Справа № 822/1359/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1359/14
Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Департаменту екології та природних
ресурсів Хмельницької обласної
державної адміністрації на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Департаменту
екології та природних ресурсів
Хмельницької обласної державної
адміністрації про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії ,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до Департаменту екології
та природних ресурсів Хмельницької
обласної державної адміністрації, в
якому, з урахуванням заяви про зміну
позовних вимог (вх.№11921 від 18.04.2014),
просить визнати дії Департаменту щодо
відмови у видачі ФОП ОСОБА_2 дозволу на
спеціальне водокористування на
свердловину АДРЕСА_1 незаконними;
зобов'язати Департамент розглянути
поданий ФОП ОСОБА_2 пакет документів
для отримання дозволу на спеціальне
водокористування на свердловину
АДРЕСА_1, що був поданий до Департаменту
через дозвільний центр Хмельницької
міської ради, визначивши строк дії
дозволу довготерміновим.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що дії відповідача по
відмові у видачі ФОП ОСОБА_2 дозволу на
спеціальне водокористування на
свердловину АДРЕСА_1 є порушенням
чинних нормативно-правових актів,
перевищення наданих повноважень.

Хмельницьким окружним
адміністративним судом постановою
від 20 травня 2014 року адміністративний
позов задоволено. Визнано
протиправними дії Департаменту
екології та природних ресурсів
Хмельницької обласної державної
адміністрації щодо відмови у видачі
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
дозволу на спеціальне
водокористування на свердловину
АДРЕСА_1. Зобов'язано Департамент
екології та природних ресурсів
Хмельницької обласної державної
адміністрації розглянути поданий
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
через дозвільний центр Хмельницької
міської ради пакет документів для
надання дозволу на спеціальне
водокористування на свердловину
АДРЕСА_1, визначивши строк його дії
довготерміновим.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням відповідач
оскаржив його до суду апеляційної
інстанції. В своїй апеляційній скарзі
Департамент екології та природних
ресурсів Хмельницької обласної
державної адміністрації, вказує, що
судом першої інстанції при ухваленні
постанови неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, неповно з'ясовано усі фактичні
обставини справи та не досліджено і
не надано належної оцінки наявним в
матеріалах справи доказам та
обставинам, неповно з'ясовано обставин
справи. З урахуванням наведених
обставин, відповідач просить
скасувати постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
20 травня 2014 року та ухвалити нове
рішення про закриття провадження у
справі.

В судове засідання сторони своїх
уповноважених представників не
направили, при цьому подали заяви про
розгляд апеляційної скарги у порядку
письмового провадження (вх. №13940/14 та
№13984/14 від 16.06.2014).

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомленими про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи, їх
неприбуття до суду апеляційної
інстанції, не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги відповідно до вимог
частини 4 статті 196 КАС України.

Обов'язкова участь сторін не
визнавалась, відтак суд апеляційної
інстанції вважає можливим розглянути
справу у відсутність осіб, які беруть
участь у справі за наявними
матеріалами в порядку письмового
провадження відповідно до статті 197
КАС України.

Відповідно до частини 6 статті 12,
частини 1 статті 41 КАС України, повне
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції
та знайшло своє підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи, 20.01.2014
ФОП ОСОБА_2 відповідно до статті 7
Закону України "Про дозвільну систему у
сфері господарської діяльності" через
дозвільний центр Хмельницької міської
ради подано до Департаменту заяву про
надання дозволу на спеціальне
водокористування
розвідувально-експлуатаційної
свердловини АДРЕСА_1. До заяви додано
пакет документів: клопотання про
погодження умов та дозволу на
спеціальне водокористування з
розрахунком водопостачання та схемою
водопостачання; погодження Державної
служби геології та надр України від
31.12.2013 за №17272/09/10-13; погодження
Головного управління
Держсанепідемслужби у Хмельницькій
області від 20.01.2014 №04/0674; завірені копії
документів, які підтверджують право
користування водозабірною спорудою, а
саме паспорт
розвідувально-експлуатаційної
свердловини (копія), договір дарування
розвідувально-експлуатаційної
свердловини від 18.12.2013 (копія).

24.01.2014 Департамент листом №0513-216 "Щодо
розгляду документів на отримання
дозволу на спеціальне
водокористування" відмовив у видачі
дозволу, так як в поданих документах
відсутнє погодження клопотання на
отримання дозволу для водних об'єктів,
віднесених до лікувальних з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони здоров'я - Міністерства охорони
здоров'я України (відповідно до статті
49 Водного кодексу України (далі - ВК
України) та пункту 3 Порядку погодження
та видачі дозволу на спеціальне
водокористування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.03.2002 №321). Зазначено, що після
усунення причин, що стали підставою для
відмови у видачі дозволу на спеціальне
водокористування та надання
відповідних заяви та документів
Департаментом буде здійснено
повторний розгляд документів.

13.02.2014 позивач повторно подав через
дозвільний центр до Департаменту заяву
та доопрацьований пакет документів
(доопрацювання згідно з листом
Департаменту від 24.01.2014 за №0513-216) щодо
одержання дозволу на спеціальне
водокористування мінеральної
лікувально-столової води з
розвідувально-експлуатаційної
свердловини АДРЕСА_1 разом з листом
Міністерства охорони здоров'я від
12.02.2014 за №04.03.31-58/260/4380.

20.02.2014 Департамент листом за №0513-595
"Щодо розгляду документів на отримання
дозволу на спеціальне
водокористування" відмовив позивачу у
видачі дозволу на спеціальне
водокористування з посиланням на лист
Хмельницької міжрайонної прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері щодо невидачі
юридичним та фізичним особам
документів дозвільного характеру на
використання
розвідувально-експлуатаційної
свердловини №1м та інформації
Державної служби геології та надр
України, згідно якої
розвідувально-експлуатаційна
свердловина №1м мінеральних
лікувально-столових вод для ТОВ СЛК
"Перлина Поділля" пробурена з
порушенням вимог законодавства, а саме
проект буріння не погоджений належним
чином, а також роботи з буріння
свердловини не зареєстровані в
Держгеонадрах України.

12.03.2014 позивачем втретє було подано
через дозвільний центр до Департаменту
заяву на видачу дозволу на спеціальне
водокористування та долучено лист
Хмельницької міжрайонної прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері від 11.03.2014
№96-186вих-14, відповідно до якого
зазначено, що у зв'язку із закінченням
проведення Хмельницькою міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
перевірки щодо ТОВ СЛК "Перлина
Поділля" вимогу про не видачу та не
погодження документів дозвільного
характеру на використання
розвідувально-експлуатаційної
свердловини відкликано.

17.03.2014 Департаментом екології та
природних ресурсів Хмельницької ОДА
листом за №0513-1146 "Щодо розгляду
документів на отримання дозволу на
спеціальне водокористування"
відмовлено позивачу у видачі дозволу
на спеціальне водокористування, з
посиланням на те, що до Департаменту
інформація від Хмельницької
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері про
відкликання вимоги щодо не видачі
документів дозвільного характеру на
використання
розвідувально-експлуатаційної
свердловини №1м не надходила.

19.03.2014 ФОП ОСОБА_2 вчетверте подано
через дозвільний центр до Департаменту
заяву на видачу дозволу на спеціальне
водокористування та долучено лист
Хмельницької міжрайонної прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері про заборону
видачі дозвільного документу та лист
Департаменту про закінчення перевірки
та зняття такої заборони.

24.03.2014 Департаментом листом за №0513-1290
"Щодо розгляду документів на отримання
дозволу на спеціальне
водокористування" повідомлено
позивача про те, що в складі документів
на отримання дозволу на
спецводокористування надано
погодження клопотання
водокористування з обґрунтуванням
потреб у воді видане Державною службою
геології та надр України (лист
Держгеонадра України від 31.12.2013
№17272/03/10-13), разом з тим, Державна служба
геології та надр України листом від
26.12.2013 №17015/02/14-13 повідомляла
Хмельницьку міжрайонну прокуратуру з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері про те, що та
сама розвідувально-експлуатаційна
свердловина №1м мінеральних
лікувально-столових вод типу "Нафтуся"
Збручанського родовища пробурена з
порушенням вимог законодавства
України, а саме, проект буріння
вказаної свердловини не погоджувався
Державною службою геології та надр
України, роботи з буріння вищевказаної
свердловини не зареєстровані в
Держгеонадра України, а також
інформація про розкриття водоносного
горизонту Збручанського родовища
мінеральних вод та паспорт свердловини
№1м не надавались до Держгеонадра
України. Враховуючи вказані
розбіжності в листах, оскільки
Державна служба геології та надр
України являється центральним органом
виконавчої влади діяльність якого
спрямовується та координується через
Міністра екології та природних
ресурсів України, Департамент
звернувся до Мінприроди України про
надання роз'яснень щодо видачі дозволу
на спеціальне водокористування для
використання свердловини мінеральних
лікувально-столових вод №1м, яка
споруджена з порушенням вимог чинного
природоохоронного законодавства. Крім
того, відповідно до ст.14 Закону України
"Про курорти" містобудівна
документація, що регламентує всі види
будівництва на території курортів
підлягає обов'язковій державній
екологічній експертизі. Документація з
будівництва свердловини мінеральних
лікувально-столових вод №1м, яка
знаходиться на території державного
курорту Сатанів на державну екологічну
експертизу не подавалась. Враховуючи
вищевикладене Департаментом буде
продовжено розгляд документів на
отримання дозволу на спеціальне
водокористування після отримання
інформації з Мінприроди України.

27.03.2014 ФОП ОСОБА_2 вп'яте подано через
дозвільний центр до Департаменту заяву
на видачу дозволу на спеціальне
водокористування та долучено лист
Хмельницької міжрайонної прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері про
відсутність порушень по будівництву
свердловини АДРЕСА_1; копію акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері геологічного
вивчення надр, у тому числі
дослідно-промислової розробки родовищ
корисних копалин загальнодержавного
значення (води, грязі лікувальні)
Державної служби геології та надр
України від 10.12.2013 №06-03/24/2013-119/у (386);
копію погодження Державної служби
геології та надр України.

04.04.2014 Департамент листом за №0513-1470
"Щодо розгляду документів на отримання
дозволу на спеціальне
водокористування" повідомив позивача
про те, що розгляд документів на
отримання дозволу на спеціальне
водокористування буде продовжено
після отримання інформації з
Мінприроди так як листом від 24.03.2014
№05/3-1240 Департамент, враховуючи
розбіжності в листах Державної служби
геології та надр України, звернувся до
Мінприроди України про надання
роз'яснень щодо видачі дозволу на
спеціальне водокористування для
використання свердловини мінеральних
лікувально-столових вод №1м, яка
споруджена з порушенням вимог чинного
природоохоронного законодавства.

Зазначені дії відповідача спонукали
позивача звернутися з цим позовом до
суду.

Задовольняючи позов в повному обсязі
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх та
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення та не довів правомірності
дій.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 49 ВК України,
спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу.

Правові та організаційні засади
функціонування дозвільної системи у
сфері господарської діяльності і
встановлює порядок діяльності
дозвільних органів, уповноважених
видавати документи дозвільного
характеру, та державних
адміністраторів визначає Закон
України "Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
відносин) (далі - Закон №2806-IV),

За приписами статті 4 Закону №2806-IV,
виключно законами, які регулюють
відносини, пов'язані з одержанням
документів дозвільного характеру,
встановлюється, зокрема, строк видачі
або надання письмового повідомлення
про відмову у видачі документа
дозвільного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 4-1 Закону
№2806-IV строк видачі документів
дозвільного характеру становить
десять робочих днів, якщо інше не
встановлено законом.

У відповідності до положень цієї ж
статті Закону №2806-IV, порядок видачі
документів дозвільного характеру або
відмови в їх видачі, переоформлення,
видачі дублікатів, анулювання
центральними органами виконавчої
влади, їх територіальними
(регіональними, місцевими) органами
встановлюється Кабінетом Міністрів
України за поданням відповідного
дозвільного органу, погодженим з
уповноваженим органом, якщо інше не
передбачено міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

13 березня 2002 року постановою Кабінету
Міністрів України затверджено Порядок
погодження та видачі дозволів на
спеціальне водокористування, який
визначає процедуру погодження та
видачі юридичним і фізичним особам
(далі - водокористувачі) дозволів на
спеціальне водокористування (забір
води з водних об'єктів із
застосуванням споруд або технічних
пристроїв, використання води та
скидання у водні об'єкти забруднюючих
речовин, включаючи забір води та
скидання забруднюючих речовин із
зворотними водами із застосуванням
каналів) (далі - Порядок №321).

Відповідно до частини 5 статті 4-1 Закону
№2806-IV, письмове повідомлення
дозвільного органу про відмову у
видачі документа дозвільного
характеру надається суб'єкту
господарювання особисто або
надсилається поштовим відправленням з
описом вкладення (письмове
повідомлення місцевого дозвільного
органу надається державному
адміністратору) із зазначенням
передбачених законом підстав для такої
відмови у строк, встановлений для
видачі документа дозвільного
характеру.

У разі усунення суб'єктом
господарювання причин, що стали
підставою для відмови у видачі
документа дозвільного характеру,
повторний розгляд документів
здійснюється дозвільним органом у
строк, що не перевищує п'яти робочих
днів з дня отримання відповідної заяви
суб'єкта господарювання, документів,
необхідних для видачі документа
дозвільного характеру, і документів,
які засвідчують усунення причин, що
стали підставою для відмови у видачі
документа дозвільного характеру.

Відповідно до частини 5 статті 4-1 Закону
№2806-IV підставами для відмови у видачі
документа дозвільного характеру є:
подання суб'єктом господарювання
неповного пакета документів,
необхідних для одержання документа
дозвільного характеру, згідно із
встановленим вичерпним переліком;
виявлення в документах, поданих
суб'єктом господарювання,
недостовірних відомостей; негативний
висновок за результатами проведених
експертиз та обстежень або інших
наукових і технічних оцінок,
необхідних для видачі документа
дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші
підстави для відмови у видачі
документа дозвільного характеру.
Відмова у видачі документа дозвільного
характеру за підставами, не
передбаченими законами, не
допускається.

Здійснивши системний аналіз положень
наведених вище норм, суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що ані
Законом №2806-IV, ані Порядком №321), не
передбачено механізму відкладення
розгляду заяви на видачу дозволу на
спеціальне водокористування.

В свою чергу частиною 6 статті 4-1 Закону
№2806-IV унормовано, що у разі якщо у
встановлений законом строк суб'єкту
господарювання не видано або не
направлено документ дозвільного
характеру або рішення про відмову у
його видачі, то через десять робочих
днів з дня закінчення встановленого
строку для видачі або відмови у видачі
документа дозвільного характеру
суб'єкт господарювання має право
провадити певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності. Копія заяви
(опису прийнятих документів) з
відміткою про дату їх прийняття є
підтвердженням подачі заяви та
документів адміністратору або
дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного
характеру вважається останній день
строку розгляду заяви дозвільним
органом, передбаченого законом.

Тобто шостий робочий день з дня
отримання відповідної заяви,
вважається днем видачі позивачу
документа дозвільного характеру, і з
цього дня позивач вважається таким, що
отримав дозвільний документ.

В розрізі наведених норм, апеляційний
суд вважає, що судом першої інстанції
вірно встановлено, що заяви позивача
від 19.03.2014 та від 27.03.2014 мали бути
розглянуті у строк, що не перевищує
п'яти робочих днів з дня отримання
відповідної заяви. За результатами
розгляду повинно бути прийнято одне з
рішень: про відмову у видачі документа
дозвільного характеру або про видачу
документа дозвільного характеру.
Натомість, позивачу надані відповіді
від 24.03.2014 та від 04.04.2014, відповідно до
яких позивача проінформовано про
призупинення розгляду документів на
отримання дозволу на спеціальне
водокористування, що свідчить про
порушення передбаченого Законом
строку для розгляду заяви про видачу
дозвільного документу.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, спеціального закону, що
встановлював би додаткові підстави для
відмови у видачі дозволу на спеціальне
водокористування, немає, тому
відповідач, розглядаючи заяву
позивача, мав керуватися положеннями
частини 5 статті 4-1 Закону №2806-IV. Зі
змісту листів Департаменту від 20.02.2014
№0513-545 та від 17.03.2014 №0513-1146, встановлено,
що в них зазначено причини, які не
вказувались в листі від 24.01.2014 №0513-216.

Суд апеляційної інстанції вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість
посилання відповідача в листі від
24.03.2014 №0513-1290 на статтю 14 Закону України
"Про курорти", оскільки ФОП ОСОБА_2 не є
суб'єктом, який розвиває курорт чи
розробляє містобудівну документацію.
Зазначені питання в силу положень
статті 14 Закону України "Про курорти"
відносяться до компетенції органів
місцевого самоврядування.

За вказаних обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції про
обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання протиправними дій
Департаменту екології та природних
ресурсів Хмельницької обласної
державної адміністрації щодо відмови у
видачі фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 дозволу на спеціальне
водокористування на свердловину
АДРЕСА_1 Хмельницької області у зв'язку
з порушенням строку.

Вірним є також висновок суду першої
інстанції про обґрунтованість вимог
позивача в частині зобов'язання
Департаменту екології та природних
ресурсів Хмельницької обласної
державної адміністрації розглянути
поданий фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 через дозвільний центр
Хмельницької міської ради пакет
документів для надання дозволу на
спеціальне водокористування на
свердловину АДРЕСА_1, визначивши строк
його дії довготерміновим.

Власне, як передбачено положеннями
пункту 6 Порядку №321, спеціальне
водокористування може бути: -
короткотерміновим (до 3 років) - у разі
скидання водокористувачем
забруднюючих речовин у водні об'єкти в
обсягах, що перевищують
граничнодопустимі, які встановлюються
органом виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими
держадміністраціями; -
довготерміновим (від 3 до 25 років) - в
усіх інших випадках.

У разі коли умови спеціального
водокористування залишаються
незмінними, за клопотанням
водокористувача термін спеціального
водокористування може бути продовжено,
але не більше ніж на період відповідно
коротко- або довготермінового
водокористування органом, що видав
дозвіл, про що у дозволі робиться
відповідна відмітка.

Тобто, з аналізу зазначених норм
законодавства випливає, що
короткотерміновим (до 3 років)
спеціальне водокористування можливе
лише за умови скидання
водокористувачем забруднюючих речовин
у водні об'єкти в обсягах, що
перевищують граничнодопустимі. При
цьому, як вірно зазначено судом першої
інстанції, такої підстави для видачі
короткотермінового дозволу на
спеціальне водокористування як
попередження загрози виснаження та
забруднення родовища мінеральних вод
не передбачено чинним законодавством у
сфері охорони навколишнього
природного середовища.

Матеріали справи не містять, а
сторонами не надано доказів на
підтвердження скидання позивачем
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
що є обов'язковою умовою для видачі
короткотермінового дозволу, при цьому,
згідно схеми водопостачання із
розвідувально-експлуатаційної
свердловини ФОП ОСОБА_2, остання
здійснює забір та постачання води).

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позивач з огляду на статтю 19
Конституції України, частини 2 статті 71
КАС України не довів правомірність та
законність своїх дій при розгляді
поданого фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 через дозвільний центр
Хмельницької міської ради пакет
документів для надання дозволу на
спеціальне водокористування на
свердловину АДРЕСА_1, відтак позов є
обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

З підстав наведеного вище, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що суд першої інстанції при
ухваленні оскарженої постанови вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту
екології та природних ресурсів
Хмельницької обласної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 20
травня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.