Справа № 805/13206/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р.
м.Київ
К/800/58360/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Стрелець
Т.Г.,

Цуркан М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу, зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька, в
якому просив визнати протиправною та
скасувати вимогу від 09 серпня 2013 року
№Ф-1389 про сплату боргу

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив про протиправність
вимог відповідача про сплату боргу,
оскільки він є фізичною
особою-підприємцем, знаходиться на
спрощеній системі оподаткування та
відповідно до ч.4 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється
від сплати єдиного внеску як пенсіонер
за віком.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року, позов задоволено; скасовано
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в Куйбишевському районі
м.Донецька про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 від 09 серпня
2013 року №Ф-1389 у розмірі 8325,59 грн.; в
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

При винесенні рішень суди першої та
апеляційної інстанцій виходили із
наявності підстав для звільнення від
сплати за себе єдиного внеску
відповідно до п.4 ч.1 та ч.4 ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Управління Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька
звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить судові рішення скасувати,
постановити нове рішення, яким визнати
правомірним вимогу про сплату боргу
від 09 серпня 2013 року №Ф-1389 та
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В касаційній скарзі відповідач
зазначає про недосягнення позивачем
встановленого ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійного віку.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та
судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем та зареєстрований у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців 13
липня 2006 року за №0026310, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця.

З листопада 2009 року перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в Куйбишевському районі м.Донецька та
отримує пенсію за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_1.

Позивач є платником єдиного податку,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування з 01 січня 2012 року, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку від 18 травня 2012 року
серії НОМЕР_2.

На підставі ст.25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» відповідачем 09
серпня 2013 року сформовано вимогу № Ф-1389
про сплату недоїмки з єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 8325,59
грн.

Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до ст.1 Закону №2464-VI єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

При цьому, Законом України від 07 липня
2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», який
набув чинності з 06 серпня 2011 року,
статтю 4 Закону №2464-VI доповнено
частиною четвертою, якою встановлено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Отже, як вірно відзначено судами
попередніх інстанцій, оскільки позивач
є пенсіонером, отримує пенсію за віком
призначену на пільгових умовах за
Списком №1, на нього з серпня 2011 року
згідно ч.4 ст.4 Закону №2464-VI не
розповсюджується обов'язок зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

За вказаними обставинами суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про неправомірність
винесення вимоги про сплату боргу від 09
серпня 2013 року № Ф-1389 на підставі ст.25
Закону №2464-VI.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Куйбишевському районі м.Донецька
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді