Справа № 2а-2830/09/2218
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/9251/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Калашнікової О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Хмельницької
міської ради про зобов'язання
забезпечити благоустроєним житлом,-

в с т а н о в и
л а :

У червні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до
Виконавчого комітету Хмельницької
міської ради з позовом про зобов'язання
надати житло.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
наказом прокурора Хмельницької
області №130-0 від 07.04.2003 року його
переведено з посади помічника
прокурора Волочиського району на
посаду старшого прокурора
організаційно-контрольного відділу
прокуратури Хмельницької області, та
на даний час він працює на посаді
прокурора відділу прокуратури
Хмельницької області. Згідно з ст. 49
Закону України "Про прокуратуру" він
має право протягом шести місяців на
отримання у виконавчому комітеті
міської ради благоустроєне жиле
приміщення в позачерговому порядку,
оскільки житлом не забезпечений. Однак,
звернувшись до міського голови з
проханням надати йому житло, отримав
відмову з посиланням на відсутність
вільної житлової площі. Вважає таку
відмову неправомірною, просить
зобов'язати відповідача забезпечити
його благоустроєним жилим приміщенням
з урахуванням права на додаткову жилу
площу.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 листопада 2009 року позовні
вимоги задоволено частково.
Зобов'язано виконавчий комітет
Хмельницької міської ради надати
ОСОБА_4 на сім'ю з трьох осіб
благоустроєне жиле приміщення в місті
Хмельницькому відповідно до
встановлених норм житлової площі. В
решті вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2010 року постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 листопада 2009 року
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25 липня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_4 відхилено, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2010 року залишено в силі.

Постановою Верховного Суду України від
28 січня 2014 року зазначену ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 25
липня 2013 року скасовано, справу
направлено на новий судовий розгляд до
суду касаційної інстанції.

При новому судовому розгляді,
заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вірно встановлено судами, наказом
прокурора Хмельницької області №130-0
від 07.04.2003 року позивача переведено з
посади помічника прокурора
Волочиського району на посаду старшого
прокурора організаційно-контрольного
відділу прокуратури Хмельницької
області. На даний час позивач працює на
посаді прокурора відділу прокуратури
Хмельницької області.

30 серпня 2005 року на спільному засіданні
адміністрації та профспілкового
комітету прокуратури Хмельницької
області позивач поставлений на облік
для отримання житла в позачерговому
порядку у відповідності до ст. 49 Закону
України "Про прокуратуру", оскільки не
був забезпечений житлом.

Рішенням виконавчого комітету
Хмельницької міської ради від 27 жовтня
2005 року №726 затверджено спільне
рішення адміністрації та
профспілкового комітету прокуратури
Хмельницької області про прийняття
позивача на квартирний облік за місцем
роботи зі складом сім'ї три чоловіка:
дружина ОСОБА_5, дочка ОСОБА_6 Вказані
обставини підтверджуються наказом
прокурора Хмельницької області від
07.04.2003 року, витягом з спільного
засідання адміністрації та профкому
від 30.08.2005 року та від 20.04.2007 року, актом
обстеження житлових умов від 18.05.08 року,
довідкою Бюро технічної
інвентаризації від 23.04.2009 року,
рішенням виконавчого комітету від
27.10.2005 року за №726, свідоцтвом про шлюб
від 22.10.2005 року, свідоцтвом про
народження ОСОБА_6, довідкою
прокуратури області від 23.04.09 року.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що така
відмова відповідача є незаконною та
суперечить діючому законодавству,
оскільки згідно ч. 6 ст. 49 Закону України
"Про прокуратуру" прокурори та слідчі
прокуратури, призначені на роботу в
іншу місцевість, протягом шести
місяців забезпечуються виконавчими
комітетами місцевих рад
благоустроєним жилим приміщенням в
позачерговому порядку. З часу
прийняття на облік позивача та до
розгляду справи судом терміни
визначені законом сплили.

Натомість, суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог вмотивував свої
висновки тим, що позивач має бути
забезпечений благоустроєним жилим
приміщенням в позачерговому порядку до
шести місяців за місцем перебування
його на квартирному обліку, а саме в
прокуратурі Хмельницької області.

При цьому, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
враховуючи висновки Верховного Суду
України, викладені в постанові від 28
січня 2014 року вбачає за доцільне
зазначити про таке.

Відповідно до частини шостої статті 49
Закону № 1789-ХІІ "Про прокуратуру"
прокурори та слідчі прокуратури,
призначені на роботу в іншу місцевість,
протягом шести місяців забезпечуються
виконавчими комітетами місцевих Рад
благоустроєним жилим приміщенням в
позачерговому порядку.

Згідно зі статтею 30 Закону України від
21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» до відома
органів сільських, селищних, міських
рад належать власні (самоврядні)
повноваження, зокрема облік громадян,
які відповідно до законодавства
потребують поліпшення житлових умов;
розподіл та надання відповідно до
законодавства житла, що належить до
комунальної власності.

Статтею 46 Житлового кодексу
Української РСР (далі - ЖК) та пунктом 46
Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
жилих приміщень в Українській РСР,
затверджених постановою Ради
Міністрів Української РСР і
Української республіканської ради
професійних спілок від 11 грудня 1984 року
№ 470 (далі - Правила), передбачено, що
поза чергою жилі приміщення надаються,
зокрема, особам, направленим у порядку
розподілу на роботу в іншу місцевість.
Жилі приміщення вказаним особам
надаються підприємствами, установами,
організаціями, до яких вони направлені
на роботу, а у випадках, передбачених
законодавством, - виконавчими
комітетами місцевих Рад народних
депутатів.

Окрім того, відповідно частини третьої
статті 46 ЖК та пункту 47 Правил
громадяни, які мають право на
позачергове одержання житлових
приміщень, включаються до окремого
списку згідно з додатком № 6 до Правил.
Саме Виконком затвердив таке рішення
щодо ОСОБА_4, що і було встановлено
судами при розгляді справи.

Таким чином, обов'язок забезпечити
житлом прокурорів та слідчих
прокуратури, призначених на роботу в
іншу місцевість, покладено на місцеві
органи виконавчої влади за місцем
роботи.

Отже, висновок апеляційного суду про
те, що обов'язок забезпечити позивача
житлом взяла на себе прокуратура
Хмельницької області шляхом взяття
його на власний квартирний облік, є
помилковим.

Відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
вірно встановлений характер спірних
правовідносин і обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення, не допущено при цьому
порушень норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
помилково скасував рішення суду першої
інстанції, яке прийнято відповідно до
закону.

Відповідно до ч.1 ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2010 року скасувати, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 листопада
2009 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: