Справа № 341/878/14-а
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/878/14-а
Номер провадження 2-а/341/49/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м.Галич

Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретаря
Король І.Л.

з участю
позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Мельничук В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Галичі справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду в
Галицькому районі Івано-Франківської
області про визнання неправомірними
дій Управління Пенсійного фонду в
Галицькому районі про відмову в
проведенні перерахунку пенсії та
зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

29.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Галицького районного суду
Івано-Франківської області з позовом
до Управління пенсійного фонду України
в Галицькому районі Івано-Франківської
області та просить суд визнати дії УПФ
в Галицькому районі щодо не включення
до заробітку для обчислення пенсії сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань
неправомірними, - зобов'язати
відповідача зробити перерахунок та
виплату пенсії з врахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань з дня
призначення пенсії, - зобов'язати
відповідача в подальшому виплачувати
йому пенсію в розмірі, згідно
зробленого перерахунку.

14.05.2014 року позивач подав заяву
про уточнення позовних вимог, в якій
просить суд поновити строк на
звернення, - визнати дії УПФ в
Галицькому районі щодо не включення до
заробітку для обчислення пенсії сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати
неправомірними, - зобов'язати
відповідача зробити перерахунок та
виплату пенсії з врахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати з дня
призначення пенсії, як державному
службовцю, - зобов'язати відповідача в
подальшому виплачувати йому пенсію в
розмірі, згідно зробленого
перерахунку.

В судовому засіданні позивач
свої позовні вимоги підтримав
повністю, і пояснив, що він працював в
Галицькій районній державній
адміністрації з 22.06.2010 року по 08.04.2014
року на посаді державного службовця,
про що є відмітки в трудовій книжці.
08.04.2014 року звільнений з посади у
зв'язку з виходом на пенсію та
призначено пенсію державного
службовця. Однак, при призначенні
пенсії не враховано до заробітку для
обчислення пенсії суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації заробітної плати. В квітні
2014 року він звернувся до управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі із заявою про перерахунок
пенсії та зарахуванні сум виплачених
допомог на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації, і йому було відмовлено,
листом № 26/Б-15 від 16.04.2014 року
відповідач повідомив, що матеріальна
допомога та індексація заробітної
плати не враховується в суму
заробітної плати для обчислення пенсії
у відповідності до Закону України «Про
державну службу», тому немає підстав у
перерахунку пенсії. Внаслідок чого
пенсія виплачується в меншому розмірі,
ніж повинна бути, а тому вважає, що
матеріальна допомога та індексація
заробітної плати повинна
враховуватися при обчисленні розміру
пенсії, оскільки на матеріальну
допомогу нараховувався збір на
обов`язкове державне пенсійне
страхування та необхідність
врахування матеріальної допомоги при
обчисленні пенсії державним
службовцям узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України. Тому
просив дії Пенсійного фонду України в
Галицькому районі щодо відмови у
врахуванні матеріальної допомоги та
індексації заробітної плати в суму
заробітної плати при обчисленні пенсії
визнати неправомірними та зобов`язати
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії з врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, і індексації заробітної плати з
суми 9 697,99 грн. і виплатити
недоотриману пенсію внаслідок
проведеного розрахунку з дня
призначення пенсії,тобто з 30.06.2011 р.

Представник відповідача позову не
визнав і заперечив, мотивуючи тим, що
суми матеріальних допомог та сума
індексації заробітної плати не
враховані, оскільки згідно ч. 2 ст. 33
Закону України "Про державну службу",
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років та інших надбавок, а
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань є
додатковим благом і не входить в
структуру заробітної плати. Окрім, того
позивач пропустив строк звернення до
суду, а тому просив в задоволенні
позову відмовити в повному об'ємі, про
що ним зазначено в поданому
запереченні на позов.

Суд, заслухавши доводи позивача,
заперечення представника відповідача
та дослідивши письмові докази у справі,
встановив, що публічно-правовий спір
між сторонами виник з приводу того, що
відповідач при розрахунку пенсії до
складу заробітної плати позивача не
включив матеріальної допомоги на
оздоровлення та індексації заробітної
плати.

Так, ОСОБА_1 перебуває на пенсії і
знаходиться на обліку в управлінню
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі, про що не заперечує відповідач.
По виходу на пенсію йому була
призначено пенсія, як державному
службовцю в відповідно до Закону
України «Про державну службу», ця
обставина сторонами не оспорюється,
тому наведена обставина з урахуванням
положення ч. 3 ст. 72 КАС України не
потребує доказування в судовому
засіданні. Крім того, даний факт
підтверджується листом відмовою
відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, без обмеження
граничного розміру пенсії.

Однак, відповідачем при
розрахунку пенсії не включено до
складу його заробітної плати
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати,
внаслідок чого пенсія виплачується в
меншому розмірі, ніж повинна бути.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону
України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років та інших надбавок.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу», державним службовцям
можуть встановлюватись надбавки за
високі досягнення в праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога.

Ч.1 ст. 35 Закону України «Про
державну службу» передбачено виплату
державним службовцям допомоги на
оздоровлення в розмірі посадового
окладу при наданні щорічної відпустки.

У ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці»,
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
орган виплачує працівникові за
виконану роботу. Ст. 2 даного Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить - основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

З довідки №75 виданої Галицькою
районною державною адміністрацією від
28.04.2014 року вбачається, що в вересні 2012
року, в квітні 2013 року та у лютому 2014
року позивач отримав 2 948,00 грн., 2 948,00
грн. та 3 103,00 грн. матеріальної допомоги
на оздоровлення відповідно, а також
нараховувалась індексація заробітної
плати на загальну суму 698,99 грн. (а.с.7). На
вказані суми проведено нарахування та
утримання страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підтверджується
довідкою №76 виданої Галицькою РДА від
28.04.2014 року (а.с.8).

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
потреб входила до системи оплати праці
державного службовця.

Відповідно до частини першої
статті 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплат праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов`язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов`якове державне пенсійне
страхування. Стаття 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. За змістом
наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того
чи входять вони до структкри
заробітної плати.

Закон України «Про оплату праці» та
Закон України «Про державну службу» є
загальними по відношенні до даних
правовідносин, в той час як перевагу
мають спеціальні норми Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

В своїй постанові від 20 лютого 2012
року Верховний Суд України усуваючи
неоднакове застосування норм
матеріального права, вважає
неправильними висновки суду про те, що
оскільки матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, то вона не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України
визначено, що рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
відносинах, є обов`язковими для всіх
судів України.

Згідно із ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи, встановлюється
шестимісячний строк, який обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів. Якщо законом
передбачена можливість досудового
порядку вирішення спору і позивач
скористався цим порядком, то для
звернення до адміністративного суду
встановлюється місячний строк, який
обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Враховуючи те, що порушення прав
позивача носить триваючий характер, і
про порушення такого позивач повинен
був дізнатися в момент призначення
пенсії суд вважає, що вимогу щодо
зобов'язання відповідача з дня
призначення пенсії зробити
перерахунок такої з врахуванням сум
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та індексації заробітної
плати та виплатити недоплачену пенсію
з призначення слід задовольнити
частково, зобов'язавши відповідача
зробити перерахунок призначеної
пенсії з врахуванням сум виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати в межах
загального шестимісячного строку
звернення до суду та виплатити
недоплачену пенсію, в решті позов щодо
даних вимог слід залишити без розгляду.

Не підлягає до задоволення позовна
вимога позивача про проведення
перерахунку та виплату пенсії із
врахуванням сум матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
потреб так як доказів про те,що таку
допомогу він отримував суду не надано,
в довідках наданих позивачем така не
зазначена і тому позовні вимоги ОСОБА_1
слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного,
відповідно до, ст.ст. 33, 35, 37 Закону
України «Про державну службу», ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату
праці», ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. ст. 6-12, 72, 244-2 КАС
України, керуючись ст. ст. 86, 158-163, 167 КАС
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області щодо
відмови ОСОБА_1 у врахуванні
матеріальної допомоги на оздоровлення,
а також суму індексації заробітної
плати при призначенні пенсії
державного службовця.

Зобов`язати управління фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області включити ОСОБА_1, в місячний
розрахунок заробітної плати для
призначення пенсії державного
службовця матеріальну допомогу на
оздоровлення та суму індексації
заробітної плати.

Зобов`язати управління фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області провести ОСОБА_1 перерахунок
пенсії державного службовця з
врахуванням сум виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та суми індексації заробітної плати та
виплатити недотриману пенсію
внаслідок проведеного розрахунку з
29.10.2013 року, з такою виплатою в
подальшому.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
Управління пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області зробити перерахунок та виплату
пенсії з врахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та індексації
заробітної плати і виплатити
недоотриману пенсію внаслідок
проведеного розрахунку за період з дня
призначення пенсії по 28.10.2013 року
залишити без розгляду у зв'язку з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 73 грн. 50
коп. судового збору, вимоги про
стягнення судових витрат не ставилось.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, але якщо
апеляційна скарга не була подана в
строк, постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається через
Галицький районний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
прийняття постанови в письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:І. М. Юсип