Справа № К/9991/56048/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/56048/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Державної
інспекції з контролю за цінами в
Одеській області на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 липня 2011
року у справі № 2-а-3961/08 за позовом
Державної інспекції з контролю за
цінами в Одеській області до Одеської
залізниці про стягнення фінансових
санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2008 року Державна інспекція з
контролю за цінами в Одеській області
звернулась до Одеської залізниці про
стягнення фінансових санкцій в доход
Державного бюджету України в розмірі 7
763,55 грн.

Позовні вимоги Державної інспекції з
контролю за цінами в Одеській області
обґрунтовані тим, що відповідачем
порушено державну дисципліну цін
шляхом застосування підвищеного
коефіцієнту до тарифів на додаткові
операції, пов'язані з перевезенням
вантажів залізничним транспортом, а
рішення № 681 від 31.10.2007р. про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін
відповідачем не виконано та не
сплачено суму необґрунтовано
отриманої виручки і штрафних санкцій,
що є підставою для їх стягнення в
судовому порядку.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 04 серпня
2008 року позовні вимоги Державної
інспекції з контролю за цінами в
Одеській області задоволено в повному
обсязі. Стягнуто з Одеської залізниці 7
763,55 грн., в тому числі 2 587,85 грн. в доход
Державного бюджету України і 5 175,70 грн.
в доход Державного бюджету України.

При прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов того висновку, що у
період з 01 травня 2007 року до 15 травня 2007
року під час нарахування плати за
додаткові операції, пов'язані з
перевезенням вантажів, відповідачем
безпідставно застосовувався новий
коефіцієнт до тарифів, затверджений
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України № 356 від 28 квітня 2007
року, що набрав чинності лише з 15 травня
2007 року.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 липня
2011 року апеляційну скаргу Одеської
залізниці задоволено частково. Рішення
суду першої інстанції скасовано,
прийнято нове рішення, яким позовні
вимоги Державної інспекції з контролю
за цінами в Одеській області
задоволено частково. Стягнуто з
Одеської залізниці необґрунтовано
одержану виручку в розмірі 2 587,85 грн. У
задоволенні позовних вимог про
стягнення з Одеської залізниці в доход
Державного бюджету України суми штрафу
у розмірі 5 175,70 грн. відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з
тих підстав, що чинним законодавством
передбачено стягнення суми штрафу саме
до позабюджетних фондів місцевих Рад,
що доводить помилковість стягнення
контролюючим органом штрафу
безпосередньо до Державного бюджету
України.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Державна
інспекція з контролю за цінами в
Одеській області звернулась з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період з 26.09.2007р. по
28.09.2007р. та 09.10.2007р. Державна інспекція з
контролю за цінами в Одеській області
здійснила вибіркову перевірку порядку
застосування тарифів на перевезення
вантажів залізничним транспортом у
межах України станцією «Одеса-Порт»
Одеської залізниці за період з 01.01.2006р.
по 01.10.2007р., за результатами якої
складено акт № 000918 від 09.10.2007р.

Під час перевірки виявлено, що у період
з 01.05.2007р. по 14.05.2007р. станцією
«Одеса-Порт» Одеської залізниці при
стягненні зборів за додаткові
операції, пов'язані з перевезенням
вантажів залізничним транспортом,
підвищено їх розмір за рахунок
застосування коефіцієнтів,
затверджених Міністерством транспорту
та зв'язку України від 28.04.2007р. № 356, що
набрав чинності лише 15.05.2007р., внаслідок
чого отримано необґрунтовано виручку
у розмірі 2 587,85 грн.

На підставі акта перевірки № 000918 від
09.10.2007р. Державною інспекцією з
контролю за цінами в Одеській області
прийнято рішення № 681 від 31.10.2007р. про
стягнення з Одеської залізниці в дохід
Державного бюджету України
необґрунтованої виручки у розмірі 2 587,85
грн., а також перерахування до
Державного бюджету України 5 175,70 грн.
штрафу за порушення державної
дисципліни цін.

Крім того, контролюючим органом на
адресу Одеської залізниці скеровано
претензію щодо сплати нарахованих
економічних санкцій.

Внаслідок невиконання відповідачем
рішення № 681 від 31.10.2007р. контролюючий
орган звернувся до адміністративного
суду з позовом щодо стягнення
необґрунтовано отриманої виручки і
штрафу в судовому порядку.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 25.12.1996р.
№ 1548 «Про встановлення повноважень
органів виконавчої влади та виконавчих
органів міських рад щодо регулювання
цін (тарифів)», а редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
Мінтрансзв'язку за погодженням з
Мінекономіки і Мінфіном встановлює
тарифи на перевезення вантажів
залізничним транспортом у межах
України та пов'язані з ними послуги.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 28.04.2007р. № 356 (далі -
наказ № 356) затверджено Розміри знижок
до тарифів на перевезення вантажів
залізничним транспортом у власних
залізничних вантажних вагонах та
Коефіцієнтів, що застосовуються до
тарифів Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом України.

Вказаний наказ зареєстровано
Міністерством юстиції України 04.05.2007р.
за № 458/13725, який набув чинності
15.05.2007р., через 10 днів після державної
реєстрації.

Враховуючи застосування структурною
одиницею Одеської залізниці нових
Коефіцієнтів у період з 01.05.2007р. до
15.05.2007р., до набрання наказом № 356
законної сили, нарахування
контролюючим органом економічних
санкцій є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
ціни і ціноутворення», в редакції, яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин, вся необґрунтовано
одержана підприємством, організацією
сума виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

Разом з тим, зі змісту рішення № 681 від
31.10.2007р. вбачається стягнення Державною
інспекцією з контрою за цінами в
Одеській області штрафу у двократному
розмірі необґрунтовано одержаної
виручки до Державного бюджету України,
а не до позабюджетного фонду місцевої
Ради.

У касаційній скарзі позивач вказував,
що рішення № 681 від 31.10.2007р. в частині
стягнення до Державного бюджету
України штрафу є правомірним та
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки п. 15 ст. 2 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» (в редакції від 09.07.2007р.)
установлено, що до доходів загального
фонду Державного бюджету України на 2007
рік належать, зокрема, надходження від
санкцій (штрафів, пені тощо), що
застосовуються за рішеннями
уповноважених посадових осіб органів
виконавчої влади.

Однак, колегія суддів зазначає, що
Закон України «Про ціни і
ціноутворення» є спеціальним законом,
що визначає основні принципи
встановлення і застосування цін і
тарифів та організацію контролю за їх
дотриманням, та підлягає застосуванню
для вирішення спірних правовідносин у
даній адміністративній справі.

Таким чином, саме на підставі вимог
вказаного Закону повинно
здійснюватись стягнення штрафу, отже,
отримувачем даних коштів є
позабюджетний фонд місцевої Ради.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судом апеляційної інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
задоволення касаційної скарги судова
колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної інспекції з
контролю за цінами в Одеській області
залишити без задоволення, а постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 липня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: