Справа № 2а-582/12/1370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
Справа №
9104/79311/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника
Єзерської О.І.

відповідача по справі: представника
Ледчак Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Личаківському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська панчішна компанія» до
Державної податкової інспекції в
Личаківському районі м. Львова про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська панчішна
компанія» в січні 2012 року звернулося з
позовом в суд до Державної податкової
інспекції в Личаківському районі м.
Львова та просив визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 10 січня 2012
року №/677.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на безпідставність висновків
податкового органу, викладених в акті
перевірки від 20.12.2011 року № 788/23-2/32894162,
про завищення Товариством податкового
кредиту з податку на додану вартість за
період з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року по
взаємовідносинах з ТзОВ «Девіком».
Одержаний від контрагента по договорах
товар (пряжа) та подальше використання
його в господарській діяльності
Товариства підтверджуються первинними
документами. Позивач зазначив, що
придбання товару, підтвердженого
податковими накладними контрагента,
давало йому право на включення суми
сплаченого податку з ПДВ до
податкового кредиту і відповідного
зменшення податкових зобов'язань
звітного періоду. Висновки відповідача
про порушення підприємством вимог
пункту 186.1 статті 186, пункту 198.1, пункту
198.3 Податкового кодексу України
зроблені на підставі відповіді,
отриманої від ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва, відповідно до якої ТзОВ
ЛВ «Імпекс», яке є третьою ланкою у
ланцюгу постачальників, немає
приміщень, трудових та матеріальних
ресурсів, необхідних для відвантаження
товарно-матеріальних цінностей для
ТзОВ «Девіком», а в подальшому для ТзОВ
«Українська панчішна компанія».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2012
року в справі №2а-582/12/1370
адміністративний позов було
задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Державною податковою
інспекцією в Личаківському районі м.
Львова подано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2012
року в справі №2а-582/12/1370 та в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що ТзОВ
«Українська панчішна компанія»
придбавало в ТзОВ «Девіком» пряжу
гребінну імпортного виробництва. ДПІ у
Печерському районі м. Києва за
наслідками проведеної зустрічної
перевірки ТзОВ «Девіком» з питань
взаємовідносин з ТзОВ «Українська
панчішна компанія» підтверджено
взаємовідносини позивача із
контрагентом. Однак, встановлено, що
імпорт пряжі здійснювався ТзОВ ЛВ
«Імпекс», яке відсутнє за
місцезнаходженням та не має необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності в частині, купівлі-продажу,
реалізації, зберігання та
відвантаження товарно-матеріальних
цінностей. Вказані обставини свідчать
про відсутність фактичного
відвантаження ТМЦ для ТзОВ «Українська
панчішна компанія» та укладання угод
без мети настання реальних наслідків
та неправомірність віднесення сум ПДВ
за угодами до складу податкового
кредиту.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Личаківському
районі м. Львова необхідно залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

ДПІ у Личаківському районі м. Львова
проведено позапланову невиїзну
перевірку з питань взаєморозрахунків
ТзОВ «Українська панчішна компанія» з
ТзОВ «Девіком» за період з 01.06.2011 року
по 30.06.2011 року.

Результати перевірки оформлені актом
від 20.12.2011 року № 788/23-2/32894162.

Як вбачається з акту, перевіркою
встановлено порушення підприємством:
пункту 186.1 статті 186, пункту 198.1, пункту
198.3 статті 198 Податкового кодексу
України в результаті чого
підприємством завищено від'ємне
значення між сумою податкового
зобов'язання та податкового кредиту за
червень 2011 року на суму 195 656 грн. та
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу наступного
податкового періоду на суму 136 893 грн.

На підставі вказаного акту ДПІ у
Личаківському районі м. Львова
прийнято податкове повідомлення -
рішення від 10 січня 2012 року № /677,
яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 136 893 грн.

Висновок податкового органу про
порушення позивачем пункту 186.1 статті
186, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України та
неправомірність формування
податкового кредиту зроблено на
підставі даних, отриманих за
результатами зустрічної перевірки
ТзОВ «Девіком» з питань взаємовідносин
з ТзОВ «Українська панчішна компанія»,
даних ІАС ДПА України та відповіді ДПІ
у Шевченківському районі м.Києва від
16.11.2011 року № 32855/7/2301106 та від 07.12.2011 року
№ 38221/7/23-11066 про неможливість
проведення перевірки щодо
підтвердження взаємовідносин ТзОВ
«Девіком» з ТзОВ ЛВ «Імпекс» через стан
останнього платника - 10 (запит на
встановлення місцезнаходження).

Відповідно до пункту 198.3. статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України встановлено заборону
віднесення до податкового кредиту сум
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг,
які не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Наведені законодавчі положення дають
підстави для висновку про те, що
визначальною умовою виникнення у
платника права на податковий кредит,
окрім належного документального
оформлення господарської операції та
наявності податкової накладної, є
реальність здійснення цієї операції в
рамках провадження економічної
діяльності платника.

На підтвердження реальності
здійснення господарської операції з
ТзОВ «Девіком» позивач представив суду
наступні документи:

- договір поставки № 1406 від 01.06.2011
року;

- виписані ТзОВ «Девіком»
видаткові накладні №РН-0000891 від 01.06.11 р.
на суму 1097316,53 грн., в тому числі ПДВ 182
886,09 грн. та №РН-0000955 від 09.06.11 р. на суму
897 975,60 грн., в тому числі ПДВ 149 662,00 грн.;

- виписані ТзОВ «Девіком»
податкові накладні № 4 від 01.06.11 р. на
суму 1097316,53 грн., в тому числі ПДВ 182 886,09
грн. та № 73 від 09.06.11 р. на суму 897 975,60
грн., в тому числі ПДВ 149 662,00
грн.(а.с.38-39,42-43);

- товарно-транспортні накладні від
01.06.2011 року та 09.06.2011 року, видані ПП
«Автотрансконтейнер», з яких
вбачається, що вантажовідправником є
ТзОВ «Девіком», вантажоодержувачем -
ТзОВ «Українська панчішна компанія»,
вантажем - пряжа згідно видаткових
накладних №РН-0000891 від 09.06.11 року та
№РН-0000955 від 01.06.11 року;

- акт експертизи № 3-3-1 від 05.09.2011
року, складений експертом Львівської
торгово-промислової палати з фото, з
якого вбачається, що експертизою при
зважуванні 461 ящика з пряжею,
вивантаженого з контейнера МЕОІІ8219533
згідно контракту 1406 від 01.06.2011 року між
ТзОВ «Українська панчішна компанія» та
ТзОВ «Девіком», встановлено, що
загальна вага брутто становить 17 924,50
кг, що відповідає даним іноземної фірми
(пакувальний лист на партію UKRAINIAN НOSІЕRУ
МО#1637 1638) і товарно-транспортній
накладній від 02 червня 2011 року.

Наведені документи, за висновком суду,
містять необхідні для цілей
оподаткування відомості про спірні
господарські операції та
підтверджують факт їх здійснення.

Порівняльний аналіз відомостей,
відображених у видаткових, податкових
та товарно - транспортних накладних
підтверджує реальність господарської
операції між ТзОВ «Українська панчішна
компанія» та ТзОВ «Девіком» щодо
поставки пряжі.

Крім цього, фактичне здійснення
господарської діяльності та
імпортування товару з Пакістану
протягом 2011 року на митну територію
України контрагентом у третій ланці -
ТзОВ ЛВ «Імпекс» підтверджується
даними АРМ Митниця і вантажно-митними
деклараціями, що відображено в акті
перевірки №788/23- 2/32894162 від 20.12.2011 року.

Довідкою ДПІ у Печерському районі м.
Києва від 26.09.2011 року №3069/23- 11/24596836 за
результатами зустрічної звірки ТзОВ
«Девіком» щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ТзОВ «Українська панчішна
компанія» за червень 2011 року, не
встановлено розбіжностей із
відомостями, отриманими від ТзОВ
«Українська панчішна компанія» та
встановлено відображення в
податковому обліку ТзОВ «Девіком»
результатів господарських відносин
відповідно до відомостей, отриманих
від ТзОВ «Українська панчішна
компанія».

ТзОВ «Українська панчішна компанія»
включило до складу податкового періоду
за червень 2011 року суми ПДВ за
господарськими операціями з ТзОВ
«Девіком» згідно виписаних останнім
податкових накладних та відобразило цю
суму в податковій декларації з податку
на додану вартість за червень 2011 року
та Додатку 5 до неї (р-11).

Твердження контролюючого органу про
відсутність об'єкта оподаткування у
зв'язку з відсутністю місця постачання
товару, що зафіксоване в акті
перевірки, зроблене безпідставно,
оскільки місце постачання визначене
договором - м. Львів, вул. Пасічна, 93,
місце знаходження контрагента ТзОВ
«Девіком» підтверджене довідкою
зустрічної перевірки №3069/23-11/24596836 від
26.09.2011 року та витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Судом до уваги не беруться доводи
відповідача про неправомірність
віднесення ТзОВ «Українська панчішна
компанія» до податкового кредитку по
податку на додану вартість, з підстав
відсутності у ТзОВ «ЛВ Імпекс», яке є
третьою ланкою у ланцюгу
постачальників, приміщень, трудових та
матеріальних ресурсів, необхідних для
відвантаження товарно-матеріальних
цінностей для ТзОВ «Девіком», а в
подальшому для ТзОВ «Українська
панчішна компанія», оскільки
податковою інспекцією, не наведено
достатньо переконливих доводів про те,
що зазначені відомості є неповними,
недостовірними або суперечливими.

Фактично в основу заперечень проти
права позивача на формування
податкового кредиту та витрат за
розглядуваними операціями податковою
інспекцією покладено аналіз
господарських правовідносин
постачальника позивача з іншими
суб'єктами господарювання, з якими
позивач не перебував у безпосередніх
правовідносинах.

Втім правовідносини учасників
попередніх поставок не можуть впливати
на оцінку реальності операції,
вчиненої останнім у ланцюгу постачання
платником (позивачем у справі) та його
безпосереднім контрагентом.

За умови невстановлення податковим
органом наявності замкнутої схеми руху
грошових коштів, яка б могла свідчити
про узгодженість дій позивача та його
постачальників по ланцюгу для
одержання незаконної податкової
вигоди, перший не може зазнавати
негативних наслідків внаслідок діянь
інших осіб, що перебувають поза межами
його впливу.

Державною податковою інспекцією в
Личаківському районі м. Львова не
представлено доказів
недобросовісності дій з боку позивача,
його наміру отримати необґрунтовану
податкову вигоду шляхом змови та
здійснення узгоджених дій з
контрагентами - учасниками ланцюгових
поставок.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, прийнята з дотриманням
норм матеріального права, доводи
апеляційної скарги її спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Личаківському
районі м. Львова залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2012 року в справі №2а-582/12/1370 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі, відповідно до
ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба