Справа № 820/2764/14
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р.Справа № 820/2764/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

предсавників відповідача - Куніна С.В.,
Пильової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.04.2014р.
по справі № 820/2764/14

за позовом ОСОБА_4

до Комунального закладу охорони
здоров'я "Обласний центр
медико-соціальної експертизи"
Київської міжрайонної
медико-соціальної експертної комісії

про визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Комунального закладу охорони здоров'я
«Обласний центр медико - соціальних
експертизи» Київської міжрайонної
медико соціальної експертної комісії,
у якому просив: визнати протиправним
рішення Київської міжрайонної медико
- соціальної експертної комісії від 26
листопада 2012 р. в частині призначення
повторного огляду позивачу;
зобов'язати відповідача не визначати
строк повторного огляду позивачу,
тобто встановити групу інвалідності
безстроково.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10 квітня
2014 р. у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 10
квітня 2014 р. та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Конституції України,
Положення про порядок, умови та
критерії встановлення інвалідності,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України від 03 грудня 2009 р., КАС України
та не відповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до п. 15 «Положення про
медико-соціальну експертизу»,
затвердженого постановою КМУ № 1317 від
03 грудня 2009 р., у листопаді 2012 року
позивача направлено
лікувально-профілактичним закладом
охорони здоров'я до Київської
міжрайонної медико-соціальної
експертної комісії Комунального
закладу охорони здоров'я "Обласний
центр медико-соціальної експертизи" за
основним діагнозом -
кістково-суглобового захворювання, з
кардіологічним захворюванням як
супутнім.

На підставі основного діагнозу, 26
листопада 2012 р. позивачу встановлена III
група інвалідності з 13 листопада 2012 р.
на строк до 01 грудня 2013 р. з
рекомендованими заходами по
відновленню працездатності стосовно
основного діагнозу, що підтверджується
довідкою до акту огляду МСЕК Серія 10
ААБ № 192622.

Відповідно відомостей,
викладених у довідці до акту огляду
МСЕК Серія 10 ААБ № 192622 встановлена дата
чергового переогляду 13 листопада 2013
року.

На черговий переогляд 13 листопада
2013 р., що вказано у довідці до акту
огляду МСЕК Серія 10 ААБ № 192622 документи
на позивача до МСЕК не надходили.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що вони необґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів зазначає, що механізм
процедури проведення
медико-соціальної експертизи хворим,
що досягли повноліття, потерпілим від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, інвалідам
(далі - особи, що звертаються для
встановлення інвалідності) з метою
виявлення ступеня обмеження
життєдіяльності, причини, часу
настання, групи інвалідності, а також
компенсаторно-адаптаційних
можливостей особи, реалізація яких
сприяє медичній,
психолого-педагогічній, професійній,
трудовій, фізкультурно-спортивній,
фізичній, соціальній та психологічній
реабілітації врегульовано Положенням
про медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою КМУ № 1317 від
03 грудня 2009 р.

Пунктом 3 «Положення про
медико-соціальну експертизу»
передбачено, що медико-соціальна
експертиза проводиться особам, що
звертаються для встановлення
інвалідності, за направленням
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я після проведення
діагностичних, лікувальних і
реабілітаційних заходів за наявності
відомостей, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності.

Згідно з абз.3 п.22 «Положення про
порядок, умови та критерії
встановлення інвалідності»,
затвердженого постановою КМУ № 1317 від
03 грудня 2009 р. передбачено, що особам, що
звертаються для встановлення
інвалідності, група інвалідності
встановлюється без зазначення строку
повторного огляду у разі наявності
вроджених вад розумового чи фізичного
розвитку, анатомічних дефектів,
стійких необоротних морфологічних
змін та розладу функцій органів і
систем організму, неефективності
реабілітаційних заходів, неможливості
відновлення соціальної адаптації,
несприятливого прогнозу відновлення
працездатності з урахуванням реальних
соціально-економічних обставин у місці
проживання інваліда, а також інвалідам,
у яких строк переогляду настає після
досягнення пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що захворювання
позивача встановлене 26 листопада 2012 р.
при огляді медико-соціальною
експертною комісією, не відноситься до
Переліку захворювань, дефектів,
необоротних морфологічних станів,
порушень функцій органів та систем
організму, при яких група інвалідності
встановлюється без зазначення строку
повторного огляду, вичерпаний перелік
яких визначений у п. III Інструкції про
встановлення груп інвалідності,
затвердженої Наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 561 від 05
вересня 2011р.

Абзацом 1 п.п.1 п.11 «Положення про
медико-соціальну експертизу»,
затвердженого постановою КМУ № 1317 від
03 грудня 2009 р. передбачено, що міські,
міжрайонні, районні комісії
визначають: ступінь обмеження
життєдіяльності осіб, що звертаються
для встановлення інвалідності, потребу
в сторонньому нагляді, догляді або
допомозі, реабілітації,
реабілітаційний потенціал, групу
інвалідності, причину і час її
настання, професію, з якою пов'язане
ушкодження здоров'я, а також ступінь
втрати професійної працездатності (у
відсотках) працівників, які одержали
ушкодження здоров'я, пов'язане з
виконанням ними трудових обов'язків.

Відповідно до абзацу 3 п.п. 6 п.11
«Положення про медико-соціальну
експертизу», міські, міжрайонні,
районні комісії визначають: результати
продовження строку тимчасової
непрацездатності на період відновного
лікування, результати проведення
повторного огляду інвалідів з метою
виявлення ефективності
реабілітаційних заходів, визначення
реабілітаційного потенціалу.

Судовим розглядом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідачем по справі визначено
позивачеві ступінь обмеження
життєдіяльності особи, що звернулась
для встановлення інвалідності,
визначено ІІІ групу інвалідності та
дату чергового переогляду.

Доказів надходження документів
позивача для чергового переогляду,
встановленого у довідці до акту огляду
МСЕК Серія 10 ААБ № 192622, а саме 13
листопада 2013 р., до Київської
міжрайонної медико-соціальної
експертної комісії під час розгляду
справи у суді першої та апеляційної
інстанції не надано, у зв'язку з чим,
колегія суддів приходить до висновку,
що позивач не скористався правом
повторного (чергового) переогляду.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін і кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.04.2014р. по
справі № 820/2764/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.

Повний текст ухвали виготовлений
16.06.2014 р.