Справа № 820/7075/14
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014 р.Справа № 820/7075/14Колегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
18.04.2014р. по справі № 820/7075/14

за позовом ОСОБА_1

до Ради адвокатів Харківської
області , Ради адвокатів України

про визнання неправомірними та
скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Ради адвокатів Харківської області,
Ради адвокатів України ( далі -
відповідачі) в якому просив суд
визнати протиправним та скасувати п.5
рішення Ради адвокатів України №21 від
28.02.2014 року про кооптацію і надання
статусу делегатів конференції регіону
з правом голосу особам - членам органів
адвокатського самоврядування регіону
без проходження ними процедури обрання
делегатами на зборах адвокатів
регіону. Визнати протиправним та
скасувати рішення конференції
адвокатів Харківської області від
03.04.2014 року в частині допуску для участі
в ній 38 осіб із 42 кооптованих членів
органів адвокатського самоврядування
Харківської області зі статусом
делегатів конференції з правом голосу,
не один з яких не був обраний зборами
адвокатів Харківської області
делегатом конференції. Визнати
протиправним та скасувати рішення
конференції адвокатів Харківської
області від 03.04.2014 року в частині
обрання делегатами на позачерговий
з'їзд адвокатів України, який має
відбутися 26.04.2014 року в м. Одеса,
наступних осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, додатковими
(запасними) делегатами з'їзду адвокатів
України обрані: ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.04.2014
року відмовлено у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів
Харківської області, Ради адвокатів
України про визнання неправомірними
та скасування рішень.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану ухвалу, та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що приймаючі рішення про
закриття провадження суд першої
інстанції дійшов до неправомірного
висновку про те, що дана справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у
відкритті провадження по справі
прийшов до висновку, що позовна заява
ОСОБА_1 про визнання неправомірними та
скасування рішень Ради адвокатів
України та Ради адвокатів Харківської
області не може бути розглянута в
порядку адміністративного
судочинства. Також судом першої
інстанції зроблено висновок, що
розгляд та вирішення таких справ
віднесено до юрисдикції загальних
судів, в порядку цивільного
судочинства.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до 1 статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС
України встановлено, що суб'єктом
владних повноважень є орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 статті 4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

У відповідності до ч.1 ст 17КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем оскаржено рішення Ради
адвокатів України №21 від 28.02.2014 року в
частині визначення делегатами
конференції адвокатів регіону з правом
голосу Голову та членів ради адвокатів
регіону, Голову та членів
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури регіону, Голову та членів
ревізійної комісії адвокатів регіону,
представників адвокатів регіону у
складі Ради адвокатів України та Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, а також оскаржено рішення
конференції адвокатів Харківської
області від 03.04.2014 року в частині
допуску до участі в конференції
зазначених делегатів та обрання з
числа цих делегатів конференції
адвокатів Харківської області
делегатами на позачерговий з'їзд
адвокатів України.

Колегія суддів зазначає, що з листа
вищого адміністративного суду
України від 19.09.2013 р. N 1278/12/12-13
вбачається, що відповідно до ч. 2 ст. 59
Конституції для забезпечення права на
захист від обвинувачення та надання
правової допомоги при вирішенні справ
у судах та інших державних органах в
Україні діє адвокатура.

Частина 1 ст. 2 Закону "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" від 05.07.2012 N 5076-VI
(Закон N 5076-VI) встановлює, що адвокатура
України - недержавний самоврядний
інститут, що забезпечує здійснення
захисту, представництва та надання
інших видів правової допомоги на
професійній основі, а також самостійно
вирішує питання організації й
діяльності адвокатури в порядку,
встановленому цим Законом (Закон N 5076-VI).

Представляє адвокатуру України у
відносинах з органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами, у
тому числі делегує представників до
органів державної влади, Національна
асоціація адвокатів, яка об'єднує всіх
адвокатів та діє через організаційні
форми адвокатського самоврядування,
передбачені цим актом (ст. 45 Закону
(Закон N 5076-VI)).

До цих організаційних форм, зокрема,
віднесено з'їзд адвокатів України, Раду
адвокатів та ради адвокатів регіонів,
Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну
комісію адвокатури та
кваліфікаційно-дисциплінарні комісії
адвокатури, Вищу ревізійну комісію
адвокатури та ревізійні комісії
регіонів (ст. 46 Закону (Закон N 5076-VI)).

З'їзд адвокатів України призначає
своїх представників до Ради адвокатів,
до Вищої кваліфікаційної комісії
адвокатів, до Вищої ревізійної комісії
адвокатів, а також до Вищої ради
юстиції, яка є конституційним органом.

З'їзд адвокатів, приймаючи рішення про
сплату щорічних внесків на
забезпечення реалізації адвокатського
самоврядування, може визначити
відповідальність за їх несплату, у тому
числі дисциплінарну (ст. 54 Закону (Закон
N 5076-VI)).

На Раду адвокатів та ради адвокатів
регіонів, які формуються відповідно
з'їздом адвокатів та регіональними
конференціями адвокатів, закон
покладає забезпечення ведення Єдиного
реєстру адвокатів України та надання
витягів із нього. За приписами ст. 45
Кримінального процесуального кодексу (
N 4651-VI) захисником не може бути адвокат,
відомості про якого не внесено до
Єдиного реєстру адвокатів України, а
звідси - не може здійснювати
конституційну функцію забезпечення
права на захист від обвинувачення (ст. 17
Закону (Закон N 5076-VI)).

Рада адвокатів встановлює розмір та
порядок сплати щорічних внесків
адвокатів на забезпечення реалізації
адвокатського самоврядування, що є
рішенням органу адвокатського
самоврядування, невиконання якого та
інших є підставою для притягнення
адвоката до дисциплінарної
відповідальності (ст. 55 Закону (Закон N
5076-VI)).

Рішення з'їзду адвокатів та Ради
адвокатів є обов'язковими до виконання
всіма адвокатами України (ст. 57 Закону
(Закон N 5076-VI)).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 50 Закону "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
від 05.07.2012 N 5076-VI (Закон N 5076-VI) з метою
визначення рівня фахової
підготовленості осіб, які виявили
намір отримати право на заняття
адвокатською діяльністю, та вирішення
питань щодо дисциплінарної
відповідальності адвокатів
утворюється
кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури.

За змістом п. 3 Положення про Вищу
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури (Положення), затвердженого 17
листопада 2012 року установчим з'їздом
адвокатів України, функції з відбору,
атестування осіб, які виявили намір
займатися адвокатською діяльністю, є
публічно-правовими.

Рішення кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури може бути оскаржено
протягом 30 днів з дня його прийняття до
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури або до суду (ч. 8 ст. 50
Закону (Закон N 5076-VI)).

Із системного аналізу цих норм
вбачається, що діяльність адвокатури
спрямована, зокрема, на забезпечення
гарантованої державою можливості
будь-якій особі незалежно від
характеру її правовідносин з
державними органами, органами
місцевого самоврядування, об'єднаннями
громадян, юридичними та фізичними
особами вільно, без неправомірних
обмежень отримувати допомогу з
юридичних питань.

Оскільки функції, з метою реалізації
яких діють органи адвокатського
самоврядування, визначені ст. 46 Закону
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" (Закон N 5076-VI), є
публічно-правовими, то справи,
пов'язані з виконанням цих функцій,
належить вирішувати за правилами
адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що Харківський окружний
адміністративний суд постановляючи
ухвалу від 18.04.2014 року про відмову у
відкритті провадження, оскільки
зазначену заяву не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства дійшов до передчасного
висновку в зв'язку з чим, оскаржувана
ухвала є незаконною та підлягає
скасуванню.

Таким чином висновки суду першої
інстанції про неналежність розгляду
даного спору в порядку
адміністративного судочинства є
неправомірними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
а справа направленню до суду першої
інстанції для продовження розгляду зі
стадії відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 18.04.2014р. по
справі № 820/7075/14 скасувати, справу
направити до суду 1 інстанції для
продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та не може бути
оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України,
оскільки не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Бондар
В.О.Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 16.06.2014 р.