Справа № 432/2525/14-а
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Євтіфієв В.М.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року справа №432/2525/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,
секретар судового засідання Карабан Т.
М., за участі представника позивача
ОСОБА_2, за відсутності відповідача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області на
постанову Стахановського міського
суду Луганської області від 15 травня 2014
р. у справі № 432/2525/14-а (суддя Євтіфієв
В.М.) за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, від імені та в інтересах якої
діє ОСОБА_2, звернулася 28 квітня 2014 року
до Стахановського міського суду
Луганської області з позовом (арк. спр.
2-3) до Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові (далі - УПФУ) про:
1) визнання протиправними дій УПФУ щодо
відмови в призначенні пенсії за
вислугу років з 28 жовтня 2013 року, 2)
визнання протиправним та скасування з
28 жовтня 2013 року рішення УПФУ від 30
липня 2012 року про відмову в призначенні
пенсії за вислугу років, 3) зобов'язання
УПФУ призначити з 28 жовтня 2013 року
пенсію за вислугу років, зарахувавши
час перебування у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 12 липня 1989 року по 17
травня 1992 року до спеціального стажу в
подвійному розмірі.

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області від 15 травня 2014
року (арк. спр. 30-31) позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволені. Визнано
протиправними дії УПФУ щодо відмови в
призначенні пенсії за вислугу років з 28
жовтня 2013 року. Визнано протиправним та
скасовано з 28 жовтня 2013 року рішення
УПФУ від 30 липня 2012 року про відмову в
призначенні пенсії за вислугу років.
Зобов'язано УПФУ призначити з 28 жовтня
2013 року пенсію за вислугу років,
зарахувавши час перебування у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 12
липня 1989 року по 17 травня 1992 року до
спеціального стажу в подвійному
розмірі. Стягнуто з УПФУ на користь
позивача судовий збір в сумі 73,08 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі (арк.
спр. 35) просив скасувати постанову суду
першої інстанції, прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. Також, відповідач просив
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині стягнення з УПФУ
судового збору.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 червня 2014
року апеляційну скаргу УПФУ задоволено
частково, постанову Стахановського
міського суду Луганської області від 15
травня 2014 року скасовано та залишено
без розгляду позовні вимоги ОСОБА_3 до
УПФУ в частині визнання протиправним
та скасування рішення УПФУ від 30 липня
2012 року про відмову в призначенні
пенсії за вислугу років.

Сторони про дату, час та місце судового
розгляду повідомлені. Представник
позивача проти апеляційної скарги
заперечував. УПФУ представників до
суду не направило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. спр. 5-6),
звернулась в березні 2010 року до УПФУ з
заявою про призначення пенсії за віком
згідно статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Рішенням УПФУ
від 22 березня 2010 року (арк. спр. 11)
відмовлено в призначенні пенсії за
вислугу років через відсутність
спеціального стажу роботи як
працівника охорони здоров'я 25 років,
оскільки період знаходження у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 12
липня 1989 року по 17 травня 1992 року
зараховується до спеціального стажу
працівника охорони здоров'я в
одинарному розмірі.

Постановою Стаханівського міського
суду Луганської області від 15 грудня 2011
року у справі № 2-а-3568/2011 (арк. спр. 12)
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
повністю. Визнано протиправним та
скасоване розпорядження УПФУ від 22
березня 2010 року про відмову в
призначенні пенсії за вислугу років.
Визнано протиправними дії УПФУ щодо
відмови в призначенні за період з 30
травня 2011 року пенсії за вислугу років,
передбаченою пунктом «є» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Зобов'язано УПФУ
призначити та виплачувати за період з 30
травня 2011 року пенсію за вислугу років
за пунктом «є» статті 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року у справі № 2-а-3568/2011 (арк. спр. 13-14)
апеляційну скаргу УПФУ в м. Стаханові
задоволено частково та скасовано
постанову Стаханівського міського
суду Луганської області від 15 грудня 2011
року. Прийнято нову постанову про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 Визнано протизаконним та
скасовано рішення комісії по
призначенню та перерахунку пенсії УПФУ
від 22 березня 2010 року, яким відмовлено у
зменшенні пенсійного віку. Зобов'язано
УПФУ повторно розглянути заяву та інші
документи, подані ОСОБА_3 про
призначення пенсії та прийняти
відповідне рішення за наслідками
такого розгляду. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Рішенням УПФУ від 30 липня 2012 року (арк.
спр. 18) відмовлено ОСОБА_3 в призначенні
пенсії за вислугу років через
відсутність спеціального стажу роботи
як працівника охорони здоров'я 25 років,
оскільки період знаходження у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 12
липня 1989 року по 17 травня 1992 року
зараховується до спеціального стажу
працівника охорони здоров'я в
одинарному розмірі. Доказів оскарження
вказаного рішення УПФУ протягом 2012, 2013
років позивачем до матеріалів справи
не надано.

Суд апеляційної інстанції стосовно
спірних правовідносин зазначає
наступне.

Відповідно до пункту «е» частини 1
статті 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788 -ХІІ від 5 листопада
1991 року (далі - Закон № 1788) працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення мають право на
призначення пенсії за вислугу років
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

В пункті 2 Переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993 р.
№ 909 (далі - Перелік № 909), визначено, що
на пенсії за вислугу років працівникам
охорони здоров'я призначаються при
наявності спеціального стажу роботи не
менше 25 років, зокрема, на посадах
лікарів та середнього медичного
персоналу (незалежно від найменування
посад) в лікарняних закладах,
лікувально-профілактичних закладах
особливого типу, лікувально-трудові
профілакторії,
амбулаторно-поліклінічні заклади,
заклади швидкої та невідкладної
медичної допомоги, заклади
переливання крові, заклади охорони
материнства і дитинства,
санаторно-курортні заклади, установи
з проведення лабораторних та
інструментальних досліджень і
випробувань Держсанепідслужби та
територіальні органи
Держсанепідслужби (щодо працівників,
які не є державними службовцями),
діагностичні центри.

Статтею 60 Закону № 1788 передбачено, що
робота в лепрозорних і протичумних
закладах охорони здоров'я, у закладах
(відділеннях) з лікування осіб,
заражених вірусом імунодефіциту
людини або хворих на СНІД, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, у
патолого-анатомічних і реанімаційних
відділеннях закладів охорони здоров'я,
а також у психіатричних закладах
охорони здоров'я зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до вимог статті 62 Закону №
1788 основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 637 від 12 серпня 1993 року (далі за
текстом - Порядок № 637), передбачено
також, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Згідно трудової книжки (арк. спр. 8-9)
позивач працювала в Стаханівській
психіатричній лікарні в період з 2
листопада 1987 року по 6 листопада 1998
року.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що згідно з Переліком № 909,
посада, яку займала позивач в
Стаханівській психіатричній лікарні
дає їй право на зарахування
відповідного періоду до стажу роботи у
подвійному розмірі за статтею 60 Закону
№ 1788.

В даній адміністративній справі
спірним є питання зарахування до
спеціального стажу позивача періоду
перебування у відпустці по догляду за
дитиною з 12 липня 1989 року по 17 травня 1992
року в подвійному розмірі.

В період з 12 липня 1989 року по 17 травня 1992
року позивач перебувала у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, що підтверджено
свідоцтвом про народження (арк. спр. 7),
встановлено постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23 квітня 2012 року у справі № 2-а-3568/2011
та не оспорюється відповідачем.

Статтею 181 Кодексу законів про працю
України передбачено, що відпустка по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та відпустка без
збереження заробітної плати (частини
третя та шоста статті 179 цього Кодексу)
зараховуються як до загального, так і
до безперервного стажу роботи і до
стажу роботи за спеціальністю.

Стосовно узгодження норми статті 181
КЗпП України з нормами статті 60 Закону
№ 1788, колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про відпустки» право на відпустки
мають громадяни України, які
перебувають у трудових відносинах з
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності та
галузевої належності, а також працюють
за трудовим договором у фізичної особи.

За статтею 2 КЗпП України право на
відпустки забезпечується гарантованим
наданням відпустки визначеної
тривалості із збереженням на її період
місця роботи (посади), заробітної плати
(допомоги) у випадках, передбачених цим
Законом.

Згідно статті 18 КЗпП України
встановлюється такий вид відпустки як
відпустка для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.
Зазначений вид відпустки надається за
бажанням жінки після закінчення
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами.

До спеціального стажу, що дає право на
пенсію за вислугу років і на пільгових
умовах, зараховується час догляду
працюючої особи за дитиною до
досягнення нею 3 річного віку,
зазначений висновок суду апеляційної
інстанції узгоджується з висновками
Вищого адміністративного суду України
у справах № к-20625/08, № к-29700/10.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
в частині зобов'язання УПФУ зарахувати
до спеціального стажу, який дає право
на призначення пенсії за вислугу років
згідно пункту «е» частини 1 статті 55
Закону № 1788 період перебування
позивача у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 12 липня 1989 року по 17 травня 1992
року у подвійному розмірі.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання УПФУ призначити позивачу
пенсію за вислугу років з 28 жовтня 2013
року, колегія суддів вказує наступне.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги,
вказав на наявне у позивача право на
призначення пенсії з 28 жовтня 2013 року з
урахуванням дати звернення до суду з
позовом, у зв'язку з наявністю підстав
для скасування рішення УПФУ від 30 липня
2012 року.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 червня 2014
року залишено без розгляду позовні
вимоги про скасування рішення УПФУ від
30 липня 2012 року.

За статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(у редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) (далі по тексту -
Закон № 1058) заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду. Згідно пункту 1 частини 1 статті 45
Закону № 1058 пенсія призначається з дня
звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку: пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку. За частиною 5
статті 45 Закону № 1058 документи про
призначення (перерахунок) пенсії
розглядає територіальний орган
Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з
дня їх надходження приймає рішення
про призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

В матеріалах справи відсутні докази
звернення позивача до УПФУ з заявою,
встановленої форми про призначення
пенсії за вислугу років протягом
періоду з 30 липня 2012 року по дійсний
час, так само як відсутні докази
прийняття відповідного рішення УПФУ
про відмову в призначенні пенсії за
період з 28 жовтня 2013 року, отже висновок
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог про зобов'язання УПФУ
призначити позивачу пенсію за вислугу
років з 28 жовтня 2013 року є передчасним,
оскільки потребує звернення позивача з
заявою відповідної форми в межах
строку звернення до суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції
вказує на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
зокрема, вимог статті 94 КАС України, в
частині стягнення судових витрат з
УПФУ.

З врахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції апеляційну
скаргу УПФУ задовольняє частково зі
скасуванням постанови суду першої
інстанції, прийняття нової постанови з
частковим задоволенням позову.

Керуючись п. 4 ч. 1 статті 202, статтями 94,
205, 207, 211 КАС України, суд апеляційної
інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області на постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 15 травня 2014 року
задовольнити частково.

Постанову Стахановського міського
суду Луганської області від 15 травня 2014
року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Задовольнити частково позов ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області про:
визнання протиправними дій Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області щодо відмови в
призначенні пенсії за вислугу років з 28
жовтня 2013 року; визнання протиправним
та скасування з 28 жовтня 2013 року
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові від 30 липня 2012
року про відмову в призначенні пенсії
за вислугу років; зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області
призначити з 28 жовтня 2013 року пенсію за
вислугу років, зарахувавши час
перебування у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 12 липня 1989 року по 17 травня 1992
року до спеціального стажу в
подвійному розмірі.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Стаханові зарахувати
у подвійному розмірі до спеціального
стажу, який дає право на призначення
пенсії за вислугу років згідно пункту
«е» частини 1 статті 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», період
перебування ОСОБА_3 у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 12 липня 1989 року по 17
травня 1992 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з
Державного бюджету України судові
витрати у вигляді судового збору на
суму 36 грн. 50 коп. пропорційно
задоволеним вимогам.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та
підписана колегією суддів 17 червня 2014
року.

Головуючий суддя

В.Г.Яманко

Судді
Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва