Справа № 359/12312/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кабанячий
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2, представника відповідача -
Калініченко І.В., представника третьої
особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Бориспільської міської ради Київської
області, третя особа ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання незаконним та скасування
рішення в частині,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернувся до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з позовом до
Бориспільської міської ради Київської
області, третя особа ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання незаконним та скасування
рішення № 3490-41-VІ від 20.08.2013 року в
частині надання ОСОБА_7 дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить скасувати постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 24 січня 2014 року
та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу, які
прибули в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
червні 2011 року позивач звернувся до
управління містобудування та
архітектури Бориспільської міської
ради з заявою про відведення йому
земельної ділянки по АДРЕСА_1, на яку
отримав відповідь № 993/1-09 від 15.06.2011
року, що оскільки під'їзд до вказаної
земельної ділянки відсутній, тому
позитивний висновок управління
містобудування та архітектури зможе
надати після винесення в натуру
землевпорядною організацією АДРЕСА_1
та її облаштування, згідно розбивки
кварталу.

Разом з тим, рішенням № 3490-41-VІ від 20.08.2013
року Бориспільська міська рада надала
згоду на розробку проекту землеустрою
на відведення даної земельної ділянки
гр. ОСОБА_7 При цьому, даній земельній
ділянці вже було присвоєно адресу:
АДРЕСА_1. Також в ньому прийнято рішення
про винесення АДРЕСА_1 в натуру та
організацію під'їзду до земельної
ділянки.

Вважаючи вказане рішення в частині
надання відповідачем згоди на розробку
проекту землеустрою на відведення
даної земельної ділянки гр. ОСОБА_7
протиправним та таким, що порушує його
законні права та інтереси, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що спірне рішення прийнято
Бориспільською міською радою в межах
компетенції та у відповідності до
вимог законодавства в сфері земельних
відносин.

Колегія суддів погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 10
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України , цим та іншими
законами.

При цьому, відповідно до пункту 34
частини 1 статті 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні, до
виключної компетенції сільських рад
належить вирішення питань регулювання
земельних відносин.

Згідно з ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить: розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу
викуп земельних ділянок для суспільних
потреб відповідних територіальних
громад сіл, селищ, міст; організація
землеустрою; координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; обмеження,
тимчасова заборона (зупинення)
використання земель громадянами і
юридичними особами у разі порушення
ними вимог земельного законодавства;
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;
встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок;
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; вирішення земельних
спорів; вирішення інших питань у
галузі земельних відносин відповідно
до закону.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 121 ЗК України
передбачено, що громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) в містах -
не більше 0,10 гектара.

Пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу
України передбачено, що підставою
відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
лише невідповідність місця
розташування об'єкта вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
в обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що у 1930-1935 році його бабусі
ОСОБА_6 у постійне користування була
виділена земельна ділянка загальною
площею приблизно 0,38 га по АДРЕСА_1. Цей
факт підтверджується довідками № 1032
від 05.11.1998 року, № 352 від 01.10.1999 року, № 835
від 11.10.2002 року, виданими
Бориспільським міським відділом
земельних ресурсів Київського
обласного управління земельних
ресурсів Держкомзему України, схемою
розташування земельної ділянки,
погодженої 08.08.2008 року начальником
управління містобудування та
архітектури, кадастровими планами та
схемами розташування земельної
ділянки за 2008 рік, виготовленими
Приватним підприємством «Мрія»,
висновком про можливість забудови
земельної ділянки АДРЕСА_1 № 2075 від
27.08.2007 року, наданим начальником
управління містобудування та
архітектури Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради М.С.
Шкребтієнком.

01.11.2007 року частину вищевказаної
земельної ділянки в розмірі 0,10 га
ОСОБА_6 на підставі рішення
Бориспільської міської ради № 49 від
20.01.2001 року, було надано у приватну
власність, що підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку Серії ЯД № 958719 від
01.11.2007 року. В подальшому дана земельна
ділянка була подарована власницею
ОСОБА_10, що підтверджується договором
дарування земельної ділянки від 31.12.2008
року та державним актом на право
власності на земельну ділянку Серії ЯД
№ 970517 від 25.11.2009 року. Ще одна частина
вищезазначеної земельної ділянки, яка
перебувала у користуванні ОСОБА_6 в
розмірі 0,10 га з нотаріальної згоди
останньої від 04.11.2006 року, на підставі
рішення Бориспільської міської ради №
6868, 58 сесії 5 скликання від 17.11.2009 року,
була надана у власність ОСОБА_10, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
Серії ЯЛ № 060563 від 30.08.2010 року. Даній
земельній ділянці була присвоєна
адреса: АДРЕСА_1.

Та обставина, що частина земельної
ділянки, яка передавалась у власність
ОСОБА_10 знаходилась у користуванні
ОСОБА_6, підтверджується схемою
розташування земельної ділянки за
підписом начальника управління
містобудування та архітектури
Виконавчого комітету Бориспільської
міської ради М.С. Шкребтієнком, заявою
ОСОБА_10 про надання земельної ділянки
від 10.11.2006 року, рішенням
Бориспільської міської ради 5
скликання № 2837-25-У від 13.12.2007 року про
надання дозволу ОСОБА_10 на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,10 га у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1, з якого вбачається, що дозвіл
на розробку проекту землеустрою
відповідачем надавався з нотаріально
посвідченої згоди землекористувача
ОСОБА_6

04.08.2008 року ОСОБА_6 надала позивачу
нотаріально посвідчену згоду на
виділення частини земельної ділянки,
якою вона користувалась у розмірі 0,0863
га по АДРЕСА_1.

Депутатом Бориспільської міської ради
Годунком Я.М. було складено акт
обстеження житлово-побутових умов
сім'ї позивача, відповідно до якого він
прийшов до висновку про виділення
позивачу 0,086 га землі під будівництво з
землі, що знаходилась у користуванні
ОСОБА_6

08.12.2008 року позивач звернувся до
Бориспільського міського голови
Федорчука А.С. з заявою про виділення
йому земельної ділянки для будівництва
та обслуговування жилого будинку та
господарських споруд із земель
землекористувача ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 в
розмірі 0,863 га.

На його заяву була надана відповідь №
М.28.1550/13-06 від 05.06.2009 року, що питання про
виділення земельної ділянки буде
розглянуто після отримання
територіальними органами висновків
про можливість відведення земельної
ділянки.

В зв'язку з цим, як було зазначено
вище, у червні 2011 року позивач
звернувся до управління
містобудування та архітектури
Бориспільської міської ради з заявою
про відведення йому земельної ділянки
по АДРЕСА_1, на яку отримав відповідь №
993/1-09 від 15.06.2011 року, що оскільки під'їзд
до вказаної земельної ділянки
відсутній, тому позитивний висновок
управління містобудування та
архітектури зможе надати після
винесення в натуру землевпорядною
організацією АДРЕСА_1 та її
облаштування, згідно розбивки
кварталу.

Отже, як вірно було встановлено
судом першої інстанції, на час
звернення до управління, підстав для
надання дозволу на розробку технічної
документації на вищевказану земельну
ділянку позивачу не було.

Так, 20.08.2013 р. Бориспільська
міська рада Київської області винесла
рішення №3490-41-VІ надала згоду на
розробку проекту землеустрою на
відведення даної земельної ділянки гр.
ОСОБА_7

При цьому, даній земельній ділянці вже
було присвоєно адресу: АДРЕСА_1.

Крім того, вказаним рішенням було
винесено АДРЕСА_1 в натурі та
організовано під'їзд до земельної
ділянки.

Вищевикладене повністю спростовує
доводи апелянта щодо неправомірності
дій та рішень Бориспільської міської
ради Київської області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були
оцінені колегією суддів за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Крім того, було оцінено
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, що відповідає
вимогам ст. 86 КАС України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
залишити без задоволення, а постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 24 січня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В.
Карпушова

Ухвалу в повному тексті
виготовлено 17.06.2014 року.

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.