Справа № 464/3759/14-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3759/14-а
пр.№ 2-а/464/97/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року

Сихівський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Дулебка
Н.І.

секретар - Кріль Х.О.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Матвійчук
Н.М., Інкіної С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м. Львова
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м. Львова, в
якому просить зобов'язати відповідача
провести йому перерахунок пенсії,
починаючи з 15.06.2001 року по 20.01.2003 року та
стягнути заборгованість недоплаченої
щомісячної державної пенсії за
останнім перерахунком.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що у 1988 році
переїхав в Росію працювати та оселився
у м.Владивосток, згодом отримав
громадянство Росії. В Україну
повернувся у 2007 році та з 01.11.2008 року
отримує пенсію в Україні. Пенсія йому
була нарахована управлінням
Пенсійного фонду в Галицькому районі
згідно архівної справи за період
роботи в Росії починаючи з 01.11.1988 року
по 1993 рік. Він з 15.06.2001 року працював
матросом обробником на РТМ «Феникс» в
ТОВ «Большерецкое» у Владивостоку та
розмір його заробітної плати становив
12391 доларів США. Підвищена заробітна
плата була зарахована згідно рішення
судового участка №5 Камчатського краю
та пояснюється шкідливими і
небезпечними умовами праці. 20.09.2012 року
йому було проведено перерахунок пенсії
управлінням Пенсійного фонду України в
Галицькому районі і при обчисленні
пенсії період важких робіт з 15.06.2001 року
по 20.01.2003 року був зарахований лише для
визначення загального стажу роботи, а
розмір заробітної плати за вказаний
період не був врахований, що призвело
до заниження пенсії. Він неодноразово
звертався до відповідача з проханням
перерахування пенсії, а саме включення
періоду з 15.06.2001 року по 20.01.2003 року,
однак отримував відмову у зв'язку із
відсутністю довідки про заробітну
плату встановленої форми. Проте
отримати таку довідку не виявилось
можливим, на звернення до пенсійного
фонду Російської Федерації по
Приморському краю отримав відповідь
про те, що ТОВ «Большерецьке» було
зареєстроване на території
Камчатського краю з 29.08.2000 року по 08.11.2006
року і було знято з обліку у зв'язку з
банкрутством, жодних відомостей про
місцезнаходження документів щодо
особистого складу вказаного
підприємства немає. Вважає, що розмір
його заробітної плати в період важких
робіт підтверджується рішенням
мирового судді судової ділянки №28 по
Камчатській області в Російській
Федерації, яке набрало законної сили.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги, надав
пояснення аналогічні доводам позовної
заяви, просив позов задовольнити.

Від представника відповідача
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова надійшли
письмові заперечення, в яких просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог, покликаючись на те, що позивач
ОСОБА_1 перебуває на обліку у
відповідача з 01.10.2008 року. З 13.01.2003 р. по
30.09.2008 р. позивач одержував пенсію на
території Російської Федерації. У
зв'язку із зміною місця проживання,
пенсійну справу ОСОБА_1 було скеровано
за місцем проживання до управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова. Особи, яким пенсія
призначається відповідно до
міждержавних Договорів (Угод) в галузі
пенсійного забезпечення, надають
документи про стаж, визначені Порядком
підтвердженя наявного трудового стажу
(постанова Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 р. № 637) та довідку про
заробітну плату для обчислення пенсії
(додаток 1 до цього Порядку). Всі види
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії, зазначаються в
місяці їх отримання, тобто в місяці, на
який вони припадають відповідно до
особового рахунку, платіжної
відомості. Однак, доплати по заробітній
платі, які не нараховані своєчасно з
вини адміністрації, зазначаються в
місяці, в якому вони мали бути
виплачені. На підставі рішення суду
бухгалтерія підприємства повинна
провести нарахуваня та видати довідку
про заробітну плату з урахуванням
зазначених сум заробітку. Оскільки в
рішенні суду від 28.12.2005 р. відсутнє
зобов'язання щодо вчинення органами
Пенсійного фонду України будь-яких дій,
підстав для його виконання немає.
Згідно записів трудової книжки позивач
з 15.06.2001 р. по 21.06.2002 р. та з 25.06.2002 р. по
20.01.2003 р. працював матросом у ВАТ
"Большерецьке". Під час призначення
пенсії зазначений період роботи
враховано до загального (страхового)
стажу. Враховуючи вимоги статті 40
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", заробітну плату за період
роботи з 15.06.2001 р. по 21.06.2002 р. та з 25.06.2002
р. по 20.01.2003 р. слід враховувати під час
визначення середньомісячного
заробітку для обчислення пенсії.
Оскільки заявником не було подано
довідки про заробітну плату, зокрема,
за період роботи у ВАТ "Большерецьке",
управлінням Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова було
скеровано відповідний запит до органів
Пенсійного фонду Російської Федерації,
на що було отримано відповідь
управління Пенсійного фонду РФ в
Усть-Большерецькому районі
Камчатського Краю про те, що ВАТ
"Большерецьке" з 14.11.2006 р. знято з
реєстраційного обліку в органах
Пенсійного фонду РФ. В архівний відділ
адміністрації Усть-Большерецького
муніципального району документи про
особовий склад ВАТ "Большерецьке" не
подавало. Інформація про
місцезнаходження архівних документів
ВАТ "Большерецьке" відсутня (лист від 01.
02.2012 р. № 06/35-225). Враховуючи зазначене
вище, під час визначення
середньомісячного заробітку для
обчислення пенсії відповідно до вимог
статті 40 Закону відсутні правові
підстави для обчислення заробітної
плати за період роботи позивача у ВАТ
"Большерецьке" з 15.06.2001 р. по 21.06.2002 р. та з
25. 06.2002 р. по 20.01.2003 р. з 14.11.2006 р. на
підставі непрямих даних, в тому числі
на підставі рішення суду Російської
Федерації. Будь-яких інших докуметів
про нараховану та виплачену заробітну
плату позивачем надано не було, а тому
розмір пенсії позивачу обчислено
відповідно до чинного пенсійного
законодавства, згідно наявних у
пенсійній справі документів про стаж
та заробітну плату.

В судовому засіданні представники
відповідача надали пояснення
аналогічні доводам заперечень на
позовну заяву та просять відмовити у
задоволенні вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 03.06.2014 р., що занесена
до журналу судового засідання (а.с.70),
позивачеві ОСОБА_1 поновлено строк
звернення до суду.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з 01.10.2008 року перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова та отримує пенсію за віком. З
13.01.2003 року по 30.09.2008 року останній
отримував пенсію за віком у Російській
Федерації та у зв'язку із зміною місця
проживання, пенсійна справа була
скерована до управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова /а.с.5 - копія посвідчення/.

Як вбачається з копії трудової книжки
ОСОБА_1, такий в період з 15.06.2001 року по
21.06.2002 р. та з 25.06.2002 року по 20.01.2003 року
працював матросом у ВАТ «Большерецьке»
на території Російської Федерації /а.с.
10-17/. Судом встановлено, що зазначені
періоди роботи на вказаному
підприємстві зараховано відповідачем
до страхового стажу ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року, законодавство про пенсійне
забезпечення базується на Конституції
України, складається з Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов»язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, а
також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Одним із міжнародних договорів з
питань пенсійного забезпечення, який
підписала Україна, стала
багатостороння Угода про гарантії прав
громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних держав в
галузі пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, зобов'язання за якою
взяли на себе дев'ять держав - учасниць
СНД, в тому числі Україна та Російська
Федерація.

Статтями 5 та 6 цієї Угоди визначено, що
Угода поширюється на всі види
пенсійного забезпечення громадян, які
встановлені або будуть встановлені
законодавством держав-учасниць Угоди.
Призначення пенсій громадянам
держав-учасниць Угоди проводиться за
місцем проживання. Для встановлення
права на пенсію, в тому числі пенсію на
пільгових умовах і за вислугу років,
громадянам держав-учасниць Угоди
враховується трудовий стаж, набутий на
території будь-якої з цих держав, а
також на території колишнього СРСР за
час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться із
заробітку (доходу) за періоди роботи,
які зараховуються до трудового стажу. У
разі, якщо в державах-учасницях Угоди
запроваджена національна валюта,
розмір заробітку (доходу) визначається
виходячи з офіційно встановленого
курсу на момент призначення пенсії.

Згідно ст.1 цієї Угоди пенсійне
забезпечення громадян держав-учасниць
цієї Угоди та членів їхніх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Відповідно до положень ч.1 ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за весь період
страхового стажу починаючи з 01 липня 2000
року. За бажанням пенсіонера та за
умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 01 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж,
починаючи з 01 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 01
липня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 01 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стажу починаючи
з 01 липня 2000 року - за даними, що
містяться в системі
персоніфікованого обліку.

Згідно ч.1 ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05 листопада
1991 року органи, що призначають пенсії,
мають право вимагати відповідні
документи від підприємств, організацій
і окремих осіб, а також в необхідних
випадках перевіряти обґрунтованість
їх видачі.

Відповідно до п. 7 Порядку
подання документів для призначення
(перерахунку) пенсій, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 р. № 22-1 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 р. за №
1566/11246, предбачено, що особи, яким пенсія
призначається відповідно до
міждержавних Договорів (Угод) в галузі
пенсійного забезпечення, надають
документи про стаж, визначені Порядком
підтвердженя наявного трудового стажу
(постанова Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 р. № 637) та довідку про
заробітну плату для обчислення пенсії
(додаток 1 до цього Порядку).

Як встановлено в ході розгляду
справи, за період роботи щодо якого
виник спір, ОСОБА_1 не було надано
довідки відповідного зразка, у зв'язку
з чим був направлений відповідний
запит в управління Пенсійного фонду РФ
в Усть-Большерецькому районі
Камчатського Краю та отримано
відповідь про те, що ВАТ "Большерецьке",
де позивач ОСОБА_1 працював з 15.06.2001 р. по
21.06.2002 р. та з 25. 06.2002 р. по 20.01.2003 р., з
14.11.2006 р. знято з реєстраційного обліку
в органах Пенсійного фонду РФ. В
архівний відділ адміністрації
Усть-Большерецького муніципального
району документи про особовий склад
ВАТ "Большерецьке" не подавало.
Інформація про місцезнаходження
архівних документів ВАТ "Большерецьке"
відсутня /а.с. 51,52/.

Рішення мирового судді судового
участка №5 Камчатської області від 28
грудня 2005 року /а.с.22/ про стягнення з
відповідача ООО «Большерецкое» на
користь ОСОБА_1 заборгованості по
заробітній платі в сумі 348 446 руб. 16 коп.
не може бути підставою для перерахунку
пенсії, оскільки для такого необхідно
надати довідку з відповідним змістом,
як передбачено Порядком підтвердженя
наявного трудового стажу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.
Вищевказане судове рішення достатніх
даних для призначення пенсії не
містить, справа мировим суддею
розглянута виключно на підставі
поданих позивачем розрахунків, що не
дозволяє органам Пенсійного фонду
України здійснити обґрунтовані
розрахунки та призначити пенсію з
врахуванням такого судового рішення
без інших передбачених законодавством
відомостей та документів.

Враховуючи наведене, підстав для
перерахунку пенсії, а саме зарахування
заробітної плати за період роботи у ВАТ
«Большерецьке» з 15.06.2001 р. по 20.01.2003 р.
немає, у зв'язку з чим, у задоволенні
позову слід відмовити..

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Угодою про гарантії прав
громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних держав в
галузі пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, «Порядком подання
документів для призначення
(перерахунку) пенсій», затвердженим
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 р. № 22-1, «Порядком
підтвердженя наявного трудового
стажу», затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р.
№ 637, ст. ст. 8, 9, 69-71, 94, 99, 100 КАС України,
суд-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
у Галицькому районі м. Львова про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд Сихівський районний суд м.
Львова протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови у повному
обсязі.

Головуючий

Дулебко Н.І.