Справа № 2а/2517/202/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/56060/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Олендера І.Я.,

суддів
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

за участю секретаря
Крапивка Л.А.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прилуцького міськрайонного
центру зайнятості до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору - Ладанська селищна рада про
відшкодування шкоди, провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 жовтня 2013 року та постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 26 липня 2012
року,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року позивач - Прилуцький
міськрайонний центр зайнятості
звернувся до суду першої інстанції із
позовом в якому просив стягнути з
відповідача - 311,54 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної працівником внаслідок
порушення трудових обов'язків.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 26 липня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року, адміністративний позов
задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
своє рішення тим, що за результатами
службового розслідування встановлено,
що відповідачем порушено розділ 4
Посадової інструкції провідного
спеціаліста з працевлаштування та п. 5
Положення порядку про організацію та
проведення оплачуваних громадських
робіт, що призвело до участі в
оплачуваних громадських роботах
безробітного ОСОБА_3 протягом 187
календарних днів у межах календарного
року та неправомірного фінансування з
вини ОСОБА_2 Ладанській селищній раді
завдано шкоду у розмірі 311,54 грн.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, ухвалити нову постанову про
відмову в задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що рішення судів попередніх
інстанцій ухвалені з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
а саме, судами неповно з'ясовано та не
доведено обставини, що мають значення
для справи, висновки судів не
відповідають обставинам справи.

Справу розглянуто у відкритому
судовому засіданні, відповідно до
пункту першого частини першої статті 221
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Наказом від 28.02.2011 № 72-к ОСОБА_2
призначено на посаду провідного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення
Прилуцького міськрайонного центру
зайнятості.

Згідно з наказом Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості від
30.09.2011 № 427 «Про проведення службового
розслідування» проведено службове
розслідування підставою якого був
факт, наведений у службовій записці
заступника начальника відділу
організації працевлаштування Каліш
Л.В. від 08.09.2011 про те, що безробітний
ОСОБА_3, під час перебування на обліку в
центрі зайнятості у 2011 році замість 180
календарних днів брав участь в
оплачуваних громадських роботах 187
днів.

В ході проведення службового
розслідування встановлено, що ОСОБА_2
провідним спеціалістом з
працевлаштування порушено вимоги
розділу 4 Посадової інструкції
провідного спеціаліста з
працевлаштування та п. 5 Положення
порядку про організацію та проведення
оплачуваних громадських робіт, що
призвело до участі в оплачуваних
громадських роботах безробітного
ОСОБА_3 протягом 187 календарних днів у
межах календарного року та
неправомірного фінансування з вини
ОСОБА_2 Ладанській селищній раді коштів
у сумі 311 грн. 54 коп.

За результатами службового
розслідування, директором Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості був
виданий наказ від 19.10.2011 № 457 про
відшкодування завданих Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття збитків у сумі 311
грн. 54 коп. та запропоновано ОСОБА_2
протягом 30 календарних днів
добровільно відшкодувати завдані
збитки та попереджено, що в разі
допущення подібних порушень в
подальшому, він буде притягнутий до
дисциплінарної відповідальності.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
зазначена касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Частиною 2 статті 159 КАС України
встановлено, що законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції вважає, що при
розгляді справи судами першої та
апеляційної інстанцій не дотримано
вимог процесуального права від яких
прямо залежало правильне по суті
вирішення справи.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України (тут і
далі в редакції чинній на момент
звернення до суду першої інстанції) для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог. Цим Кодексом та іншими
законами можуть також встановлюватися
інші строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи
предметом даного спору є відшкодування
особою збитків завданих під час
проходження публічної служби.

Частиною 4 статті 99 КАС України
встановлено, для захисту прав, свобод
та інтересів особи цим Кодексом та
іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для подання
адміністративного позову став наказ
позивача від 19.10.2011 року № 457 про
відшкодування завданих Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття збитків у сумі 311,54
грн., яким відповідачу запропоновано
протягом 30 календарних днів
добровільно відшкодувати завдані
збитки та попереджено, що в разі
допущення подібних порушень в
подальшому, він буде притягнутий до
дисциплінарної відповідальності.

Із вказаним наказом відповідач
ознайомлений 19.10.2011 року, та протягом 30
календарних днів ОСОБА_2 добровільно не
відшкодував завдані збитки.

Частиною 2 ст. 107 КАС України
встановлено, що суддя відкриває
провадження в адміністративній справі
на підставі позовної заяви, якщо
відсутні підстави для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду чи відмови у відкритті
провадження.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

В свою чергу, за захистом порушених
прав позивач звернувся лише у липні 2012
року та в позовній заяві і доданих до
неї матеріалів не зазначав про
поважність причин пропуску строку
звернення до суду та не просив поновити
вказаний строк.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
не дослідили доказів та не встановили
обставин пов'язаних з пропуском
позивачем строку звернення до
адміністративного суду та чи наявні
підстави для визнання таких поважними
чи не поважними.

З огляду на це, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
прийшла до висновку, що суди попередніх
інстанцій не дослідили дотримання
строків звернення до суду з
адміністративним позовом, допустили
порушення норм процесуального права, а
тому рішення судів ухваленні з
порушенням положень статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 6 частини 1 статті 223 КАС України
передбачено, що суд касаційної
інстанції за наслідками розгляду
касаційної скарги має право скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд або для
продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми
судовими інстанціями, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року та постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 26 липня 2012 року у справі №
2-а/2517/202/12 - скасувати, справу направити
на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
І.Я. Олендер

Судді
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска