Справа № 552/3014/14-а
Суддя: Миронець О. К.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/3014/14-а
Провадження № 2-а/552/123/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі головуючого судді
Миронець О.К., за участю секретаря
судового засідання - Вакарчук В.С.,
позивача -ОСОБА_1, представника
відповідача - Солодкого О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області про
визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання його
провести належний перерахунок та
виплату пенсії. Свій адміністративний
позов обґрунтовує тим, що відповідно до
постанови Київського районного суду м.
Полтави від 25.08.2009 року визнано
незаконним рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області про призначення
йому пенсії в частині визначення суми
грошового забезпечення для обчислення
пенсії та визначення розміру пенсії,
зобов'язано ГУПФ України в Полтавській
області обчислити йому пенсію з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії у розмірах, установлених
відповідно до ч.3 ст.43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» в редакції Закону
України від 04.04.2006 року з часу
звільнення з військової служби в
органах Служби безпеки України.
Зобов'язано ГУПФ України в Полтавській
області виплатити суму недоплаченої
пенсії виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням. Дана
постанова набрала законної сили і її
було виконано в повному обсязі до 01.11.2011
року Але з 01.11.2011 року виплата пенсії
стала проводитись без врахування
постанови Київського районного суду
м.Полтави від 25.08.2009 року у зв'язку з
відсутністю бюджетного фінансування.

В судовому засіданні позивач свій
адміністративний позов підтримав,
просив суд його задовольнити та
визнати неправомірними дії Головного
управління Пенсійного Фонду України в
Полтавській області щодо виплати
довічної пенсії за вислугу років в
зменшеному розмірі з 01.11.2011 року,
зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області здійснити перерахунок
призначеної йому пенсії з 01.11.2011 року
виходячи з розміру його грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством, згідно
вимог ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» в редакції Закону №3591-ІV від
04.04.2006 року тобто з 7387,40 гривень та
зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області вчинити дії по виплаті
недоплачених йому з 01.11.2011 року сум
пенсії, нарахованої виходячи з розміру
його грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством, згідно вимог ч.3 ст.43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» в редакції Закону №3591-ІV від
04.04.2006 року.

Представник відповідача
адміністративний позов не визнав з
підстав зазначених в запереченнях та
просив суд відмовити в його
задоволенні.

Суд, заслухавши сторони, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів
справи, на момент звільнення, а саме
станом на 30.12.2008 року розмір грошового
забезпечення ОСОБА_1 складав 7387,40
гривень.

Постановою Київського районного
суду м. Полтави від 25.08.2009 року, яка
залишена без змін ухвалою колегії
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.12.2009 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 03.04.2013 року визнано
незаконним рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області про призначення
ОСОБА_1 пенсії в частині визначення
суми грошового забезпечення для
обчислення пенсії та визначення
розміру пенсії та зобов'язано ГУПФ
України в Полтавській області
обчислити йому пенсію з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням
враховуючи оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії у розмірах,
установлених відповідно до ч.3 ст.43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» в редакції Закону України від
04.04.2006 року з часу звільнення з
військової служби в органах Служби
безпеки України, та зобов'язано ГУПФ
України в Полтавській області
виплатити суму недоплаченої пенсії
нарахованої виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки,доплати, підвищення) та
премії у розмірах установлених
законодавством відповідно до ч.3 ст.43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» в редакції Закону України від
04.04.2006 року з часу звільнення
військової служби в органах Служби
безпеки України.

Однак, з 01.11.2011 року Головне
Управління Пенсійного фонду України
Полтавської області зазначену пенсію
виплатило в значно меншому розмірі на
підставі Постанови Кабінету Міністрів
України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членів їх сімей", оскільки
Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" встановлено, що у 2011
році норми і положення частини третьої
статті 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", в редакції від
04.04.2006 року, пенсії особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 29 розділу II Закону України від
28.12.2007 р. "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" внесені
зміни до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", а саме виключено слова "за
останньою штатною посадою перед
звільненням" та доповнено словами "та у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення пункту 29
розділу II Закону України від 28.12.2007 р.
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, виходячи з приписів ч.2 ст.152
Конституції України зміни внесені
бюджетним законом до ч. 3 ст. 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" втратили
чинність з дати ухвалення рішення
Конституційним Судом України та не
підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, враховуючи рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року суд приходить до висновку щодо
обґрунтованості вимог позивача щодо
перерахунку пенсії, оскільки з 22.05.2008
року зміни внесені бюджетним законом
до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" втратили чинність та не
підлягають застосуванню.

Суд, не бере до уваги посилання
відповідача на п. 7 постанови Кабінету
Міністрів України за № 393 "Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей", оскільки
законодавцем не надано права Кабінету
Міністрів України змінювати порядок
обчислення пенсії, встановлений
Законом.

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає саме ст. 43 вищенаведеного
Закону, а не постанова Кабінету
Міністрів України за № 393, яка звужує
зміст та обсяг прав позивача,
встановлених цим Законом.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд враховує, що
при визначенні розміру пенсії
позивачеві застосуванню підлягає ст. 43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб".

Тобто, саме норми Закону України „Про
пенсійне забезпечення, осіб звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" повинні бути застосовані до
спірних правовідносин, як такі, що
мають вищу силу над підзаконними
нормативними актами.

Отже, суд приходить до висновку про
визнання незаконними дій Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області щодо способу
розрахунку пенсії ОСОБА_1 оскільки
управління повинно було виходити з
розміру грошового забезпечення,
встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" в редакції станом на
04.04.2006 року, тому позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Посилання представника відповідача
щодо пропуску строку звернення до суду
не заслуговують на увагу з таких
підстав.

Відповідно до ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
07.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії, а 17.04.2014 року він отримав
відповідь про відмову в перерахунку
йому пенсії. 20.05.2014 року позивач
звернувся до суду за захистом своїх
порушених прав, отже строк на звернення
позивачем не пропущено.

Керуючись ст.ст. 159-164 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати незаконним дії Головного
управління Пенсійного Фонду України в
Полтавській області щодо виплати
довічної пенсії за вислугу років в
зменшеному розмірі з 01.11.2011 року.

Зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області здійснити перерахунок
призначеної ОСОБА_1 пенсії з 01.11.2011 року
виходячи з розміру його грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством, згідно
вимог ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» в редакції Закону №3591-ІV від
04.04.2006 року тобто з 7387,40 гривень.

Зобов'язати Головне Управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області вчинити дії по виплаті
недоплачених ОСОБА_1 з 01.11.2011 року сум
пенсії, нарахованої виходячи з розміру
його грошового забезпечення за
останьою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством, згідно вимог ч.3 ст.43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» в редакції Закону №3591-ІV від
04.04.2006 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Миронець О.К.