Справа № 802/1443/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 червня 2014 р.
Справа № 802/1443/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Дончика
Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь І.О.,

відповідача:
Соляниченка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" до ректора Вінницького
інституту міжрегіональної академії
управління персоналом про визнання
дій протиправними

в с т а н о в и в:

В травні 2014 року до Вінницького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" про визнання протиправними
дій ректора Вінницького інституту
міжрегіональної академії персоналом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що 25.11.2013р. Всеукраїнська
громадська організація "Комітет
конституційно-правового контролю
України" направила на адресу
Вінницького інституту міжрегіональної
академії персоналом рекомендованим
листом з повідомленням запит щодо
надання публічної інформації про ВНЗ,
яка становить суспільний інтерес.
Однак, до теперішнього часу відповіді
на вказаний запит не отримала

З огляду на викладене, Всеукраїнська
громадська організація "Комітет
конституційно-правового контролю
України" звернулася до суду із
адміністративним позовом, у якому
просить визнати дії ректора, голови
приймальної комісії Вінницького
інституту міжрегіональної академії
персоналом Соляниченка М.О., що
полягають у ненадані відповіді на
запит, протиправними.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився. 04.06.2014р. до суду
надійшло клопотання за підписом голови
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" про розгляд справи за
відсутності представника позивача в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

При цьому, до даного клопотання
долучено заяву про зміну позовних
вимог, згідно якої, позивач просить
позовні вимоги викласти в наступній
редакції: визнати бездіяльність
директора, голови приймальної комісії
Вінницького інституту міжрегіональної
академії персоналом Соляниченка М.О.,
що полягає у ненаданні відповіді на
запит та у ненаданні запитаної
публічної інформації - протиправною.

Враховуючи те, що заява про зміну
позовних вимог подана позивачем до
початку розгляду справи по суті, суд,
керуючись ст. 137 КАС України, вирішив
прийняти її до розгляду.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
посилаючись при цьому на те, що лист
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України", у якому останнім направлено
запит про надання інформації, не був
зареєстрований у Вінницькому
інституті міжрегіональної академії
персоналом, а тому відповідь на запит
не надавалась. Крім того, відповідач
зазначив, що він директор, а не ректор
Вінницького інституту міжрегіональної
академії персоналом, а також, що він не
є головою приймальної комісії, а є лише
її членом.

Заслухавши пояснення відповідача,
повно, всебічно, об'єктивно дослідивши
надані у справу докази, надавши їм
юридичну оцінку, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.11.2013р.
Всеукраїнська громадська організація
"Комітет конституційно-правового
контролю України" направила
рекомендованим листом з повідомленням
до Вінницького інституту
міжрегіональної академії управління
персоналом запит на інформацію Вих. №
965/4-13 від 25.11.2013р., з проханням надати
публічну інформацію про ВНЗ (вищий
навчальний заклад), яка становить
суспільний інтерес, у вигляді належним
чином засвідчених копій таких
документів:

- Статуту ВНЗ;

- Свідоцтва про реєстрацію ВНЗ;

- Довідки про включення ВНЗ до
Державного реєстру ВНЗ України з
додатками;

- Ліцензії ВНЗ та додатка до неї;

- Витягу ВНЗ з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та
фізичних-осіб підприємців;

- Правил прийому до ВНЗ у 2014 році;

- Положення про приймальну комісію ВНЗ;

- Наказу про затвердження складу
приймальної комісії ВНЗ;

- Плану роботи та графіку засідань
приймальної комісії ВНЗ.

Вказаний запит про надання інформації
відповідач отримав 10.12.2013р., про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 8), однак
відповіді на нього у термін, визначений
законодавством, не надав.

Вважаючи дії відповідача такими, що
порушують положення Закону України
"Про доступ до публічної інформації" в
частині ненадання відповіді на запит
на інформацію та у ненаданні
інформації на запит позивача, останній
звернувся з відповідним позовом до
суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із
наступного.

Спірні відносини регулюються Законом
України "Про доступ до публічної
інформації" № 2939-VI від 13.01.2011.

Основною метою прийняття вказаного
Закону є створення механізму
реалізації права кожного на доступ до
публічної інформації. Він містить
перелік гарантій дотримання прав на
надання публічної інформації,
поетапний порядок доступу до неї, надає
визначення таким поняттям як
конфіденційна, таємна та службова
інформація, регламентує порядок її
отримання, визначає порядок і строки
подачі та задоволення запиту на
інформацію, а також процедуру
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації.

Відповідно до визначення публічної
інформації, яке міститься в статті 1
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації.
Доступ до інформації забезпечується
шляхом її оприлюднення у засобах
масової інформації (в офіційних
друкованих виданнях, на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет, на
інформаційних стендах та будь-яким
іншим способом) та через надання
інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до положень ст. 12 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" суб'єктами відносин у сфері
доступу до публічної інформації є:
запитувачі інформації - фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень; розпорядники
інформації - суб'єкти, визначені у ст. 13
цього Закону; структурний підрозділ
або відповідальна особа з питань
запитів на інформацію розпорядників
інформації.

Всеукраїнська громадська організація
"Комітет конституційно-правового
контролю України" є юридичною особою,
тому з урахуванням ч. 1 ст. 12 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" наділена повноваженнями
звертатись із запитами на інформацію
та відповідно є суб'єктом відносин у
сфері доступу до публічної інформації.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються особи, якщо
вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків.

Вінницький інститут міжрегіональної
академії управління персоналом як
вищий навчальний заклад надає освітні
послуги, відтак відповідачу делеговані
права від Міністерства освіти і науки
України: по управлінню вищим
навчальним закладом через надання
Ліцензії та додатків до неї, надання
права підписання дипломів про неповну
та повну вищу освіту, права прийняття
рішення про реорганізацію або
ліквідацію вищого навчального закладу,
права здійснення прийому абітурієнтів
відповідно до Правил прийому до ВНЗ в
2014 році, правом на надання освітніх
послуг, здійснення атестації
студентів, прийняття заліків,
екзаменів, в т.ч. державних, здійснення
оцінювання знань студентів та
виставлення оцінок за курсові та
дипломні роботи, права затвердження
списку осіб, які зараховані до ВНЗ,
право формування та затвердження
складу приймальної комісії ВНЗ та
складу державної екзаменаційної
комісії ВНЗ, а також здійснення інших
прав, передбачених законодавством
України.

Отже, суд доходить висновку, що
відповідач є розпорядником інформації
у розумінні Закону України "Про доступ
до публічної інформації".

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
розпорядники інформації зокрема
зобов'язані надавати достовірну, точну
та повну інформацію.

Статтею 20 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" визначено, що
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту. У разі якщо запит
стосується надання великого обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, розпорядник інформації може
продовжити строк розгляду запиту до 20
робочих днів з обґрунтуванням такого
продовження. Про продовження строку
розпорядник інформації повідомляє
запитувача в письмовій формі не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Частиною 5 ст. 22 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
передбачено, що відмова в задоволенні
запиту на інформацію надається в
письмовий формі.

Як встановлено судом, 25.11.2013р.
Всеукраїнська громадська організація
"Комітет конституційно-правового
контролю України" направила
рекомендованим листом з повідомленням
до Вінницького інституту
міжрегіональної академії управління
персоналом запит на інформацію Вих. №
965/4-13 від 25.11.2013р.

У рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення, яка
повернулось на адресу Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" вказано, що відповідач отримав
лист позивача, яким направлено запит на
інформацію Вих. № 965/4-13 від 25.11.2013р.,
10.12.2013р., особа, вказана як отримувач
даного рекомендованого листа - ОСОБА_2.

З письмових пояснень директора
Вінницького інституту міжрегіональної
академії управління персоналом
Соляниченка М.О., наданих останнім суду,
слідує, що запит за № 965/4-13 від 25.11.2013р.
від Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" про надання відповідної
інформації за період з 01.11.2013р. по
30.12.2013р. до інституту не поступав. У
журналі реєстрації вхідної
кореспонденції відмітки про отримання
відповідного запиту немає.
Соляниченку М.О., як директору
навчального закладу, даний запит від
співробітника ОСОБА_2 та інших
працівників також не поступав.

При цьому, в додатках до даних пояснень,
міститься копія письмових пояснень
завідувача господарством Вінницького
інституту міжрегіональної академії
управління персоналом ОСОБА_2

Зі змісту даних пояснень слідує, що
ОСОБА_2 дійсно 10.12.2013р. отримав у
поштовому відділенні конверт і
особисто розписався за його отримання.
В подальшому, в зв`язку з тим, що
відповідальні особи в цей день
знаходились на обіді, ОСОБА_2 отриманий
конверт не вручив, а залишив на столі у
відділі.

В судовому засіданні директор
Вінницького інституту міжрегіональної
академії управління персоналом
Соляниченка М.О. зазначав, що дійсно
ОСОБА_2 є працівником Вінницького
інституту міжрегіональної академії
управління персоналом та не
заперечував можливості отримання ним
листа, у якому знаходився запит
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України".

Тобто, в даному випадку, ненадання
відповіді на запит Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" сталася з вини працівника
Вінницького інституту міжрегіональної
академії управління персоналом, що не
заперечується відповідачем.

Вказані дії призвели до порушення
директором Вінницького інституту
міжрегіональної академії управління
персоналом Соляниченком М.О. вимог
Закону України "Про доступ до публічної
інформації".

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ненадання відповідачем відповіді на
запит та ненадання запитуваних
документів у строк, визначений Законом
України "Про доступ до публічної
інформації" порушує права та інтереси
позивача як запитувача інформації.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" є обґрунтованими та
підлягають задоволенню шляхом
визнання протиправною бездіяльності
відповідача, що полягає у ненаданні
відповіді на запит Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" про отримання публічної
інформації та ненаданні запитуваної
публічної інформації.

Частиною 3 статті 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

За змістом частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення
крім випадків, встановлених статтею
72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Мотивація та докази, на які посилається
відповідач заперечуючи проти позову,
не дають суду підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували доводи позивача, а
встановлені у справі обставини не
підтверджують позиції відповідача.

Відтак, позовна вимога про визнання
бездіяльності протиправною підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені
судові витрати з Державного бюджету
України.

Частиною першою статті 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі
необхідності спосіб, строки і порядок
виконання можуть бути визначені у
самому судовому рішенні.

Відповідно до підпункту 3 пункту 9
розділу VI Прикінцевих та
перехідних положень Бюджетного
кодексу України у разі безспірного
списання коштів державного бюджету
(місцевих бюджетів) Державна
казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Водночас пунктом 19 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ (Постанова N 845) встановлено, що
безспірне списання коштів державного
та місцевих бюджетів і їх
перерахування на рахунок, зазначений у
виконавчому документі про стягнення
надходжень бюджету та/або заяві про
виконання рішення про стягнення
надходжень бюджету, здійснюються
органами Казначейства з відповідного
рахунка, на який такі кошти зараховані,
шляхом оформлення розрахункових
документів.

З огляду на викладене та з урахуванням
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, стягнути
судові витрати із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186,
255, 257 Кодексу адміністративного
судочинства України, Законом України
"Про доступ до публічної інформації",
Конституцією України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати бездіяльність директора
Вінницького інституту міжрегіональної
академії управління персоналом
Соляниченка Миколи Олександровича, що
полягає у ненаданні відповіді за
запитом публічної інформації
Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" - протиправною.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" судовий збір в сумі 73грн.
08коп., шляхом його безспірного списання
органом Державної казначейської
служби України із рахунку Вінницького
інституту міжрегіональної академії
управління персоналом.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя /підпис/
Дончик Віталій Володимирович

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: