Справа № 809/1307/14
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р.
Справа № 809/1307/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Жовнірович
О.С.

за участю сторін:

представника позивача: Борсука Д.Я.

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2014 року Івано-Франківське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в розмірі 5 784,99 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, суду
пояснив, що відповідач в порушення
статтей 19, 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" не виконав нормативу по
працевлаштуванню у 2013 році одного
інваліда. За непрацевлаштування
інваліда відповідач у строк до 16 квітня
2014 року повинен був самостійно
сплатити 5 762,50 грн.
адміністративно-господарських
санкцій. За порушення термінів сплати
відповідачу нараховано пеню в розмірі
120% річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, на повну суму
недоїмки за весь її строк у розмірі 22,49
грн. Добровільно кошти відповідачем не
сплачені, а тому підлягають стягненню в
судовому порядку. На підставі
наведеного просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив, суду пояснив, що при
здачі звіту за 2013 рік до Фонду
соціального захисту інвалідів
помилково вказав замість 7 найманих
працівників 8. У зв'язку з цим звернувся
до Івано-Франківської територіальної
інспекції з питань праці з проханням
провести перевірку з питань дотримання
вимог законодавства про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.
Перевіркою встановлено, що в нього
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
становить 7 осіб. На підставі
наведеного просив в задоволенні позову
відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
думку представників сторін, дослідивши
та оцінивши подані докази, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2
зареєстрований Івано-Франківським
обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів, як
підприємець, який використовує найману
працю.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, 25.02.2014 року
позивач подав до Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік №8-060, з якого
вбачається, що середньооблікова
кількість штатних працівників
особового складу складає 8 осіб, з них:
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність - 0 осіб та кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог ст.19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" - 0
осіб.

Крім того, в звіті самостійно визначено
фонд оплати праці штатних працівників -
92200,00 грн. (а.с. 7).

Як встановлено в судовому засіданні,
ФОП ОСОБА_2 звернувся до територіальної
державної інспекції з питань праці в
Івано-Франківській області з проханням
провести перевірку з питань дотримання
вимог законодавства про зайнятість та
працевлаштування інвалідів, оскільки
ним при подачі звіту за 2013 рік
помилково вказано 8 найманих
працівників замість 7 працівників.

Територіальна державна інспекція з
питань праці в Івано-Франківській
області в ході розгляду даного
звернення встановила, що станом на
01.01.2013 року у ФОП ОСОБА_2 були наймані
наступні працівники: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 (звільнена 03.06.2013р.),
ОСОБА_7 (звільнена 03.06.2013р.), ОСОБА_8
(звільнена 18.02.2013р.), ОСОБА_9, ОСОБА_10
прийнята 18.02.2013р., ОСОБА_11 - 20.06.2013р.,
ОСОБА_12 - 06.09.2013р., ОСОБА_13 - 13.12.2013р.

Згідно табелів обліку використання
робочого часу за 2013 рік у ФОП ОСОБА_2
середньооблікова кількість штатних
працівників особового складу
становить 7 осіб (82:12=6,8).

Таким чином, територіальна державна
інспекція з питань праці в
Івано-Франківській області зробила
висновок, що виконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів для ФОП ОСОБА_2 не
застосовується.

Даний лист за вих..№01-21/1125 від 25.04.2014
року був направлений і директору
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (а.с. 18).

Однак, незважаючи на дані обставини,
Івано-Франківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
виставило ФОП ОСОБА_2 розрахунок щодо
стягнення заборгованості по сплаті
адміністративно-господарських санкцій
за незайняті робочі місця для
працевлаштування інвалідів в розмірі 5
762,50 грн. та пені в розмірі 22,49 грн.

Основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантування їм
рівних з усіма іншими громадянами
можливостей для участі в економічній,
політичній і соціальній сферах життя
суспільства, створення необхідних
умов, які дають можливість інвалідам
ефективно реалізувати права та свободи
людини і громадянина та вести
повноцінний спосіб життя згідно з
індивідуальними можливостями,
здібностями і інтересами визначені в
Законі України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" (далі -
Закон).

Відповідно до ч.1 ст.17 даного Закону з
метою реалізації творчих і виробничих
здібностей інвалідів та з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації
за рахунок коштів Фонду соціального
захисту інвалідів або за рішенням
місцевої ради за рахунок власних
коштів, у разі необхідності, створюють
спеціальні робочі місця для
працевлаштування інвалідів,
здійснюючи для цього адаптацію
основного і додаткового обладнання,
технічного оснащення і пристосування
тощо з урахуванням обмежених
можливостей інваліда (ч.2 ст.17 Закону).

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України (ч.3 ст.18 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення (ч.2
ст.19 Закону).

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць, виходячи з
вимог ст.18 цього Закону (ч.3 ст.19 Закону).

Відповідно до ч.7 ст.19 даного Закону
порядок реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
строки подання йому звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, зарахування кількості
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, контролю за виконанням
нормативів робочих місць та перевірки
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, щодо їх реєстрації у
Фонді соціального захисту інвалідів,
його відділеннях, подачі щорічного
звіту, а також надання державній службі
зайнятості інформації, необхідної для
організації працевлаштування
інвалідів, визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю, зайнятість
населення, з метою контролю за
виконанням нормативу робочих місць,
передбаченого частиною першою цієї
статті, у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, здійснює
перевірки підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю, щодо
реєстрації у Фонді соціального захисту
інвалідів, подання ними звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, виконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі шляхом зарахування (ч.8 ст.19
Закону).

Відповідно до ч.1 ст.20 зазначеного
Закону підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк (ч.2 ст.20
Закону).

Відповідно до ч.4 ст.20 даного Закону
адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті,
самостійно в строк до 15 квітня року,
наступного за роком, в якому відбулося
порушення нормативу, встановленого
частиною першою статті 19 цього Закону.
При цьому до правовідносин із
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
за №70 від 31.01.2007 року ''Про реалізацію
статей 19 і 20 Закону України ''Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні'' затверджено Порядок
проведення перевірки підприємств,
установ, організацій та фізичних осіб,
що використовують найману працю. Цей
Порядок визначає механізм проведення
відділеннями Фонду соціального
захисту інвалідів перевірок
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, що використовують
найману працю, в яких за основним
місцем роботи працює вісім і більше
осіб, щодо дотримання ними вимог статей
19 і 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні".

Відповідно до п.3 даного Порядку
відділення Фонду за наказом його
керівника може проводити планові та
позапланові, виїзні та невиїзні
перевірки. Планові та позапланові
перевірки проводяться в робочий час
роботодавця, встановлений правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно із п.5 зазначеного Порядку
позапланова виїзна перевірка
проводиться незалежно від кількості
раніше проведених перевірок за
рішенням суду, у разі звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення роботодавцем вимог
законодавства, за бажанням роботодавця
та у разі неподання роботодавцем звіту
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів або подання такого звіту з
помилками, що призвели до несплати суми
адміністративно-господарських санкцій
або сплати їх у неповному обсязі.

Однак, суд звертає увагу на те, що
відповідно до п.5 ч.7 Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо діяльності
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, Міністерства
соціальної політики України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів» N 5462-VI від 16.10.2012 (далі - Закон
N 5462-VI від 16.10.2012) ч.8 ст.19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" викладена в
наступній редакції: «центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань нагляду та контролю
за додержанням законодавства про
працю, зайнятість населення, з метою
контролю за виконанням нормативу
робочих місць, передбаченого частиною
першою цієї статті, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, здійснює перевірки
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, щодо реєстрації у Фонді
соціального захисту інвалідів, подання
ними звітів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів, виконання
нормативу робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі шляхом зарахування».

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону N 5462-VI від 16.10.2012 цей Закон
набирає чинності з дня, наступного за
днем його опублікування, крім пункту 78
розділу I цього Закону, який набирає
чинності з 1 січня 2013 року.

Оскільки Законом N 5462-VI від 16.10.2012
внесено зміни до ч.7 і ч.8 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", в Прикінцевих
положень Закону N5462-VI зобов'язано
Кабінет Міністрів України у
тримісячний строк з дня набрання
чинності цим Законом привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом та
забезпечити приведення
міністерствами, іншими центральними
органами виконавчої влади їх
нормативно-правових актів у
відповідність із цим Законом.

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію України з питань праці
затвердженого Указом Президента
України N 386/2011, 06.04.2011 Державна
інспекція України з питань праці є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України.

Держпраці України входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю, зайнятість
населення, законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
на випадок безробіття в частині
призначення нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
застрахованих осіб.

Аналіз вказаних правових норм дає
підстави дійти висновку, що положення
Порядку проведення перевірки
підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб, що використовують
найману працю, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
за №70 від 31.01.2007 року ''Про реалізацію
статей 19 і 20 Закону України ''Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні'' щодо визначення права
проводити планові та позапланові,
виїзні та невиїзні перевірки
відділенням Фонду не відповідають
положенням Закону України ''Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні', оскільки внесено відповідні
зміни Законом N 5462-VI від 16.10.2012.

Відтак, у позивача були відсутні
правові підстави провести таку
перевірку ФОП ОСОБА_2 за його
зверненням, а порядок проведення таких
перевірок інспекцією з питань праці не
приведено у відповідність із нормами
Закону N 5462-VI від 16.10.2012.

У зв'язку з цим, територіальна державна
інспекція з питань праці в
Івано-Франківській області розглянула
заяву ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання
вимог законодавства про зайнятість та
працевлаштування інвалідів та листом
№01-21/1125 від 25.04.2014 року повідомила
Івано-Франківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
що згідно табелів обліку використання
робочого часу за 2013 рік у ФОП ОСОБА_2
середньооблікова кількість штатних
працівників особового складу
становила 7 осіб (а.с. 18).

Крім того, згідно інформації
Косівського районного центру
зайнятості про кількість осіб, які
працювали на умовах трудового договору
з відповідачем у 2013 році вбачається, що
станом на 02.06.2014 року в Косівському
районному центрі зайнятості
зареєстровано 7 трудових договорів з
ФОП ОСОБА_2, а саме з : ОСОБА_11, ОСОБА_9,
ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та
ОСОБА_4 (а.с. 48-55).

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що виконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів для ФОП ОСОБА_2 не
застосовується.

Таким чином, позовні вимоги є
необґрунтованими і безпідставними, а
тому в задоволенні позову слід
відмовити.

За змістом ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого суд
вирішує справи на підставі Конституції
та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійсненні позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга подається до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Івано-Франківський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України
постанова набирає законної сили після
закінчення встановлених строків
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя: /підпис/
Лучко
О.О.

Постанова складена в повному обсязі
17.06.2014 року.