Справа № 813/6027/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Справа №
876/11703/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу товариства з додатковою
відповідальністю «Миколаївцемремонт»
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 року
у адміністративній справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області до товариства з додатковою
відповідальністю «Миколаївцемремонт»
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

01.08.2013 року управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Львівської області звернулося в суд з
адміністративним позовом до
товариства з додатковою
відповідальністю «Миколаївцемремонт»
про стягнення заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
період квітень-червень 2013 року в
розмірі 34028,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач всупереч вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженої Постановою
правління ПФУ 19.12.2003 року №21-1, за період
квітень-червень 2013 року не здійснював
компенсацію таких витрат на виплату,
доставку пільгових пенсій і заборгував
позивачу 34028,95 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013 року
позов задоволено, оскільки позивачем
доведено позовні вимоги.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
сам лише поданий розрахунок пільгових
пенсій не дає змоги встановити
обов'язок відшкодування таких
апелянтом. Крім цього, зазначає, що не
встановлено період роботи працівників
у відповідача і відповідно пільгові
пенсії не розраховано пропорційно
стажу роботи.

Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таке можливе на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне, ТзДВ
«Миколаївцемремонт» зареєстроване в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську як платник
страхових внесків (збору) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області було здійснено доставку та
виплату пенсій, призначених на
пільгових умовах працівникам ТзДВ
«Миколаївцемремонт» за списком №2
відповідно до пунктів "б-"з" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".
Дані обставини підтверджуються
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Проте, відповідач в порушення вимог
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не відшкодував суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій таким громадянам за
період квітень-червень 2013 року за
списком №2 в розмірі 34028,95 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки суми заборгованості
відповідачем добровільно не сплачено,
такі підлягають стягненню судовому
порядку.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає висновки суду першої інстанції
вірними та зазначає наступне.

Абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відшкодуванню Пенсійному фонду
України підлягають витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«а»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», незалежно від
їх часу призначення, до досягнення
працівниками пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону, а саме:
для чоловіків - 60 років, для жінок - 55
років.

Відповідно до постанови правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» від 19.12.2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Також, відповідно до п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні
фонди, пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку при наявності
трудового стажу, передбаченого Законом
України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату та доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Пунктом 6.1 зазначеної Інструкції
встановлено, що відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в таких розмірах, зокрема,
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України в таких
розмірах: 100 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених з
2013 року.

Відповідно до п. 6.4 вказаної Інструкції,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначаються відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень»Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій, а підприємства щомісячно до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (п.п.6.4,
6.8 п.6 Інструкції).

Витрати на доставку та виплату
пільгових пенсій покриваються
підприємствами, на яких було набуто
пільговий стаж.

Докази погашення боргу за період
квітень-червень 2013 року в розмірі 34028,95
грн. грн. відповідачем суду не
представлені.

Оскільки відповідачем фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій відшкодовані не були,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про підставність
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача в користь управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Львівської
області заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах за списком №2 в
розмірі 34028,95 грн.

Спростовуючи доводи апелянта
необхідно вказати, що пунктом 8.8
згаданої Інструкції передбачено, що у
разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу і протягом десяти робочих днів
після її отримання не сплатив
зазначену у вимозі суму або не узгодив
вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги, орган
Пенсійного фонду звертається у
встановленому законом порядку і подає
вимогу до відповідного органу
державної виконавчої служби, у якій
зазначає суму боргу за даними карток
особових рахунків платників на дату
подання. До сум боргу, що подаються до
органів державної виконавчої служби за
даними карток особових рахунків
платників, включаються також суми
узгоджених з платником, але не
сплачених у встановлений термін
фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідач отримував розрахунки УПФ
України в Миколаївському районі про
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, проте зазначені
вимоги ним не оскаржувались.

За приписами ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи та прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю
«Миколаївцемремонт»- залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20.08.2013року
у справі №813/6027/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор