Справа № 2016/2-а-2719/11
Суддя: Вергун І. В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 2016/2-а-2719/11
Номер провадження 6-а/623/33/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Ізюмський міськрайонний суд в
Харківській області

в складі головуючого - судді:
Вергун І. В.

при секретарі:
Ардашевій Я. В.

за участю судового розпорядника:
Павлюченко Т. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізюмі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області,
третя особа відділ державної
виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції в
Харківській області про визнання
протиправними дій та бездіяльності
суб'єкта владних повноважень з
клопотанням про поновлення строку
подання, -

В с т а н о в и в :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом
відповідно до якого з урахуванням
уточнених вимог просить суд:

- постановити рішення, яким визнати
протиправними рішення, дії і
бездіяльність вчинених суб'єктом
владних повноважень щодо невиконання
рішення у справі № 2042/2-а-2719 про
зобов'язання УПФУ в Ізюмському районі
здійснити перерахунок та виплатити
пенсію ОСОБА_2 відповідно до вимог
ст.ст. 50,54 Закону України « Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком з 01.01.2010
року і порушення прав позивача;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області вчинити певні дії -
відновити припинене з 30.09.2011 року
нарахування державної та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю на
виконання постанови Ізюмського
міськрайонного суду від 04.04.2011 року у
справі № 2042/2-а-2719/11 про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача по невиконанню приписів
ст.ст. 50,54 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплатити пенсію з 01.01.2011 року
відповідно до вимог ст.ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком;

- стягнути з управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області 77522,74 грн.
пенсійної виплати за період з 01.01.10 року
по 30.09.2011 року нарахованої на виконання
постанови Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 04.04.2011року
у справі № 2042/2-а-2719/11 про визнання
протиправної бездіяльності
відповідача по невиконанню приписів
ст.ст. 50,54 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплатити пенсію з 01.01.2010 року,
відповідно до вимог ст. ст. 50,54 Закону
України « Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі

Харківської області подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення;

- задовольнити клопотання та
поновити строк подання заяви;

- розгляд справи провести без його
участі.

Представник відповідача та третьої
особи в судове засідання не з'явились,
про час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином,
заперечень проти позову суду не
надсилали.

Суд вважає за можливе розглянути
справу без участі сторін у справі, на
підставі наявних у справі доказів.

Судовим розглядом встановлено, що
постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 04 квітня
2011 року у справі № 2042/2-а-2719/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
( далі УПФ) позовні вимоги позивача були
задоволені. Визнано дії УПФ у здійснені
перерахунку, нарахуванні та виплаті
державної та додаткової пенсії згідно
норм ст. 50 та ст. 54 Закону України « Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
незаконними.

Зобов'язано УПФ провести перерахунок
та виплатити державну та додаткову
пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю
ОСОБА_2 з 01.01.2010 року у відповідності зі
ст.ст. 50,54 Закону України « Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого у ч. 1 ст. 28 Закону України
« Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
визначеного законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність» ( а.с.24-26).

Ухвалою колегії суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 26 квітня 2011 року постанова
Ізюмського міськрайонного суду від
04.04.2011 року у справі № 2042/2-а-2719/11
залишена без змін ( а.с.33-35).

На виконання постанови суду 20.09.2011 року
видано виконавчий лист про
зобов'язання УПФ провести перерахунок
та виплатити позивачу державну та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю ( а.с.45).

Підставою для звернення позивача з
вищезазначеними позовними вимогами
фактично було невиконання
відповідачем рішення суду, яке
вступило в законну силу.

Крім того з матеріалів справи не
вбачається того, що позивач звертався
до відповідних органів щодо вирішення
питання з примусового виконання
рішення суду.

Позивач порушив питання, що стосується
здійснення судового контролю за
виконанням судового рішення в
адміністративних справах, порядок
розгляду якого визначений в ст. 267
Кодексу адміністративного судочинства
України.

За приписами частини 9 статті 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа - позивач, на користь якої
ухвалено постанову суду, має право
подати до суду першої інстанції заяву
про визнання протиправними рішень, дій
чи бездіяльності вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду. Таку заяву може
бути подано протягом десяти днів з дня,
коли позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод, чи інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення
виконавчого листа , виданого за
відповідною постановою суду. І лише у
разі відповідності заяви вимогам,
визначеним ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вона підлягає розгляду та
вирішенню в порядку письмового
провадження або в судовому засіданні
на розсуд суду протягом 10 днів з дня її
отримання. При цьому у разі
невідповідності заяви визначеним
вимогам вона ухвалою суду повертається
заявнику.

Згідно ч. ч. 2,3 ст. 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на свій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом. Положеннями ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що постанова або ухвала
суду, яка набрала законної сили є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватись в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання. За
приписами ст. 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку встановленому Законом
України « Про виконавче провадження».

Фактично позивач просить зобов'язати
відповідача виконати рішення суду, яке
вже набрало законної силу і в силу
приписів статей 14 та 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинно виконуватись відповідачем без
ухвалення будь - яких додаткових
судових рішень.

Чинним законодавством України не
передбачено право суду приймати
рішення про зобов'язання виконати інше
рішення суду.

Крім цього, згідно позиції Верховного
суду України, викладеній в постанові
від 28.10.2008 року прийнятій у справі за
позовом до УПФ в Овруцькому районі
Житомирської області, УПтаСЗН
Житомирської обласної державної
адміністрації, обласного центру
нарахування виплати пенсії та
допомоги, Головного управління праці
та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення сум
виплат, передбачених Законом України «
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зазначено,
що відповідно до статей 21,105,162 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішень, дій чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю.

Установивши, що відповідачі порушили
норми права, які регулюють спірні
відносини, суд повинен визнати такі дії
відповідно до закону, а не ухвалити
рішення про стягнення конкретних сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно - правовий акт,
що містить зазначені норми права, та
для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верхового Суду України.

При таких даних суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 10-18,158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області,
третя особа відділ державної
виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції в
Харківській області про визнання
протиправними дій та бездіяльності
суб'єкта владних повноважень з
клопотанням про поновлення строку
подання відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду
І. В. Вергун