Справа № 2а/728/1/2014
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лобода Н.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів -
Глущенко Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Бахмацького
районного суду Чернігівської області
від 17 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Бахмацької міжрайонної виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
треті особи - ТОВ "Бахмачконсервмолоко",
Управління Пенсійного фонду України в
Бахмацькому районі про визнання
незаконними дій органу владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до Бахмацького районного
суду Чернігівської області з позовом
до Бахмацької міжрайонної виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
треті особи - ТОВ "Бахмачконсервмолоко",
управління Пенсійного фонду України в
Бахмацькому районі про визнання
незаконними дій органу владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії, в якому просив визнати
незаконними дії щодо відмови в наданні
матеріального забезпечення
застрахованій особі - позивачу за
рахунок коштів Фонду в особі
Бахмацької міжрайонної Виконавчої
дирекції, зобов'язати відповідача в
особі Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
сплатити кошти в сумі 9514,44 грн.

Постановою Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2014
року та прийняти нову, якою
адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
постанову Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2014
року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено в суді першої
інстанції, ОСОБА_2 05.07.2011 року був
запрошений на позачергові загальні
збори учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Бахмачконсервмолоко», на яких було
вирішено призначити його головою
ліквідаційної комісії вищевказаного
товариства, що підтверджується копією
протоколу № 05/07-1 позачергових
загальних зборів учасників ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» від 05.07.2011 року.
До того часу учасником вищевказаного
товариства позивач не являвся і в
трудових відносинах з ним не перебував.

Згідно додатку до протоколу №05/07-1
позачергових загальних зборів
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Бахмачконсервмолоко» від 05.07.2011 року
було прийнято рішення про призначення
заробітної плати ОСОБА_2, як голові
ліквідаційної комісії вищевказаного
товариства в розмірі 2650 гривень
щомісячно за рахунок реалізованих
активів та стягнення дебіторської
заборгованості товариства.

Згідно постанови Господарського суду
Чернігівської області № 5028/16/8б/2012 від 06
червня 2012 року у справі за заявою ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» про визнання
боржника банкрутом, ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» було визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру і ліквідатором банкрута
призначено ОСОБА_2

З 20.03.2013 року по 10.04.2013 року; з 11.04.2013 року
по 17.05.2013 року; з 18.05.2013 року по 26.06.2013
року; з 27.06.2013 року по 10.07.2013 року; з 15.07.2013
року по 26.07.2013 року ОСОБА_2, будучи
ліквідатором ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» перебував на
лікуванні, у зв'язку з загальним
захворюванням, внаслідок чого, його
період непрацездатності склав 86 днів, в
тому числі 76 днів, оплата за які,
відповідно до законодавства, повинна
здійснюватись застрахованій особі за
рахунок коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Бахмацька міжрайонна виконавча
дирекція Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності відмовила ОСОБА_2 у
виплаті вищезазначеного матеріального
забезпечення, посилаючись на те, що в
даному випадку, позивач, не будучи
працівником ТОВ «Бахмачконсервмолоко»
не підтвердив факту укладення ним
договору про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за власним
бажанням, тобто, не набув права на
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги за Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», що
підтверджується листом Бахмацької
міжрайонної виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності № 01-18/1128 від
11.11.2013 року.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернувся до
суду.

Обговорюючи правомірність заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до положень ст. 4 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», право на
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, мають
застраховані громадяни України,
іноземці, особи без громадянства та
члени їх сімей, які проживають в
Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Особи, які не підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку
з тимчасовою втратою працездатності
та витратами, зумовленими похованням,
мають право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
цим Законом за умови сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Пунктом 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
визначено, що застрахована особа -
найманий працівник, а у випадках,
передбачених цим Законом, також інші
особи (громадяни України, іноземці,
особи без громадянства та члени їх
сімей, які проживають в Україні, якщо
інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України), на користь яких
здійснюється загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням.

Згідно п.3 ч.1 ст.2 вищевказаного закону
страхувальник відповідно до цього
Закону - це:

а) роботодавець - для осіб, зазначених
у частині першій статті 6 цього Закону;
б) особи, зазначені у частинах другій
та третій статті 6 цього Закону;

Пунктами 5, 6 ст.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
визначено, що роботодавець - юридична
(підприємство, установа, організація)
або фізична особа, яка в межах
трудових відносин використовує працю
фізичних осіб; а найманий працівник -
фізична особа, яка працює за трудовим
договором (контрактом) на
підприємстві, в установі, організації
незалежно від форм власності, виду
діяльності та господарювання або у
фізичної особи.

Згідно ч.1 ст.6 вищезазначеного закону,
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
підлягають: особи, які працюють на
умовах трудового договору
(контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях незалежно від
форм власності та господарювання або у
фізичних осіб, у тому числі в
іноземних дипломатичних та
консульських установах, інших
представництвах нерезидентів, а також
обрані на виборні посади в органах
державної влади, органах місцевого
самоврядування та в інших органах;
члени колективних підприємств,
сільськогосподарських та інших
виробничих кооперативів.

Згідно з ч. 3 ст. 6 вищезазначеного
Закону особи, які забезпечують себе
роботою самостійно (особи, які
займаються підприємницькою,
адвокатською, нотаріальною, творчою та
іншою діяльністю, пов'язаною з
одержанням доходу безпосередньо від
цієї діяльності, в тому числі члени
творчих спілок, творчі працівники, які
не є членами творчих спілок), мають
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги відповідно до цього
Закону за умови сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності відповідно до діючого
законодавства.

Таким чином, особи, які забезпечують
себе роботою самостійно, підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, на добровільних засадах за
умови сплати страхових внесків до
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
відповідно до діючого законодавства,
тобто на добровільних засадах.

Враховуючи вищевикладене, особа, яка
забезпечує себе роботою самостійно, в
тому числі особа, яка займається
підприємницькою діяльністю, може за
власним бажанням набути статус
страхувальника, і як наслідок статус
платника страхових внесків, на
добровільних засадах.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону
У країни «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який набрав
чинності з 1 січня 2011 року, платниками,
які мають право на добровільну сплату
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, серед інших, є
особи, які забезпечують себе роботою
самостійно - займаються незалежною
професійною діяльністю, а саме
науковою, літературною, артистичною,
художньою, освітньою або викладацькою,
а також медичною, юридичною практикою,
в тому числі адвокатською,
нотаріальною діяльністю, або особи, які
провадять релігійну (місіонерську)
діяльність, іншу подібну діяльність та
отримують дохід безпосередньо від цієї
діяльності, за умови, що такі особи не є
найманими працівниками чи
підприємцями та інші особи, визначені
даної статтею.

Згідно довідки ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» № 1 від 27.01.2014
року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у
трудових відносинах з ТОВ
«Бахмачконсервмолоко», виконуючи
обов'язки ліквідатора.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що даний документ не може
братися до уваги, оскільки він виданий
самим позивачем, у ньому маються
дописки, вчинені від руки, не завірені
належним чином і дана довідка не
узгоджується з матеріалами справи та
обставинами, встановленими в судовому
засіданні, зокрема стосовно того, що
ОСОБА_2 був призначений головою
ліквідаційної комісії ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» не як учасник
товариства і відносини ОСОБА_2 з ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» не регулюються
трудовим законодавством, оскільки вони
виникли без укладання трудового
договору на підставі рішення
позачергових загальних зборів
учасників товариства та рішення
господарського суду про введення
відповідної процедури і призначення
для її здійснення арбітражного
керуючого, що підтверджується копією
постанови господарського суду
Чернігівської області № 5028/16/8б/2012 від 06
червня 2012 року, якою ОСОБА_2, як
представника боржника, голову
ліквідаційної комісії і арбітражного
керуючого призначено ліквідатором ТОВ
«Бахмачконсервмолоко», копією ухвали
господарського суду Чернігівської
області № 5028/16/8б/2012 від 18 березня 2013
року, якою арбітражному керуючому
ОСОБА_2 затверджено оплату послуг як
ліквідатору боржника - ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» в розмірі двох
мінімальних розмірів заробітних плат з
дня призначення за кожен місяць
виконання ним своїх повноважень та
копією додатка до протоколу № 05/07-1
позачергових загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю
«Бахмачконсервмолоко» від 05.07.2011 року,
згідно якого ОСОБА_2 як голові
ліквідаційної комісії призначено
заробітну плату в розмірі 2650 гривень
щомісячно за рахунок реалізованих
активів та стягнення дебіторської
заборгованості товариства.

Згідно трудового законодавства,
винагорода у формі заробітної плати
виплачується працівникові власником
або уповноваженим ним органом за
виконану ним роботу за трудовим
договором. При цьому працівник виконує
роботу засобами роботодавця з
дотриманням правил внутрішнього
трудового розпорядку.

Винагорода у формі оплати послуг
(праці) позивачу виплачується також за
виконувану ним роботу, але не власником
і не за трудовим договором. Розпорядок
роботи позивача залежить від стадії
(процедури) на якій перебуває процес
відновлення платоспроможності чи
визнання банкрутом товариства,
підпорядковується загальним інтересам
учасників провадження та планується
ним самостійно, а тому правовідносини
позивача з ТОВ «Бахмачконсервмолоко»
не регулюються нормами трудового
законодавства.

Згідно повідомлення Управління
Пенсійного фонду України в Бахмацькому
районі № 312/08 від 30.01.2014 року вбачається,
що відомості про надходження коштів на
сплату єдиного соціального внеску
протягом 2013 року у зв'язку з
перебуванням ОСОБА_2 в трудових
відносинах з ТОВ
«Бахмачконсервмолоко» не надходили.

Також, згідно повідомлення Управління
Пенсійного фонду України в Бахмацькому
районі Чернігівської області №117/02 від
15.01.2014 року вбачається, що позивач
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
період з 01.01.2012 року по 01.10.2013 року не
укладався.

Згідно повідомлення Бахмацької ОДПІ
№125/9/17-014 від 25.01.2014 року, яке надійшло у
відповідь на запит суду від 21.01.2014 року
чи перебуває на обліку в податкових
органах як самозайнята особа ОСОБА_2
вбачається, що позивач перебуває на
обліку в Бахмацькій ОДПІ як
підприємець - фізична особа з 12.02.1995
року, але, як було встановлено в
судовому засіданні суду першої
інстанції, дана підприємницька
діяльність позивача не пов'язана з
діяльністю стосовно відновлення
платоспроможності боржників або
визнання їх банкрутами.

Отже, позивач, фактично будучи особою,
яка забезпечує себе роботою
самостійно, не уклав договору на
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та не
здійснював сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за власним
бажанням.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач, не перебуваючи у трудових
відносинах з ТОВ
«Бахмачконсервмолоко», не маючи права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого, але будучи особою, яка
забезпечує себе роботою самостійно, не
уклав договору на добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
не здійснював сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за власним
бажанням, а тому права на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» у даному випадку не набув.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2014
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254, 255 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

О.М. Романчук

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М