Справа № 826/19468/13-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мельничука В.П.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Державної фінансової інспекції в м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
січня 2014 року адміністративну справу
за позовом державної
науково-виробничої корпорації
«Київський інститут автоматики» до
Державної фінансової інспекції в м.
Києві, заступника начальника відділу
Державної фінансової інспекції в місті
Києві Ткача Тараса Ігоровича,
головного державного фінансового
інспектора Державної фінансової
інспекції в місті Києві Осипенко
Оксани Григорівни про визнання
протиправними дії, визнання
протиправними та скасування пунктів
вимоги,

ВСТАНОВИВ

У поданій до суду позовній заяві
державна науково-виробнича корпорація
«Київський інститут автоматики»
(надалі за текстом - «Корпорація
«Київський інститут автоматики»), з
урахуванням уточнень, просила:

- визнати протиправними дії заступника
начальника відділу Державної
фінансової інспекції в місті Києві
Ткача Т.І. та головного державного
фінансового інспектора Державної
фінансової інспекції в місті Києві
Осипенко О.Г. щодо викладення
безпідставних висновків в акті ревізії
фінансово-господарської діяльності
від 08 липня 2013 р. №08-30/1556 стосовно
наступних встановлених порушень:

1) незаконно нарахована та виплачена
заробітна плата (з перерахуванням до
державних цільових фондів) на суму 67 498
грн. 50 коп., чим нанесено збитки на
вказану суму, з них заробітна плата на
суму 49 305 грн., що призвело до незаконних
витрат, які призвели до збитків.
Проведено нарахувань на заробітну
плату, які нараховані та перераховані
до фондів на загальну суму 18 193 грн. 50
коп., що призвело до матеріальної шкоди
та нанесення збитків;

2) працівникам незаконно виплачена
премія (з перерахуванням до державних
цільових фондів) на загальну суму 72 967
грн. 70 коп., а саме: фізичним особам
виплачено кошти в сумі 53 300 грн. та
перераховано до фондів кошти в сумі 19 667
грн. 70 коп., що призвело до матеріальної
шкоди та нанесення збитків;

3) внаслідок не укладання договору
оренди, не дотримання вимог ст. 11 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» від 10 квітня 1992 р.
№ 2269-ХІІ, п. 8 Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 04 жовтня 1995 р. № 786, позивачем
недоотримано доходів від контрагентів
за період з 01 січня 2011 р. по 01 квітня 2013
р. на загальну суму 413 348 грн. 20 коп., чим
нанесено збитки на зазначену суму;

- визнати протиправними та скасувати
пункти 2, 3, 4, 5 письмової вимоги
Державної фінансової інспекції в місті
Києві від 15 серпня 2013 р. №26-08-14-14/11010 «Про
усунення виявлених ревізією порушень»
про зобов'язання:

1) стягнути з контрагентів кошти в сумі
413 348 грн. 20 коп., в тому числі шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи;

2) відобразити в обліку заборгованість
перед Державним бюджетом України;

3) перерахувати до Державного бюджету
України кошти в сумі 144 609 грн. 40 коп.,
отримані від орендної плати у
відповідності до вимог чинного
законодавства України;

4) забезпечити повернення коштів в сумі
49 305 грн. у відповідності до вимог
чинного законодавства України;

5) провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду
в розмірі 18 193 грн. 50 коп.;

6) забезпечити повернення коштів в сумі
53 300 грн. у відповідності до вимог
чинного законодавства України;

7) провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду
в розмірі 19 667 грн. 70 коп.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
січня 2014 р. адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано вимоги
Державної фінансової інспекції в м.
Києві (надалі за текстом -
«Держфінінспекція в м. Києві»),
викладені в пунктах 2, 3, 4, 5 вимоги «Про
усунення виявлених ревізією порушень»
від 15 серпня 2013 року № 26-08-14-14/11010. В
іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Держфінінспекція
в м. Києві, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення та прийняти нове про
відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконання плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції в м. Києві на ІІ
квартал 2013 р. проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Корпорації «Київський інститут
автоматики» за період з 01.03.2011 р. по
01.04.2013 р.

Результати ревізії оформлено актом №
08-30/1556 від 08.07.2013 р.

Згідно цьому акту Корпорацією
«Київський інститут автоматики»
встановлювались посадові оклади,
тарифні ставки, надбавки та доплати без
зростання обсягів виробництва та
темпів зростання продуктивності праці,
що є порушенням п. 5.1.7 Галузевої угоди
на 2010-2011 роки, п. 1.2 наказу № 88 «Про
затвердження Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» від 24 травня
1995 року та п. 3 ст. 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999
року № 996 і призвело до незаконного
нарахування і виплати заробітної плати
на суму 49 305 грн., зайвих відрахувань до
цільових фондів у розмірі 18 193 грн. 50
коп., а всього до збитків на загальну
суму 67 498 грн. 50 коп.

Також, в порушення ст. 97 Кодексу законів
про працю, умов Колективного договору
працівникам незаконно виплачена
премія за успішне та дострокове
виконання робіт в сумі 53 300 грн. у
зв'язку з чим перераховано до державних
цільових фондів 19 667 грн. 70 коп., чим
нанесено збитки на загальну суму 72 967
грн. 70 коп.

Крім того, позивачем було укладено
договори за умовами яких Корпорація
«Київський інститут автоматики»
прийняла на зберігання майно ПП
«Денсофт», ПМП «Рекламно-вилавничий
центр «Друк та дизайн», ПНВП «Магна»,
ТОВ «Сідек ЛТД», ТОВ «Геракс», ПП
«Текст», ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП
ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ПрАТ «МТС Україна»,
ПрАТ «Датагруп», ТОВ «Укрком», ПрАТ
«Київстар», ТОВ «Скіф ІСП», ФОП ОСОБА_8,
ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10., ФОП ОСОБА_11, ФОП
ОСОБА_12, ФОП ОСОБА_13

Водночас, статтею 759 Цивільного кодексу
України визначено, що наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк за договором
найму (оренди).

За таких обставин, на думку
Держфінінспекції в м. Києві, позивач
повинен був укладати договори оренди
та врахувати вимоги Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04 жовтня 1995 року
№ 786, а невиконання цього обов'язку
призвело до збитків Корпорації
«Київський інститут автоматики» на
суму 413 348 грн. 20 коп. у вигляді
недоотриманих доходів від орендної
плати, а також до недоотримання
Державним бюджетом 30 % коштів від
оренди майна, що становить 144 609 грн. 40
коп.

На підставі висновків, викладених в
акті ревізії, Держфінінспекцією в м.
Києві направлено Корпорації
«Київський інститут автоматики»
вимогу №26-08-14-14/11010 від 15.07.2013 р. «Про
усунення виявлених ревізією порушень»
(надалі за текстом - «Вимога»).

Зокрема, пунктом 2 цієї Вимоги позивача
зобов'язано стягнути з контрагентів
кошти в сумі 413 348 грн., у тому числі
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи.

За змістом пункту 3 названої Вимоги
Корпорацію «Київський інститут
автоматики» зобов'язано відобразити в
обліку заборгованість перед Державним
бюджетом та перерахувати 144 609 грн. 40
коп. коштів, отриманих в якості
орендної плати.

Відповідно до пункту 4 Вимоги позивач
зобов'язаний забезпечити повернення 49
305 грн. виплаченої заробітної плати та
провести перерахунок і відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду
в розмірі 18 193 грн. 50 коп.

Згідно пункту 5 Вимоги Корпорація
«Київський інститут автоматики»
повинна забезпечити повернення 53 330
грн. виплаченої премії та провести
перерахунок і відповідні взаємозвірки
щодо сум внесків до Фонду в розмірі 19 667
грн. 70 коп.

Відповідно до статті 97 Кодексу законів
про працю України оплата праці
працівників здійснюється за
погодинною, відрядною або іншими
системами оплати праці. Оплата може
провадитися за результатами
індивідуальних і колективних робіт.
Форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Якщо колективний договір на
підприємстві, в установі, організації
не укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом. Конкретні розміри тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті. Власник або уповноважений ним
орган чи фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

Згідно частини 1 статті 15 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 р. № 108/95-ВР форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні сітки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною, галузевими
(міжгалузевими) і територіальними
угодами.

17.02.2010 р. в Міністерстві праці та
соціальної політики України
зареєстровано Галузеву Угоду на 2010 - 2011
роки між Міністерством промислової
політики України, Фондом державного
майна України та профспілками
автомобільного та
сільськогосподарського
машинобудування, машинобудівників та
приладобудівників, космічного та
загального машинобудування,
радіоелектроніки та машинобудування,
лісових галузей, машинобудування та
металообробки, суднобудування,
оборонної промисловості, енергетики та
електротехнічної промисловості,
атомної енергетики і промисловості
України, що об'єдналися для ведення
колективних переговорів.

За змістом пункту 5.1.7 цієї Галузевої
Угоди Сторони домовились, що
відповідно до законодавства
підприємства самостійно розробляють
форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат з дотриманням норм
і гарантій, передбачених
законодавством та Угодою і
встановлюють їх у колективних
договорах. При встановленні тарифних
ставок (посадових окладів), доплат і
надбавок, премій і винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат, забезпечити
середній рівень заробітної плати, вище
двох прожиткових мінімумів, а також
забезпечувати зростання фонду оплати
праці на підприємствах відповідно до
росту обсягів виробництва (в
порівняльних цінах) та темпів
зростання продуктивності праці.

Тобто, виходячи із буквального
тлумачення пункту 5.1.7 цієї Галузевої
Угоди позивач у будь-якому випадку
зобов'язаний забезпечити збільшення
фонду оплати праці у разі зростання
обсягів виробництва та продуктивності
праці.

При цьому, ні Кодекс законів про працю
України, ні Закон України «Про оплату
праці», ні Галузева Угода не містять
заборони щодо збільшення розміру
посадових окладів у випадку, коли
зазначені показники не змінюються.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про
оплату праці» від 24 березня 1995 р. №
108/95-ВР визначає додаткову заробітну
плату, як винагороду за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці, що включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Відповідно до пункту 5.1.15 Галузевої
Угоди Сторони домовилися, що
формування, розподіл і використання
фонду оплати праці, а також коштів на
соціально-культурні заходи і житлове
будівництво на підприємствах
роботодавцям розглядати разом із
профспілковими комітетами.

Згідно з пунктом 5.1.17 Галузевої Угоди
зміни форм, систем оплати праці,
преміювання, встановлення надбавок та
виплат працівникам, а також їх розмірів
на підприємствах сторони домовилися
проводити за погодженням з
профспілковими комітетами.

Як встановлено судом попередньої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи рішенням
профспілкового комітету Корпорації
«Київський інститут автоматики»,
оформленим протоктолом № 11 від 07
грудня 2011 р., погоджено преміювання
працівників науково-дослідного
відділу «АСУ АПК» у зв'язку з
достроковим та успішним виконанням
робіт по договору №105/22-2011 від 07
листопада 2011 р.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною 1 статті 936 Цивільного кодексу
України визначено, що за договором
зберігання одна сторона (зберігач)
зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

За змістом статті 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до статті 67 Господарського
кодексу України підприємства вільні у
виборі предмета договору, визначенні
зобов'язань, інших умов господарських
взаємовідносин, що не суперечать
законодавству України.

Із наведеного випливає, що договори
зберігання та найму (оренди) є різними
видами договірних зобов'язань. При
цьому позивач не позбавлений права на
власний розсуд визначити, як предмет
договору, так і зобов'язання за ним.

З огляду на викладене слід погодитись з
висновком суду попередньої інстанції
щодо протиправності пунктів 2, 3, 4, 5
Вимоги.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що місцевим
адміністративним судом при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.П.Мельничук

Ухвала складена в повному обсязі 12
червня 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мельничук В.П.