Справа № 818/728/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.Справа № 818/728/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Зливко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою "Генесіа Груп Сп. з о.о" в особі
Представництва "Генесіа Груп Сп. з о.о"
на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22.04.2014р. по
справі № 818/728/14

за позовом "Генесіа Груп Сп. з о.о" в
особі Представництва "Генесіа Груп Сп.
з о.о"

до Сумської митниці Міндоходів

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

22 квітня 2014 року постановою Сумського
окружного адміністративного суду в
задоволенні адміністративного позову
"Генесіа Груп Сп. з о.о" в особі
Представництва "Генесіа Груп Сп. з о.о"
до Сумської митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії
-відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, невідповдіність
висновків суду обставинам справи,
"Генесіа Груп Сп. з о.о" в особі
Представництва "Генесіа Груп Сп. з о.о"
подало апеляційну скаргу, в якій
просить постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22.04.2014 року
по справі скасувати, прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.
Вважає відмову Сумської митниці
Міндоходів у задоволенні заяви
позивача про митне оформлення
транспортного засобу у режимі
тимчасового ввезення з умовним повним
звільненням від оподаткування митними
платежами неправомірною та
безпідставною. Посилається на
дотримання вимог чинного митного
законодавства в частині надання всіх
необхідних документів на адресу органу
митної служби.

Заперечень на апеляційну скаргу від
Сумської митниці Міндоходів не
надійшло.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
судового розгляду справи були
повідомлені належним чином. Керуючись
частиною 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність перешкод для
розгляду справи за відсутності сторін,
які не прибули у судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
11.02.2014 року Представництво «Генесіа
Груп Сп. з о.о.» в особі директора Садко
Романа Івановича звернулося до
Сумської митниці Міндоходів з заявою
про надання дозволу на тимчасове
ввезення транспортного засобу BMW-525,
реєстраційний номер WI5977T VIN WBANJ51010B428403 на
територію України, через територію
України та з території України для
потреб Представництва «Генесіа Груп
Сп. з о.о.» у режимі тимчасового
ввезення з умовним повним звільненням
від оподаткування митними платежами
строком на три роки (а.с.20).

17.02.2014 року Сумська митниця Міндоходів
в листі № 31/12-08/877 відмовила
Представництву «Генесіа Груп Сп. з о.о.»
у встановленні митного режиму
тимчасового ввезення з умовним повним
звільненням від оподаткування митними
платежами, та пояснила про можливість
митного оформлення транспортного
засобу в результаті подання митної
декларації відповідно до ч.8 ст. 257
Митного кодексу України та сплати
митних платежів (а.с.21-23).

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову "Генесіа Груп
Сп. з о.о" в особі Представництва
"Генесіа Груп Сп. з о.о", суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано всіх необхідних документів
для підтвердження факту тимчасового
ввезення транспортного засобу на митну
територію України в комерційних цілях.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 103 Митного кодексу
України ( далі - МК України), тимчасове
ввезення - це митний режим, відповідно
до якого іноземні товари, транспортні
засоби комерційного призначення
ввозяться для конкретних цілей на
митну територію України з умовним
повним або частковим звільненням від
оподаткування митними платежами та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності і підлягають реекспорту до
завершення встановленого строку без
будь-яких змін, за винятком звичайного
зносу в результаті їх використання.

Перелік умов поміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення у митний режим тимчасового
ввезення, міститься у статті 104 МК
України.

Митний режим тимчасового ввезення може
бути застосований до товарів, що
надходять на митну територію України,
та до товарів, що зберігаються під
митним контролем або поміщені в інший
митний режим, який передбачає їх
перебування під митним контролем.

Законодавством України з питань
державної митної справи можуть бути
визначені документи, які
використовуються для декларування
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення в митний
режим тимчасового ввезення замість
митної декларації.

Для поміщення товарів у митний режим
тимчасового ввезення особа,
відповідальна за дотримання митного
режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів, що
здійснює випуск товарів, транспортних
засобів комерційного призначення у
режимі тимчасового ввезення, документи
на такі товари, транспортні засоби, що
підтверджують мету їх тимчасового
ввезення;

2) у випадках, передбачених
законодавством, надати органу доходів
і зборів зобов'язання про реекспорт
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, які
тимчасово ввозяться, у строки,
встановлені органом доходів і зборів;

3) подати органу доходів і зборів дозвіл
відповідного компетентного органу на
тимчасове ввезення товарів, якщо
отримання такого дозволу передбачено
законодавством;

4) сплатити митні платежі відповідно до
статті 106 цього Кодексу або забезпечити
виконання зобов'язання із сплати
митних платежів відповідно до розділу X
цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 105 МК
України, у митний режим тимчасового
ввезення з умовним повним звільненням
від оподаткування митними платежами
поміщуються виключно товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, зазначені у статті 189
цього Кодексу та в Додатках B.1 - B.9, C, D до
Конвенції про тимчасове ввезення (м.
Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених
цими Додатками, а також повітряні
судна, які ввозяться на митну територію
України українськими авіакомпаніями
за договорами оперативного лізингу.

Відповідно до частини 1 статті 106 МК
України, у митний режим тимчасового
ввезення з умовним частковим
звільненням від оподаткування митними
платежами відповідно до положень
Додатка Е до Конвенції про тимчасове
ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) можуть
поміщуватися товари (за винятком
підакцизних), не зазначені у статтях 105,
189 цього Кодексу, а також у Додатках B.1 -
B.9, C, D до Конвенції про тимчасове
ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), або такі,
що не відповідають вимогам зазначених
Додатків.

Відповідно до п."b" ст. 1 Додатка С до
Конвенції про тимчасове ввезення (далі
- Конвенція), до якої Україна
приєдналась відповідно до Закону
України "Про приєднання України до
Конвенції про тимчасове ввезення",
комерційне використання означає
платне перевезення осіб або промислове
чи комерційне платне або безоплатне
перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних
перевезень вантажів та пасажирів
(багажу) регламентовано Конвенцію про
договір міжнародного дорожнього
перевезення вантажів (м. Женева, 1956
року) та Конвенцією про договір
міжнародного автомобільного
перевезення пасажирів та багажу (м.
Женева 1973 р.), до яких Україна
приєдналась 01 серпня 2006 року та 05
грудня 2004 року, відповідно.

Конвенція про договір міжнародного
дорожнього перевезення вантажів (м.
Женева, 1956 року) застосовується до
будь-якого договору дорожнього
перевезення вантажів за винагороду з
використанням автомобілів, коли
вказані в договорі місце прийняття до
перевезення вантажу і місце,
передбачене для здачі вантажу,
знаходяться на території двох різних
країн, з яких принаймні одна являється
учасником Конвенції. Статтями 4 та 5
цієї Конвенції, передбачено, що договір
перевезення встановлюється накладною,
другий примірник якої супроводжує
вантаж.

Відповідно до частини 1 статті 189 МК
України, транспортні засоби
комерційного призначення, що
використовуються для переміщення
товарів та/або пасажирів через митний
кордон України, можуть тимчасово
ввозитися на митну територію України
без справляння митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Питання міжнародних перевезень
пасажирів і вантажів врегульовано
розділом IV Закону України "Про
автомобільний транспорт".

Відповідно до статті 53 Закону України
"Про автомобільний транспорт":

- організацію міжнародних перевезень
пасажирів і вантажів здійснюють
перевізники відповідно до міжнародних
договорів України з питань міжнародних
автомобільних перевезень (частини 1
статті 53);

- до міжнародних перевезень пасажирів
та небезпечних вантажів допускаються
резиденти України, які мають досвід
роботи на внутрішніх перевезеннях на
договірних умовах не менше ніж три роки
(частина 2 статті 53);

- при виконанні міжнародних перевезень
вантажів резиденти України повинні
мати: дозволи іноземних країн, по
території яких буде здійснюватися
перевезення; ліцензійну картку в разі
здійснення перевезення небезпечних
вантажів; дозвіл щодо узгодження умов
та режимів перевезення в разі
перевищення вагових або габаритних
обмежень чи документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових
(габаритних) обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків; свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу; сертифікат
відповідності транспортного засобу
щодо безпеки руху та екологічної
безпеки вимогам країн, територією яких
буде здійснюватися перевезення, якщо
інше не передбачено міжнародними
договорами України; документи на
вантаж (частина 3 статті 53);

- у транспортних засобах, що здійснюють
міжнародні перевезення пасажирів
та/або вантажів, установлюються і
використовуються контрольні пристрої -
тахографи (частина 6 статті 53).

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про транспортно-експедиторську
діяльність", перевезення вантажів
супроводжується товарно-транспортними
документами, складеними мовою
міжнародного спілкування залежно від
обраного виду транспорту або державною
мовою, якщо вантажі перевозяться в
Україні.

Таким документом при автомобільних
перевезеннях може бути міжнародна
автомобільна накладна (СМR).

Пунктом 1 частини 1 статті 335 МК України
визначено перелік документів та
відомостей, які перевізник (декларант,
уповноважена ним особа) надають
митному органу при перевезені товарів
автомобільним транспортом:

а) документи на транспортний засіб,
зокрема ті, що містять відомості про
його державну реєстрацію (національну
належність);

б) транспортні (перевізні) документи
(міжнародні товаротранспортні
накладні);

в) визначений актами Всесвітнього
поштового союзу документ, що
супроводжує міжнародні поштові
відправлення (за їх наявності);

г) комерційні документи (за наявності)
на товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів, найменування та
адреси відправника (або продавця) та
отримувача товарів;

ґ) відомості про кількість вантажних
місць та вид упаковки;

д) найменування товарів;

е) вага брутто товарів (у кілограмах)
або об'єм товарів (у метрах кубічних),
крім великогабаритних вантажів.

Аналіз вказаних норм дає підстави для
висновку, що поміщення транспортного
засобу в митний режим тимчасового
ввезення як транспортного засобу
комерційного використання можливе за
умови доведення його використання для
платного перевезення осіб або
промислового чи комерційного платного
або безоплатного перевезення вантажів,
а також факту його наступного
вивезення з митної території України.

Належними і достатніми доказами
вказаних обставин, є, зокрема,
міжнародна автомобільна накладна (СМR),
документи, що підтверджують здійснення
цією особою діяльності на користь
юридичної особи - власника
(користувача) транспортного засобу;
належний дозвіл користувача права на
тимчасове ввезення транспортного
засобу; документи на транспортний
засіб, що підтверджують його
реєстрацію в іншій державі на ім'я
особи, яка зареєстрована або постійно
проживає за межами України; документи
на транспортний засіб, що
підтверджують мету його тимчасового
ввезення; документи, що підтверджують
комерційне використання транспортного
засобу.

Між тим, згідно наданих позивачем до
заяви від 11.03.2014 року копії свідоцтва
про реєстрацію Представництва
«Генесіа Груп Сп. з о.о.» від 05.11.2013 р.,
виданого Міністерством економічного
розвитку і торгівлі України,
реєстраційний № III - 4946, копії довідки
ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській
області від 09.12.2013 року №001; копії
Довідки АА № 984350 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України від 22.11.2013 року, виданої ГУ
статистики у Сумській області;
правочин від 13.01.14 між Представництвом
«Генесіа ГРУП Сп. з о.о.» та фірмою
«Генесіа Груп Сп. з о.о.», реєстраційний
документ про належність транспортного
засобу фірмі «Генесіа Груп Сп. з о.о.»,
не вбачається жодних документів, які б
підтверджували використання
транспортного засобу для платного
перевезення осіб або промислового чи
комерційного платного або
безоплатного перевезення товарів
митного органу.

Поданими позивачем документами
підтверджується правильність висновку
митниці про ввезення вказаного
транспортного засобу в особистих
цілях, тобто про відсутність підстав
для його пропуску в митному режимі
тимчасове ввезення.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції не порушив
норм матеріального і процесуального
права, надав правильну оцінку всім
наявним у справі доказам і доводам, а
тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції не вбачається.

Доводи позивача у апеляційній скарзі
щодо наявності законодавчо
встановленої заборони у поміщенні
транспортного засобу в режим
тимчасового ввезення з умовним
частковим звільненням від
оподаткування митними платежами лише у
випадку використання такого
транспортного засобу у внутрішніх
перевезеннях на митній території
України є безпідставними. Зі змісту
норм Митного кодексу України та
Конвенції про тимчасове ввезення
вбачається, що надання дозволу на
тимчасове ввезення транспортного
засобу з умовним частковим звільненням
від оподаткування митними платежами
можливе лише за умови його визнання як
транспортного засобу комерційного
використання для платного перевезення
осіб або промислового чи комерційного
платного або безоплатного перевезення
вантажів, що повинно підтверджуватись
належними доказами.

Відповідно до вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу "Генесіа Груп Сп. з
о.о" в особі Представництва "Генесіа
Груп Сп. з о.о" - залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 22.04.2014р. по
справі № 818/728/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 23.06.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.