Справа № 810/2202/14
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року № 810/2202/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лапій С.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до Васильківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області, в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
23.12.2013 № .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
висновки податкового органу про
порушення позивачем вимог
законодавства є необґрунтованими, а
прийняте на їх підставі податкове
повідомлення-рішення - протиправним.

До судового засідання сторони,
належним чином повідомлені про час,
дату та місце розгляду справи, явку
своїх представників не забезпечили.

Представник позивача звернувся до суду
з письмовим клопотанням, яким
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі, просить позов задовольнити та
розглядати справу за його відсутності.

Відповідач про причини неявки суд не
повідомив, з клопотанням про
відкладення засідання до суду не
звертався.

На підставі ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС
України судом прийнято рішення про
розгляд справи у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, судом
встановлено наступне.

Посадовими особами Васильківської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
з 28.10.2013 по 08.11.2013 проведено планову
виїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності
ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 року по
31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено Акт
від 22.11.2013 № 883/1703/НОМЕР_2, згідно
висновків якого встановлено порушення
позивачем, зокрема, вимог п. 1.ст. 185 ПК
України.

На підставі висновків Акту перевірки
Васильківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області прийнято податкове
повідомлення-рішення від 23.12.2013 №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах) на суму 191 368, 75 грн., у
т.ч. за основним платежем - 153 095,00 грн., та
38 273,75 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

За наслідками адміністративного
оскарження податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін, а скарги - без задоволення.

Вважаючи висновки податкового органу
необґрунтованими, а прийняте на їх
підставі податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

ФОП ОСОБА_1 10.01.2012 зареєстрована як
платник податку на додану вартість, про
що видано свідоцтво №200018748.

Як встановлено судом, у перевіряємий
період позивач здійснювала діяльність
відповідно до КВЕД 2010 за кодом 66.22 -
діяльність страхових агентів та
брокерів.

Цей код включає діяльність страхових
агентів та брокерів (страхове
посередництво) під час продажу, ведення
переговорів або пропонування щорічної
ренти та полісів страхування і
перестрахування.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
страхування» страхова діяльність в
Україні може провадитись за участю
страхових посередників. Страховими
посередниками можуть бути страхові або
перестрахові брокери, страхові агенти.

Страхові агенти - фізичні або юридичні
особи, які діють від імені та за
дорученням страховика і виконують
частину його страхової діяльності, а
саме укладають договори страхування,
одержують страхові платежі, виконують
роботи, пов'язані із здійсненням
страхових виплат та страхових
відшкодувань. Страхові агенти є
представниками страховика і діють в
його інтересах за винагороду на
підставі договору доручення із
страховиком.

На підтвердження вказаної діяльності,
позивачем надані до перевірки всі
необхідні документи, на підставі яких
здійснювалась господарська
діяльність, про що зазначено в
п. 2.12 Акту перевірки, а саме:
реєстраційні документи; Угода № АГ 46(36)
від 01.07.2011 про надання агентських
послуг (договір доручення); Агентський
договір (договір доручення) №
25/2(36) від 03.01.2012; Акти прийому-передачі
послуг за період з 01.07.2011 по 31.12.2012; книга
обліку доходів та витрат; банківські
виписки.

Зі змісту Акту перевірки слідує, що
його висновки ґрунтуються на тому, що
позивачем до перевірки не надано
жодного документу, передбаченого п. 3
Агентського договору (договору
доручення) № 25/2(36) від 03.01.2012, а саме:
відсутні Реєстри укладених договорів
страхування Додаток 4, Акт
прийому-передачі наданих послуг
Додаток 2, другі примірники укладених у
звітній декаді договорів страхування,
згідно яких здійснювалися розрахунки
разом з копіями платіжних документів,
засвідчених печаткою та/або штампом
банку; зіпсовані та анульовані
примірники бланків договорів
страхування та інформація про них,
інформація про втрачені бланки
договорів

Так, відповідно до п. 3 Агентського
договору (договору доручення) № 25/2(36)
від 03.01.2012 повірений зобов'язаний
щодекадно подавати Реєстри укладених
договорів страхування Додаток 4.
Реєстри надаються у письмовій формі до
11-го числа поточного місяця (за період
з 11-го по 20-е число звітного місяця) та
до 1-го числа місяця наступного за
звітним (за період з 21-го по останній
день звітного місяця). Крім того,
Сторони складають Акт прийому-передачі
наданих послуг Додаток 2, який
формується на підставі наданих за
звітний період Реєстру укладених
договорів страхування, до 3-го числа
місяця наступного за звітним.

Отже, відповідно до п. 3 вказаного
договору Реєстри укладених договорів
страхування Додаток 4 є звітністю
страхового агента (повіреного) перед
страховою компанією. Ці реєстри разом з
другими примірниками укладених (якщо
такі укладалися страховим агентом) у
звітній декаді договорів страхування,
згідно яких здійснювалися розрахунки
разом з копіями платіжних документів,
засвідчених печаткою та/або штампом
банку передаються до страхової
компанії. Про надані послуги
підписується Акт
приймання-передавання послуг Додаток 2.

У той же час, зі змісту п. 2.12 Акту
перевірки слідує, що Акти
приймання-передавання послуг за весь
період перевірки були надані, отже,
доводи податкового органу про
ненадання позивачем доказів, які б
підтверджували фактичний вид
діяльності, є необґрунтованими.

Відповідно до п. 14.1.36 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Господарського
кодексу України
громадянин-підприємець зобов'язаний:
вести облік результатів своєї
підприємницької діяльності відповідно
до вимог законодавства; своєчасно
надавати податковим органам
декларацію про майновий стан і доходи
(податкову декларацію), інші необхідні
відомості для нарахування податків та
інших обов'язкових платежів;
сплачувати податки та інші обов'язкові
платежі в порядку і в розмірах,
встановлених законом.

Згідно п. 196.1.3 ст. 196 ПК України не є
об'єктом оподаткування операції з
надання послуг із страхування,
співстрахування або перестрахування
особами, які мають ліцензію на
здійснення страхової діяльності
відповідно до закону, а також
пов'язаних з такою діяльністю послуг
страхових (перестрахових) брокерів та
страхових агентів.

Оскільки у перевіряємий період
позивачем здійснювалась господарська
діяльність саме як страховим агентом,
відповідно, дані операції не є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не довів
обґрунтованості висновків, викладених
в Акті перевірки, та правомірності
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, дійшов висновку, що
викладені у позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими, а висновки
податкового органу про порушення
позивачем вимог законодавства є
безпідставними та непідтвердженими
доказами, тому оскаржуване податкове
повідомлення рішення є протиправним та
підлягає скасуванню, відповідно,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

До позовної заяви позивачем додано
докази сплати судового збору у сумі
182,70 грн. (платіжні доручення від
19.12.2013 № 2586 та від 16.01.2014 № 756), які
підлягають стягненню з Державного
бюджету України на його користь.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 94, 98, 122, 128, 158-163,
167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 23.12.2013 № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2)
судові витрати в сумі 182 (сто вісімдесят
дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лапій С.М.