Справа № 807/472/13-а
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Справа № 9191/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представник відповідача -
Яблонський О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
на постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
про скасування наказів, поновлення на
службі та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області про скасування
наказів, поновлення на службі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що наказом Управління МВС
України в Закарпатській області від
12.02.2013р. №31 о/с позивача звільнено з
органів внутрішніх справ у запас (із
поставленням на військовий облік) на
підставі п. "є" ст. 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, за порушення
дисципліни. Підставою для прийняття
наказу про звільнення став наказ
Управління МВС України в Закарпатській
області №137 від 06.02.2013р. про притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності разом з іншими
працівниками УМВС України в
Закарпатській області. Позивач вважає
дані накази незаконними і такими, що
підлягають скасуванню, оскільки вони
прийняті з порушенням вимог чинного
законодавства.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 травня
2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
наказ управління міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області від 06.02.2013 року
№137 в частині звільнення із органів
внутрішніх справ начальника сектору
боротьби з незаконним обігом
наркотиків Мукачівського міського
відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області, - капітана
міліції ОСОБА_2.

Визнано протиправним та скасовано
наказ управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області від 12.02.2013 р. №31
о/с, в частині звільнення з органів
внутрішніх справ України ОСОБА_2 -
начальника сектору боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Мукачівського міського відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області.

Поновлено ОСОБА_2 на службі в органах
внутрішніх справ на посаді начальника
сектору боротьби з незаконним обігом
наркотиків Мукачівського міського
відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області, з 13 лютого 2013
року.

Стягнуто з Мукачівського міського
відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області на користь
ОСОБА_2 грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу з 13.02.2013 року по
28.05.2013 року.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені позовних вимог.

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що і призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задоволити, а постанову суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нову, якою в задоволенні позову
відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 проходив службу в органах
внутрішніх справ з 01.09.2003р. по 13.02.2013р., в
тому числі з вересня 2012р. на посаді
начальника сектору боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Мукачівського міського відділу (з
обслуговування м. Мукачево та
Мукачівського району) управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області.

Наказом Управління МВС України в
Закарпатській області від 12.02.2013р. №31
о/с позивача звільнено з органів
внутрішніх справ у запас (із
поставленням на військовий облік) на
підставі п.п. "є" п. 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, за порушення
дисципліни.

Підставою для прийняття наказу про
звільнення слугував наказ Управління
МВС України в Закарпатській області
№137 від 06.02.2013р. про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
окремих працівників УМВС України в
Закарпатській області, відповідно до
якого, за грубе порушення вимог с. 7
Закону України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ",
Присяги працівників органів
внутрішніх справ, Закону України "Про
міліцію", наказів МВС України №№ 81-2007,
157-2007, 90-2010, що проявилося в отриманні
хабара за непритягнення гр. ОСОБА_3 до
кримінальної відповідальності,
начальника сектору боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Мукачівського міського відділу (з
обслуговування м. Мукачево та
Мукачівського району) УМС України в
Закарпатській області капітана
міліції ОСОБА_2, відповідно до вимог
наказу МВС України №90-2010 та згідно п. 8
ст. 12 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, із органів
внутрішніх справ звільнити за п.п. "є" п.
64 (за порушення дисципліни) Положення
про проходження служби.

УМВС України в Закарпатській області
було проведено службове розслідування
з метою з'ясування усіх обставин
дисциплінарного проступку позивача,
результати якого відображені у
затвердженому Висновку від 05.02.2013 року.

Суд першої інстанції задоволив позов
виходячи з того, що на момент прийняття
оскаржуваних наказів рішення по
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_2 у вчинені злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України не
було прийняте, відтак висновок
відповідача про порушення позивачем
службової дисципліни, що проявилося в
отриманні хабара, тобто у вчиненні
кримінально караних дій, є
необгрунтованим та передчасним,
оскільки службові особи органів
внутрішніх справ не наділені правом
надавати оцінку зібраним у ході
досудового слідства фактам та
відповідно, робити висновок про
винність чи невинність особи у
вчиненні кримінально караних дій, доки
вина особи у скоєнні злочину не буде
доведена вироком суду.

Перевіряючи правомірність висновків
суду першої інстанції шляхом
всебічного та об'єктивного дослідження
матеріалів справи, колегія суддів не
погодилась з такими з огляду на
наступне:

Згідно п.п. «є» п. 64 Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР від
29.07.1991 року № 114, звільнення осіб
середнього, старшого і вищого
начальницького складу із служби
проводиться за порушення дисципліни.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» від
22.06.2006 №3460-ІV встановлено, що службова
дисципліна - це дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівників
органів внутрішніх справ України.
Дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Отже, працівники органів внутрішніх
справ носять особливий статус та на них
покладені обов'язки, дотримання яких є
обов'язковим, а посилання суду на
гарантії визначені Конституцією
України про те, що особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину доки її
вину не буде доведено в законному
порядку і встановлено вироком суду є
помилковим, так як позивач звільнений
за порушення дисципліни, що є окремим
пунктом звільнення, а не на підставі п.
«й» п. 64 Положення про проходження
служби (у разі набрання законної сили
рішенням суду щодо притягнення до
відповідальності за вчинення злочину
або адміністративного корупційного
правопорушення).

Статтею 7 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» визначено,
що службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького складу
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів начальника,
дотримуватися норм професійної та
службової етики, з гідністю й честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку, припиняти протиправні дії
осіб, які їх учиняють.

Згідно ст. 12 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України», начальнику
УМВС надано право застосовувати до
працівників міліції такий вид
дисциплінарного стягнення, як
звільнення з посади.

Відповідно до висновку за результатами
службового розслідування за фактом
надзвичайної події від 05.02.2013 року
встановлено, що 28.09.2012 до чергової
частини Мукачівського МВ УМВС надійшов
рапорт ОСОБА_4 про те, що цього ж дня
близько 13.20 години працівниками СБНОН
Мукачівського МВ УМВС спільно із
працівниками СКР цього ж міськвідділу,
в ході проведення операції «Мак», було
здійснено огляд домогосподарства та
підсобного приміщення (гаражу),
розташованого за адресою: м.Мукачево.
вул. Коперніка, 48, яке належить гр.
ОСОБА_3, під час якого виявлено та
вилучено алюмінієву ємкість із вмістом
сухої подрібненої речовини рослинного
походження, з виду схожої на наркотичну
речовину «марихуану» та ємкість
червоного кольору з сіточкою, в яких
знаходились сухі листя, зовні схожі на
листя рослини коноплі та пристрій для
куріння.

Дану подію було зареєстровано в ЖРЗПЗ
Мукачівського MB УМВС від 28.09.2012
року № 4012, а розгляд матеріалів
керівництвом райвідділу доручено
працівникам сектору БНОН, зокрема
ОСОБА_2

В ухвалі Ужгородського міськрайонного
суду від 01.02.2013, за результатами
розгляду клопотання прокуратури
Закарпатської області про обрання
запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_2, будучи
присутнім під час вилучення
наркотичних речовин та огляду місця
події, шляхом словесного залякування,
запевнив громадянку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1, у тому,
що вона, як власниця домогосподарства,
в гаражному приміщенні якого виявлено
та вилучено наркотичну речовину, разом
із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем
АДРЕСА_2, який тимчасово проживав у
неї, повинна нести кримінальну
відповідальність за зберігання
наркотичного засобів. При цьому, ОСОБА_2
запевнив ОСОБА_3 у тому, що при умові
передачі йому коштів в розмірі 500
доларів США, він зможе вирішити питання
щодо її непричетності до факту
зберігання наркотичної речовини.
ОСОБА_3 від пропозиції відмовилася,
оскільки не мала вказаної суми коштів
та вважала, що і так фактично не
причетна до зберігання наркотичних
засобів. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 залучив
до їхньої розмови ОСОБА_5 і шляхом
словесного залякування запевнив
останнього в тому, що за зберігання
наркотичної речовини він та ОСОБА_3
будуть нести кримінальну
відповідальність, як співучасники
злочину, а за умови передачі йому
грошових коштів в сумі 500 доларів США,
він проведе дослідчу перевірку таким
чином, що ОСОБА_3 не буде причетна до
вищевказаного факту і уникне
притягнення до кримінальної
відповідальності при обтяжуючій
обставині - вчинення злочину групою
осіб за попередньою змовою між собою.
ОСОБА_5 погодився передати обумовлену
суму коштів після направлення
порушеної відносно нього кримінальної
справи до суду.

10 листопада 2012 року, після скерування
кримінальної справи по обвинуваченню
ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України до
Мукачівського міськрайонного суду,
ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 та
повідомив, що діє від імені ОСОБА_2, який
виконав умови їхньої домовленості щодо
непритягнення ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності. Згодом, ОСОБА_4 з
10.11.2012 року по 11.01.2013 року систематично
телефонував ОСОБА_5 та вимагав від
нього грошові кошти, при цьому
висловлював словесні погрози про те, що
він разом із ОСОБА_2 притягнуть
останнього до кримінальної
відповідальності за більш тяжкий
злочин спільно із ОСОБА_3

11 січня 2013 року, ОСОБА_4 знаходячись
біля адмінбудинку Мукачівського MB УМВС
одержав від ОСОБА_5 частину з
обумовленої суми у розмірі 800 гривень, а
впродовж 11-29 січня 2013 року ОСОБА_4
неодноразово телефонував ОСОБА_7 на
мобільний телефон та продовжував
вимагати решту грошей в розмірі 400
доларів CШA.

29 січня 2013 року в 10 год. 25 хв. ОСОБА_4,
знаходячись по місцю проживання ОСОБА_5
у будинку АДРЕСА_1, за непритягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_3
одержав від ОСОБА_5 решту обумовленої
суми хабара у розмірі 3200 гривень, про що
по телефону повідомив ОСОБА_2, після
чого був затриманий працівниками
прокуратури Закарпатської області
спільно з працівниками ВВБ в
Закарпатській області ДВБ МВС України.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 16
січня 2013 звернувся до прокуратури
Закарпатської області з заявою про
вимагання у нього працівниками міліції
хабара в розмірі 500 доларів США за
непритягнення до кримінальної
відповідальності гр. ОСОБА_3.

17 січня 2013 року вказану заяву ОСОБА_7
прийнято до провадження слідчим
прокуратури Закарпатської області та
відкрито кримінальне провадження
№0000005 за попередньою правовою
кваліфікацією кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368
КК України (одержання хабара).

Після затримання ОСОБА_4 працівниками
прокуратури Закарпатської області в
останнього було вилучено грошові кошти
у сумі 3200 гривень, які були помічені за
допомогою люмінесцентних приладів.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду від 01.02.2013 відносно ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, обрано запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою та
визначено заставу в розмірі 30000
гривень.

Аналізуючи вищезазначені обставини
справи, колегія суддів констатує, що
ОСОБА_2, звільнено з органів
внутрішніх справ за ігнорування ним
вимог Присяги працівника органів
внутрішніх справ України,
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України; Закону
України "Про міліцію"; наказів МВС
України від 16.03.2007 № 81 "Про заходи щодо
зміцнення дисципліни і законності в
органах внутрішніх справ "від 15.05.2007р.;
№ 157 "Про додаткові заходи щодо
дотримання працівниками органів
внутрішніх справ принципів законності,
забезпечення прав і свобод громадян"
від 26.03.2010р.; № 90 "Про стан дисципліни і
законності в діяльності органів та
підрозділів внутрішніх справ та заходи
щодо його покращення", а тому
оскаржувані накази УМВС України в
Закарпатській області, на неспростовне
переконання колегії суддів, видані при
дотриманні вимог Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР від
29.07.1991 року №114 та Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України».

Відтак, висновок суду першої інстанції
по даній справі проведений при
неповному з'ясуванні судом та
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, внаслідок
порушення норм матеріального права що
призвело до неправильного вирішення
справи і у відповідності до вимог ст.202
КАС України є підставою для скасування
судового рішення і ухвалення нового
судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст.
198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області - задоволити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року у справі № 807/472/13-а - скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.С. Затолочний

Повний текст постанови виготовлено і
підписано 16.06.2014 року