Справа № 817/3194/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року м. Київ
К/800/58883/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Держземагентства
у Гощанському районі Рівненської
області про визнання протиправним
наказу та стягнення моральної шкоди,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління
Держземагентства у Гощанському районі
Рівненської області на постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернулася до суду першої інстанції з
позовом, в якому просила визнати
протиправним та скасувати наказ
відповідача - Управління
Дерземагенства у Гощанському районі
Рівненської області від 27.05.2013 року № 31
«Про застосування заходів
дисциплінарного впливу до ОСОБА_4» та
стягнути моральну шкоду 10000 грн.

Постановою Рівненснького окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивачем були допущені
порушення у зв'язку з неналежним
виконанням службових обов'язків, а тому
відповідачем належними та допустимими
доказами доведено правомірність
винесення наказу від 27.05.2013 року № 31
про застосування дисциплінарного
стягнення до ОСОБА_4

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року апеляційну скаргу позивача
задоволено частково, постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року скасовано, ухвалено нову про
часткове задоволення позовних вимог, а
саме визнано протиправним та скасовано
наказ відповідача від 27.05.2013 року № 31
«Про застосування дисциплінарного
стягнення до ОСОБА_4».

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
мотивував своє рішення тим, що
оскаржуваний наказ є протиправним як
щодо порушень, які ставляться в вину
позивачці ОСОБА_4 так і строків
застосування дисциплінарного
стягнення.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що наказ №31 від 27.05.2013 року
винесений на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України, КЗпП України та
Законом України «Про державну службу».
Виявлені за результатами проведення
аудиту стану фінансово-господарської
діяльності в управлінні порушення були
достатньою підставою для притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності.

Касаційний розгляд справи проведено в
попередньому судовому засіданні,
відповідно до статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

З 29.05.1996 року позивач працювала на
посаді головного спеціаліста -
бухгалтера Управління Держземагенства
у Гощанському районі Рівненської
області.

З 11.03.2013 року по 29.03.2013 року Головним
управлінням Держкомагенства у
Рівненській області було здійснено
оцінку стану фінансово-господарської
діяльності (внутрішній аудит) в
управлінні Держземагенства у
Гощанському районі Рівненської
області за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012
року.

За результатами проведення аудиту
складено аудиторський звіт від 15.04.2013
року №10-06-/2 (а. с. 9-25).

Враховуючи, що виявлені порушення, є
наслідком неналежного виконання
головним спеціалістом-бухгалтером
Управління Держземагенства у
Гощанському районі Рівненської
області своїх посадових обов'язків,
27.05.2013 року наказом начальника
управління Держземагенства у
Гощанському районі Рівненської
області № 31 за неналежне виконання
посадових обов'язків при веденні
бухгалтерського обліку, виявлених
аудиторською перевіркою (аудиторський
звіт від 15.04.2013 року № 10-06/2), ОСОБА_4
оголошено догану (а.с.7).

З зазначеним наказом позивач була
ознайомлена та отримала його копію,
однак, від підпису відмовилася, про що
свідчить відповідна відмітка на самому
наказі (а.с. 47).

Актом від 24.05.2013 року встановлено, що
позивач відмовилась і давати пояснення
по аудиторському звіту про здійснення
оцінки стану фінансово-господарської
діяльності в управлінні
Держземагенства у Гощанському районі
Рівненської області за період з 01.01.2011
року по 31.12.2012 року (а. с. 48).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
державну службу» основними обов'язками
державних службовців є: додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань
державних органів відповідно до їх
компетенції; недопущення порушень прав
і свобод людини та громадянина;
безпосереднє виконання покладених на
них службових обов'язків, своєчасне і
точне виконання рішень державних
органів чи посадових осіб,
розпоряджень і вказівок своїх
керівників; збереження державної
таємниці, інформації про громадян, що
стала їм відома під час виконання
обов'язків державної служби, а також
іншої інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню; постійне вдосконалення
організації своєї роботи і підвищення
професійної кваліфікації; сумлінне
виконання своїх службових обов'язків,
ініціатива і творчість в роботі.

Згідно ст. 14 Закону України «Про
державну службу» дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця, зокрема, за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків. Зазначена стаття
передбачає певні заходи
дисциплінарного впливу, які можуть
застосовуватися до державного
службовця, в т.ч. дисциплінарні
стягнення, передбачені чинним
законодавством про працю України.

Відповідно до статті 139 Кодексу законів
про працю України (КЗпПУ) працівники
зобов'язані працювати чесно і сумлінно,
своєчасно і точно виконувати
розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Порушенням трудової дисципліни є
невиконання або неналежне виконання з
вини працівника покладених на нього
трудових обов'язків, що проявились в
порушенні: правил внутрішнього
трудового розпорядку; посадових
інструкцій; положень, наказів та
розпоряджень власника, якщо вони мають
законний характер.

Статею 147 КЗпП України встановлено, що
за порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
стягнення у вигляді догани або
звільнення, а для окремих категорій
працівників можуть бути застосовані й
інші дисциплінарні стягнення,
передбачені законодавством, статутами
і положеннями про дисципліну.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення
застосовується безпосередньо за
виявленням проступку, але не пізніше
одного місяця з дня його виявлення, не
рахуючи часу звільнення працівника від
роботи у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю або перебування його
у відпустці. Дисциплінарне стягнення
не може бути накладене пізніше шести
місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Як правильно встановлено судом
апеляційної інстанції та вбачається з
матеріалів справи, відповідачем не
дотримано процесуального порядку
накладення дисциплінарного стягнення.

Суд апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку, що оскаржений
наказ № 31 є неконкретним як щодо
порушень, які ставляться у провину
позивачу так і строків їх вчинення.
Посилання в наказі на аудиторський
звіт від 15.04.2013 року №10-06/2 не виключає
зазначених недоліків самого наказу,
оскільки за частину зазначених у звіті
порушень на позивача не може бути
накладено дисциплінарне стягнення з
огляду на строки притягнення до
відповідальності передбачені ст. 148
КЗпП України, а за іншу частину -
оскільки не встановлено час їх
вчинення.

Суд касаційної інстанції погоджується
також і з висновком суду апеляційної
інстанції, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача моральної
шкоди у розмірі 10000 грн. не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем не
надано допустимих доказів її завдання
та обґрунтування її розміру.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваного судового
рішення.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення, суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального
чи процесуального права, які могли б
бути підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Держземагентства у Гощанському районі
Рівненської області відхилити, а
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі № 817/3194/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска