Справа № 0670/1153/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Київ К/800/4192/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Житомирській області на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року у справі за позовом
Житомирського міського центру
зайнятості Виконавчої дирекції фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області, про скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

Житомирський міський центр зайнятості
Виконавчої дирекції фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття звернувся в суд з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Житомирській області, в
якому просив скасувати вимоги від 26
січня 2012 року №64-17/66 в частині пунктів 1,
2, 3, а саме: про вжиття заходів щодо
повернення до Житомирського міського
центру зайнятості меблів, які були
передані до Житомирського обласного
центру зайнятості та Любарського
районного центру зайнятості; про
відображення в бухгалтерському обліку
дебіторської заборгованості в сумі
16487,26 грн.; про вирішення питання щодо
подальшого використання меблів, які
були придбані без потреби та
знаходяться на складі Житомирського
міського центру зайнятості у
розібраному вигляді.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
вимоги щодо повернення меблів, які були
передані до Житомирського обласного та
Любарського районного центрів
зайнятості є необґрунтованими та
безпідставними, оскільки вказані меблі
були передані в межах одного
розпорядника коштів - Житомирського
обласного центру зайнятості, а інші
вимоги є необґрунтованими, оскільки
дію договору з ТОВ "Фабрика меблів ВЕЕМ"
продовжено до 30 .11.2012 року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року, позовні вимоги задоволено,
скасовано вимоги Державної фінансової
інспекції в Житомирській області від 26
січня 2012 року №64-17/66 в частині пунктів 1,
2, 3, а саме: про вжиття заходів щодо
повернення до Житомирського міського
центру зайнятості меблів, які не були
передані до Житомирського обласного
центру зайнятості та Любарського
районного центру зайнятості; про
відображення в бухгалтерському обліку
дебіторської заборгованості в сумі
16487,26 грн.; про вирішення питання щодо
подальшого використання меблів, які
були придбані без потреби та
знаходяться на складі Житомирського
міського центру зайнятості у
розібраному вигляді.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Державна фінансова
інспекція в Житомирській області
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та направити справу на новий
розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, відповідно до
пункту 1.1.2.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи КРВ в м.
Житомирі на 4-й квартал 2011 року
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Житомирського міського центру
зайнятості за 2009-2010 роки та 9 місяців 2011
року, за результатами якої складено акт
від 22 грудня 2011 року №20-09/135 та в
результаті виявлених порушень 26 січня
2012 року відповідачем винесені письмові
вимоги №64-17/66 щодо усунення порушень
законодавства.

Зокрема, з акту ревізії вбачається, що
між Житомирським міським центром
зайнятості та товариством з обмеженою
відповідальністю "Фабрика "Аврора"
(постачальник) укладено договір від 10
серпня 2010 року №06-100810 на суму 11674,38 грн.
та договір від 10 серпня 2010 року №07-100810
на суму 26144,12 грн., всього на загальну
суму 37818,50 грн., за якими постачальник
зобов'язується виготовити, поставити
та змонтувати меблі в приміщенні
покупця: Житомирський міський центр
зайнятості, вул. Черняховського, 110, м.
Житомир, а покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його
вартість на умовах договору.

Згідно видаткових накладних від 25
серпня 2010 року № 250810-4 та № 250810-5
Житомирським міським центром
зайнятості отримано меблі від
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фабрика "Аврора" на
загальну суму 37818,50 грн., за які з
постачальником проведено повний
розрахунок.

В подальшому після отримання, вказані
меблі були передані до Любарського
районного центру зайнятості на
загальну суму 13819,00 грн. та до
Житомирського обласного центру
зайнятості на загальну суму 17687,70 грн.,
чим на думку відповідача порушено
вимоги пункту 2.1 договорів від 10 серпня
2010 року №06-100810 та №07-100810, оскільки
фактично відбулось безповоротне
зменшення активів.

У зв'язку з наведеним, пунктом 1
оскаржуваної вимоги позивача
зобов'язано вжити заходи щодо
повернення меблів, які були передані до
Житомирського обласного центру
зайнятості та Любарського центру
зайнятості.

Крім того, ревізією встановлено, що
позивачем згідно з видатковою
накладною від 28 квітня 2011 року № ПП 28/04
отримано від товариства з обмеженою
відповідальністю "Фабрика меблів ВЕЕМ"
меблі на загальну суму 98921,78 грн.
Вказані меблі оприбутковані по
бухгалтерському обліку позивача та
передані під звіт
матеріально-відповідальній особі.
Ревізією встановлено, що згідно з
платіжним дорученням від 12 квітня 2011
року № 952 за вказані меблі
постачальнику перераховано кошти в
сумі 98921,78 грн. Станом на 01 жовтня 2011
року за даними бухгалтерського обліку
позивача заборгованість відсутня.

В ході проведення ревізії станом на 08
листопада 2011 року, комісією позивача
проведено фактичне обстеження меблів,
які придбані у товариства з обмеженою
відповідальністю "Фабрика меблів ВЕЕМ",
яким встановлено, що меблі знаходяться
на складі Житомирського міського
центру зайнятості в розібраному
вигляді, запаковані в картонні
упаковки, інвентарні номери поставлені
на упаковки.

Відповідно до пункту 2.1 договору від 12
квітня 2011 року № 43 постачальник
(товариство з обмеженою
відповідальністю Фабрика меблів ВЕЕМ")
зобов'язується поставити та змонтувати
меблі відповідно до специфікації в
приміщенні покупця.

Проведеною зустрічною перевіркою у
товаристві з обмеженою
відповідальністю "Фабрика меблів ВЕЕМ"
встановлено, що згідно з плановими
калькуляціями вартість послуг по
змонтуванню меблів для позивача
відповідно до договору від 12 квітня 2011
року № 43 становить 16487,26 грн. За даними
бухгалтерського обліку товариства з
обмеженою відповідальністю "Фабрика
меблів ВЕЕМ" станом на 01 жовтня 2011 року
дебіторська та кредиторська
заборгованість по розрахунках з
позивачем відсутня.

Внаслідок зазначеного, придбані меблі
не змонтовано, що призвело до порушення
умов договору, а саме: до не
відповідності сплаченої вартості
товару умовам укладеного договору на
загальну суму 16487,26 грн., чим порушено
пункти 1.1, 2.1 договору від 12 квітня 2011
року № 43, пункти 1, 8 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", в
результаті чого Житомирському
міському центру зайнятості завдано
збитків на суму 16487,26 грн.

У зв'язку з наведеним, пунктами 2, 3
оскаржуваної вимоги позивача
зобов'язано відобразити в
бухгалтерському обліку дебіторську
заборгованість в сумі 16487,26 грн.,
провести звірку взаєморозрахунків з
товариством з обмеженою
відповідальністю "Фабрика меблів ВЕЕМ"
(м. Львів) та вирішити питання щодо
подальшого використання меблів, які
були придбані без потреби та
знаходяться на складі у розібраному
стані.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що безоплатна передача
меблів здійснена Житомирським міським
центром зайнятості без порушення
законодавства, оскільки безоплатна
передача матеріальних цінностей
здійснена у межах одного розпорядника
коштів - Житомирського обласного
центру зайнятості, а на момент
винесення пунктів 2, 3 оскаржуваних
вимог умови договору між сторонами
були змінені в частині строків
виконання зобов'язання.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відносно пункту 1 оскаржуваної вимоги,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку взаємодії
органів державної
контрольно-ревізійної служби, органів
прокуратури, внутрішніх справ, Служби
безпеки України, затвердженого
спільним наказом Головного
контрольно-ревізійного управління
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Служби безпеки України,
Генеральної прокуратури України від 19
жовтня 2006 року № 346/1025/685/53, визначено, що
втрата активів - безповоротне
зменшення активів через: перерахування
(сплату) коштів; відчуження, недостачу,
знищення (псування) чи придбання
неліквідного (зіпсованого) майна;
втрату боржника у зобов'язанні;
зменшення частки державної
(комунальної) власності у статутному
фонді господарського товариства.

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про зайнятість населення" зі змінами і
доповненнями для реалізації державної
політики зайнятості населення,
професійної орієнтації, підготовки і
перепідготовки, працевлаштування та
соціальної підтримки тимчасово не
працюючих громадян у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування.

Державна служба зайнятості
складається з: Державного центру
зайнятості Міністерства праці та
соціальної політики України, центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласних, Київського та
Севастопольського міських, районних,
міськрайонних, міських і районних у
містах центрів зайнятості, центрів
організації професійного навчання
незайнятого населення і центрів
професійної орієнтації населення,
інспекцій по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення.

Пунктами 1, 10 Примірного положення про
районний, міськрайонний, міський та
районний у місті центр зайнятості,
затвердженого наказом Мінпраці від 22
листопада 2010 року № 374, визначено, що
районний, міськрайонний, міський та
районний у місті центр зайнятості (далі
- центр) є органом державної служби
зайнятості, на який покладаються
функції робочого органу виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття у
відповідному районі (місті, районі у
місті). Центр підпорядковується та
підзвітний центру зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласному,
Київському або Севастопольському
міському центру зайнятості (далі -
регіональний центр зайнятості).

Структура, штатний розпис, кошторис
видатків центру затверджуються
відповідним регіональним центром
зайнятості.

Згідно з підпунктом 1.6 пункту 4
Інструкції про кореспонденцію
субрахунків бухгалтерського обліку
для відображення основних
господарських операцій бюджетних
установ, затвердженої наказом
Державного казначейства України від 10
липня 2000 року №61, визначено поняття
"безоплатна передача", а саме:
безоплатна передача необоротних
активів за операціями з
централізованого постачання
матеріальних цінностей та
внутрішнього переміщення в межах
головного розпорядника бюджетних
коштів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що
безоплатна передача меблів здійснена
Житомирським міським центром
зайнятості без порушення
законодавства, оскільки безоплатна
передача матеріальних цінностей
здійснена у межах одного розпорядника
коштів - Житомирського обласного
центру зайнятості, а відтак будь-яких
матеріальних втрат та зменшення
активів не відбулося. Крім того, як
встановлено судами попередніх
інстанцій, вказана операція
відображена в бухгалтерському обліку
позивача відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", що не
заперечується актом ревізії.

Відносно пунктів 2, 3 оскаржуваної
вимоги колегія суддів зазначає
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до договору,
укладеного між Житомирський міським
центром зайнятості (покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фабрика меблів ВЕЕМ"
(постачальник) від 12 квітня 2011 року №43,
постачальник зобов'язується
виготовити, поставити та змонтувати
меблі відповідно до специфікації в
приміщенні покупця: м. Житомир, вул.
Черняховського, 110, загальна сума
договору 98921,78 грн., термін дії договору
- до 31 грудня 2011 року.

Житомирським міським центром
зайнятості згідно з видатковою
накладною від 28 квітня 2011 року №ПП28/04
отримано від товариства з обмеженою
відповідальністю "Фабрика меблів ВЕЕМ"
меблі на загальну суму 98921,78 грн..
Вказані меблі позивачем оприбутковані
по бухгалтерському обліку та згідно з
платіжним дорученням від 12 квітня 2011
року №952 постачальнику перераховано
кошти в сумі 98921,78 грн..

Згідно гарантійного листа
постачальника від 29 грудня 2011 року №140
на виконання умов договору від 12 квітня
2011 року №43 в частині здійснення
монтажу меблів за місцем їх дислокації
забезпечувалось постачальником за
умови письмової про це вимоги
Житомирського міського центру
зайнятості.

У зв'язку з причинами технологічного
характеру здійснити монтаж меблів до 31
грудня 2011 року не було можливим, а тому
додатковою угодою від 29 грудня 2011 року
дію договору в частині здійснення
монтажу меблів сторонами продовжено до
30 листопада 2012 року.

Відповідно до статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі статтею 631 Цивільного кодексу
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.

Статтею 652 Цивільного кодексу України
визначено, що у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання.

Статтею 653 Цивільного кодексу
передбачено, що у разі зміни договору
зобов'язання сторін змінюються
відповідно до змінених умов щодо
предмета, місця, строків виконання
тощо.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що на
момент винесення оскаржуваних вимог, а
саме 26 січня 2012 року, умови договору між
сторонами були змінені в частині
строків виконання зобов'язання, а тому
твердження відповідача про придбання
меблів без потреби та вимоги в частині
відображення в обліку дебіторської
заборгованості перед товариством з
обмеженою відповідальністю "Фабрика
меблів ВЕЕМ" за ненадані послуги по
монтуванню меблів є безпідставними та
необґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Житомирській області
відхилити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша