскільки відповідач добровільно не
сплатив вказаний податковий борг,
позивач просить його стягнути у
судовому порядку.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року адміністративний позов було
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід місцевого бюджету
податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб у сумі 3340,15 грн. (три
тисячі триста сорок гривень 15 коп.).

Не погоджуючись з даною постановою
суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, у зв'язку з чим
просить його скасувати та ухвалити
нову постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
28 квітня 2012 року ОСОБА_1 подала до ДПІ
податкову декларацію про майновий стан
і доходи за 2011 рік вх. №26610 з
розрахунком податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих від операцій з продажу
(обміну) об'єктів нерухомого (рухомого)
майна та/або від надання нерухомості в
оренду (суборенду), житловий найм
(піднайм) та/або в результаті прийняття
у спадщину чи дарунок майна, згідно
якої відповідачем визначена сума
податкового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб за 2011 рік у
розмірі 3340,15 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, станом
на момент розгляду справи
заборгованість відповідачем не
погашена.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Податкового кодексу
України.

Пунктом 20.1.18. ст. 20 ПК України
передбачено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

За змістом п.54.1 ст.54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

На підставі п 56.11. ст. 56 Податкового
кодексу України не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

За правилами пункту 57.1. ст.57
Податкового кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
подавати річну декларацію про майновий
стан і доходи (податкову декларацію)
відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до п. 179.7 ст. 179
Податкового кодексу України фізична
особа зобов'язана самостійно до 1
серпня року, що настає за звітним,
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в поданій нею
податковій декларації.

Згідно зворотного боку облікової
картки, відповідач не сплатив суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб за 2011 рік у
розмірі 3340,15 грн.

За змістом пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Отже, якщо платник податку не сплатив у
встановлені строки узгоджені грошові
зобов'язання, вони стають податковим
боргом.

На підставі п.59.1. ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст. 59 Податкового
кодексу України, відповідачу 18 січня 2013
року була вручена податкова вимога від
30.11.2012 року №8. Проте відповідач
податковий борг у сумі 3340,15 грн. не
сплатив.

За правилами пп.20.1.28 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби України
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Приписами п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України передбачено право
органу податкової служби звертатися до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вичерпного
висновку, що сума несплаченого
податкового боргу документально
підтверджена наявними у справі
документами, а відповідач не
скористався правом надати до суду
заперечення щодо вказаного позову або
докази щодо сплати суми податкового
боргу.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги
податкового органу є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2013 року у справі № 821/1349/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
С.І. Жук