Справа № 2-а-3972/11/2206
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3972/11/2206
Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Боровицький О. А. Сапальова Т.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області на постанову Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 06 червня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити недоплачену 30%
надбавку до пенсії як дитині війни, за
весь 2009 рік.

Постановою Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 06 червня
2011 року позов задоволено: зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплатити позивачу 30% надбавку до
пенсії, як дитині війни, відповідно до
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком з 01 січня
2009 року по 31 грудня 2009 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволені позовних
вимог.

Суд апеляційної інстанції, у
відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
здійснює розгляд справи в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних в ній доказів, оскільки
апеляційну скаргу подано на рішення
суду першої інстанції, яке прийнято в
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справи, що
передбачено п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, постанову суду
першої інстанції -скасувати, а
адміністративний позов залишити без
розгляду з наступних підстав.

Позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян "діти
війни" в розумінні ст. 1 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", а
відтак, на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
вищезазначеним Законом України.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", відповідач
повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України "Про Державний бюджет України"
на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду
нарахування підвищення до його пенсії
в розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень статті 6
вищезазначеного Закону відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530. Отже,
відповідач неправомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
статтею 6 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду, щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу підвищення до
пенсії, передбачене ст. 6 Закону України
„Про соціальний захист дітей війни", в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про протиправність
дій відповідача, в частині виплати
позивачу підвищення до пенсії, як
дитині війни, в розмірі меншому, ніж
передбачено ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", тобто
менше 30 % мінімальної пенсії за віком.

Однак, колегія суддів не може
погодитись із висновком суду першої
інстанції щодо зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплатити позивачу 30% надбавку до
пенсії, як дитині війни, відповідно до
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком з 01 січня
2009 року по 31 грудня 2009 року.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про пропущення своїх прав,
свобод чи інтересів.

В силу приписів ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

При цьому, питання про поновлення чи
відмову в поновленні процесуального
строку вирішується в порядку,
передбаченому ст. 102 КАС України.

Враховуючи, що про своє порушене право
позивач мав відомості під час
щомісячного отримання пенсії, то
поважні причини пропуску звернення до
суду за висновком колегії суддів
відсутні, отже наслідки пропуску
строку звернення до суду підлягають
застосуванню.

Так як, в позовних вимогах позивач
просить поновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав та законних інтересів,
суд першої інстанції мав би ще на
стадії відкриття провадження у справі
винести ухвалу про залишення
адміністративного позову поданого
поза межами шестимісячного строку для
звернення до суду, без розгляду.

За таких обставин та відповідно
до ст. 100, п. 4 ч. 1, ст. 202, п. 4 ч. 1, ст. 205 КАС
України колегія суддів приходить до
висновку, що постанова підлягає
скасуванню, а адміністративний позов
позивача до управління Пенсійного
фонду України в Дунаєвецькому районі
Хмельницької області про стягнення
недоплаченої щомісячної надбавки до
пенсії як дитині війни - залишенню без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 199,
203, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області, - задовольнити частково.

Постанову Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 06 червня
2011 року, у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -
залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.