Справа № 2а-10637/11/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ К/9991/38244/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Кошіля В.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.04.2012 року та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.08.2011 року по справі № 2а-10637/11/2670 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хюпо Альпе - Адріа -
Лізинг» до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хюпо Альпе - Адріа -
Лізинг» звернулось до суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 11.07.2011
року на суму 187151,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.08.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва проведено камеральну
перевірку податкової звітності ТОВ
«Хюпо Альпе-Адріа-Лізинг» з податку на
прибуток, за результатами якої
встановлено порушення позивачем вимог
абз.2 п.50.1 ст.50 Податкового кодексу
України та прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Як свідчать обставини справи, позивач
подав до ДПІ у Солом'янському районі
міста Києва уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок з податку на прибуток №
від 09.06.2011 року за І квартал 2011 року, у
якому відобразив самостійно виявлене
заниження у декларації валових витрат
на суму 17462223,00 грн. (фактично сформовано
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за результатами І
кварталу 2011 року). При заповненні цього
уточнюючого розрахунку платником
завищена сума переплати, нарахованої у
зв'язку з виправленням помилки (р.7
уточнюючого розрахунку) на суму 3743028,00
грн.(в рядку 7 було відображено 4365556,00
грн., замість 622528,00 грн.).

23.06.2011 року позивачем подано другий
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок з податку
на прибуток № 196442 за І квартал 2011 року,
у якому позивач відобразив помилково
завищену суму переплати податку на
прибуток у розмірі 3743028,00 грн. у рядку 7
уточнюючого розрахунку «Сума
недоплати (+) або переплати (-),
нарахованої у зв'язку з виправленням
помилки» та надав відповідні пояснення
з посиланням на те, що таке виправлення
не свідчить про недоплату чи то
заниження податкового зобов'язання за
вказаний податковий період, а форма
уточнюючого розрахунку не передбачає
окремого рядка для виправлення такого
роду помилок.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового
кодексу України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені.

Платник податків, який самостійно
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний, за винятком
випадків, установлених пунктом 50.2 цієї
статті: або надіслати уточнюючий
розрахунок і сплатити суму недоплати
та штраф у розмірі трьох відсотків від
такої суми до подання такого
уточнюючого розрахунку; або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи,
визначені у цьому пункті, не
застосовуються.

Отже, вказаною нормою Податкового
кодексу України, на порушення якої
вказує відповідач, чітко передбачено
відповідальність у вигляді штрафу у
разі заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів (недоплати).

В спірному випадку, виявленні помилки у
раніше поданій декларації не призвели
до заниження податкового зобов'язання
з податку на прибуток (недоплати) за 1
квартал 2011 року, навпаки, має місце
переплата вказаного податку в сумі
622528,00 грн., що встановлено перевіркою та
не заперечується податковим органом.

Відповідно до п. 120.2 ст. 120 Податкового
кодексу України невиконання платником
податків вимог, передбачених абзацом
другим пункту 50.1 статті 50 цього
Кодексу, щодо умов самостійного
внесення змін до податкової звітності -
тягне за собою накладення штрафу у
розмірі 5 відсотків від суми самостійно
нарахованого заниження податкового
зобов'язання (недоплати).

За наведених обставин та правових норм,
приймаючи до уваги факт відсутності
заниження податкового зобов'язання
(недоплати) за 1 квартал 2011 року, колегія
суддів погоджується з висновком судів
про протиправність спірного
податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.08.2011 року по справі №2а-10637/11/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКошіль В.В. підписРибченко А.О.