Справа № 816/849/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р.Справа № 816/849/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Миргородської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014р. по
справі № 816/849/14

за позовом Миргородської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

до Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
"Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" ,
Публічного акціонерного товариства
Національна акціонерна компанія "Надра
України"

про надання дозволу на погашення усієї
суми податкогового боргу за рахунок
майна платника,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Миргородська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області, звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка", Публічного
акціонерного товариства національна
акціонерна компанія "Надра України", в
якому просив надати дозвіл на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника, що перебуває
в податковій заставі.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014р. по
справі № 816/849/14 позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014р.,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати, та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання, призначене на 19.06.2014 року не
прибули.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
19.06.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось у зв'язку з неявкою
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що Дочірнє
підприємство Національної акціонерної
компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" () зареєстровано як юридична особа 20
лютого 2003 року, засновник юридичної
особи Національна акціонерна компанія
"Надра України" (т.1 а.с. 126-128).

Відповідач перебуває на обліку в
Миргородській ОДПІ, як платник
податків з 24 лютого 2003 року за №14 (т.1
а.с. 6).

Вказані обставини сторонами
визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС
України не доказуються перед судом.

Згідно наданого позивачем розрахунку
суми заборгованості, за Дочірнім
підприємством Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" рахується
податковий борг по податку на прибуток
в розмірі 575434,78 грн., по податку на
додану вартість у розмірі 990180,75 грн., по
авансових внесках з податку на
прибуток в розмірі 433166,44 грн., по
земельному податку в розмірі 14123,51 який
виник з наступних підстав (а.с. 16).

З матеріалів справи слідує, що
податковий борг з податку на прибуток
підприємств в сумі 575434,78 грн. (основний
платіж - 518608,12 грн.; штрафні санкції -
41373,25 грн.; пеня - 15453,41 грн.), виник у
зв'язку: з частковою несплатою поточних
зобов'язань в сумі 515812,60 грн.,
самостійно визначених платником
податків у податкових деклараціях по
прибутку підприємств № від 09
лютого 2012 року, № від 10 травня.2012
року, № від 09 серпня 2011 року,
№ від 07 лютого 2013 року (а.с. 170-177
т.1), із застосуванням штрафних
(фінансових) санкцій на суму 472,89 грн.,
визначених податковим
повідомленням-рішенням № від 16
листопада 2012 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
наслідками камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
прибуток (а.с. 152 т.1). Вказане
повідомлення-рішення вручене
відповідачу, що засвідчує підпис на
корінці повідомлення; із застосуванням
штрафних (фінансових) санкцій на суму
472,89 грн., визначених податковим
повідомленням-рішенням № від 30
листопада .2012 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
наслідками камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
прибуток (а.с. 152 т.1). Вказане
повідомлення-рішення вручене
відповідачу, що засвідчує підпис на
корінці повідомлення; із застосуванням
штрафних (фінансових) санкцій на суму
19558,47 грн., визначених податковим
повідомленням-рішенням № від 05
лютого 2013 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
наслідками камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
прибуток (а.с. 167 т.1). Вказане
повідомлення-рішення вручене
відповідачу, що засвідчує підпис на
корінці повідомлення; із несплатою
заборгованості, яка виникла у зв'язку
зі скасуванням розстрочення
податкового боргу у сумі 481160,08 грн.
Відповідно до підпункту 100.12.2 пункту
100.12 статті 100 Податкового кодексу
України, рішеннями ГУ Міндоходів у
Полтавській області №8/с від 12 липня 2013
року (а.с. 146 т.1) та Миргородської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області №2
від 12 липня 2013 року (а.с. 145 т.1) договори
про розстрочення були достроково
розірвані в зв'язку з тим, що платник
податків має податковий борг із
грошових зобов'язань, які виникли після
укладення зазначених договорів та
порушує умови погашення розстроченого
податкового боргу, із нарахуванням
пені в розмірі 15453,41 грн., яка несплачена
платником.

Податковий борг по авансовим внескам з
податку на прибуток підприємств в сумі
433166,44 грн. (основний платіж) виник у
зв'язку з: частковою несплатою поточних
зобов'язань в сумі 432333 грн., самостійно
визначених платником податків у
податковій декларації по прибутку
підприємств № від 06 лютого 2013
року (а.с. 170-171 т.1); із нарахуванням пені
в розмірі 833,44 грн., яка несплачена
платником.

Податковий борг з податку на додану
вартість в сумі 990180,75 грн. (основний
платіж- 879629,51 грн.; штрафні санкції- 81804,09
грн.; пеня - 28747,15грн.) виник у зв'язку з:
частковою несплатою поточних
зобов'язань в сумі 879626,51 грн. самостійно
визначених платником податків у
податкових деклараціях з ПДВ №
від 16 січня 2013р., № від 19 червня 2013
року, № від 30 грудня 2011 року.
№ від 21 травня 2012 року № від
30 жовтня 2011 року, № від 18 липня 2013
року, від 19 листопада 2013 року, від 19
грудня 2013 року, від 17 січня 2014 року (а.с.
30-35, 179-191 т.1); із застосуванням штрафних
(фінансових) санкцій на суму 60783,20 грн.,
визначених податковим
повідомленням-рішенням № від 15
грудня 2011 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
наслідками перевірки з питання
порушення правил сплати суми
податкового зобов'язання по податковій
декларації з ПДВ за червень 2011 року (а.с.
163 т.1). Вказане повідомлення-рішення
вручене відповідачу, що засвідчує
підпис на корінці повідомлення.
Зазначене повідомлення - рішення було
частково сплачено в сумі 6538,11 грн.; із
застосуванням штрафних (фінансових)
санкцій на суму 24116,33 грн. визначених
податковим повідомленням-рішенням
№ від 29 травня 2012 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій за наслідками перевірки з
питання порушення правил сплати суми
податкового зобов'язання по податковій
декларації з ПДВ за червень 2011 року (а.с.
151 т.1). Вказане повідомлення-рішення
вручене відповідачу, що засвідчує
підпис на корінці повідомлення; із
застосуванням штрафних (фінансових)
санкцій на суму 3081,40 грн., визначених
податковим повідомленням-рішенням
№ від 29 травня 2012 року про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій за наслідками перевірки з
питання порушення правил сплати суми
податкового зобов'язання по податковій
декларації з ПДВ за червень 2011 року (а.с.
155 т.1) Вказане повідомлення-рішення
вручене відповідачу, що засвідчує
підпис на корінці повідомлення; із
застосуванням штрафних (фінансових)
санкцій на суму 361,27 грн., визначених
податковим
повідомленням-рішенням № від 31
жовтня 2012 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
наслідками перевірки з питання
порушення правил сплати суми
податкового зобов'язання по податковій
декларації з ПДВ за червень 2011 року (т.1
а.с. 159). Вказане повідомлення-рішення
вручене відповідачу, що засвідчує
підпис на корінці повідомлення, із
несплатою заборгованості, яка виникла
у зв'язку зі скасуванням розстрочення
борту у сумі 114829,59 грн. Відповідно до
підпункту 100.12.2 пункту 100.12 ст.100
Податкового кодексу України рішеннями
ГУ Міндоходів у Полтавській області №
2/с від 12 липня 2013 року (т.1 а.с. 147),
Миргородської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Полтавській області №21/с та №28/с від 12
липня 2013 року (а.с.149) договори про
розстрочення були достроково
розірвані в зв'язку з тим, що платник
податків має податковий борг із
грошових зобов'язань, які виникли після
укладення зазначених договорів та
порушує умови погашення розстроченого
податкового боргу; із нарахуванням
пені в розмірі 28747,15 грн., яка несплачена
платником.

Податковий борг по земельному податку
в сумі 14129,51 грн. (основний платіж) виник
у зв'язку із несплатою поточних
зобов'язань в сумі 14129,51 грн. самостійно
визначених платником податків у
податковій декларації з плати за землю
(т.2 а.с. 28-29).

За правилами п.п. 14.1.156 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129
Податкового кодексу України
встановлено, що нарахування пені
розпочинається у день настання строку
погашення податкового зобов'язання,
нарахованого контролюючим органом або
платником податків у разі виявлення
його заниження на суму такого
заниження та за весь період заниження
(в тому числі за період
адміністративного та/або судового
оскарження.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

21 лютого 2012 року Миргородською ОДПІ
складено податкову вимогу форми "Ю" № 21,
яка отримана відповідачем 21 лютого 2012
року, що підтверджується підписом на
корінці податкової вимоги (а.с. 50 т.1).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

З метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу
(пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу
України).

Відповідно до пункту 89.2. статті 89
Податкового кодексу України з
урахуванням положень цієї статті право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

У зв'язку з несплатою відповідачем
податкового боргу в добровільному
порядку, керівником Миргородської
ОДПІ. прийнято рішення про опис майна у
податкову заставу №5 від 27 січня 2011
року, складено акт опису майна від 26
січня 2012 року (а.с. 43-44 т.1) та рішення №47
від 31 жовтня 2013 року, складено акт опису
майна від 04 листопада 2013 року (т.1 а.с.
45-47), які зареєстровані у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна 12
березня 2014 року, що підтверджується
наявною матеріалах справи копією
витягу (а.с. 20-21а т.2).

За правилами підпунктів 20.1.18 та 20.1.28
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини; застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

В силу пункту 95.1 Податкового кодексу
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Відповідно до пункту 95.3 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу.

Отже, законодавець в чіткій
послідовності визначив процедуру
стягнення податкового боргу за рахунок
майна, яке перебуває у податковій
заставі.

12 вересня 2013 року Миргородська
об'єднана державна податкова інспекція
в Полтавській області звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" про
стягнення коштів з розрахункових
рахунків платника податків в рахунок
погашення податкового боргу в розмірі
1546771,67 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду по справі
№816/5476/13 від 31 жовтня 2013 року позовні
вимоги Миргородської ОДПІ задоволено у
повному обсязі.

Стягнуто з розрахункових рахунків
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" кошти в
рахунок погашення податкового боргу: з
податку на прибуток у в сумі 584 776,16 грн.;
з податку на додану вартість в сумі 756
054,53 грн.; по авансовим внескам з податку
на прибуток в сумі 196 515,00 грн.

В силу положень статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначене судове рішення набрало
законної сили.

Частиною першою статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини другої статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватись в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Також з матеріалів справи слідує, що на
виконання вимог статті 95 Податкового
кодексу України Миргородською ОДПІ до
банків направлялися інкасові
доручення про списання з розрахункових
рахунків Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
"Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка", але
повернуті до Миргородською ОДПІ з
частковим виконанням (а.с. 58-120т.1, а.с. 18-19
т.2).

Стягнення податкового боргу шляхом
продажу майна такого платника податків
може здійснюватись лише у разі
недостатності коштів, які перебувають
у його власності.

Проте, з матеріалів справи слідує, що
відповідно до пункту 1.1 Статуту
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії "Надра України"
Миргороднафтогазрозвідка"
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 30 жовтня 2007 року
№545 (а.с. 1-15 т.2).

Статут регламентує діяльність
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" (надалі -
Підприємство), створеного згідно
чинного законодавства України
Національною акціонерною компанією
"Надра України" (надалі - Засновник).

Підприємство є юридичною особою
відповідно до законодавства України,
користується майном, майнові права
щодо якого передані йому Засновником,
має самостійний баланс, рахунки в
банківських установах, в тому числі
валютних (пункт 1.4 Статуту).

Відповідно до пункту 5.1 Статуту
джерелами формування майна
Підприємства є, зокрема, майнові права,
передані Підприємству Засновником як
внесок до Статутного фонду та майно,
передане Підприємству Засновником.

Згідно з пунктами 5.2-5.3 Статуту майно,
право користування яким, передане
Підприємству як внесок до Статутного
фонду, є власністю Засновника, майно,
набуте підприємством в результаті його
господарської діяльності є власністю
Засновника.

Підприємство не може відчужувати,
передавати у заставу, в користування,
управління належні йому (речові) права
та майно (пункт 5.7 Статуту).

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
майно, яке передано у користування
Дочірньому підприємству Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" є власністю
Національної акціонерної компанії
"Надра України".

Відповідно до пункту 87.3. статті 87
Податкового кодексу України не можуть
бути використані як джерела погашення
податкового боргу платника податків:
майно платника податків, надане ним у
заставу іншим особам (на час дії такої
застави), якщо така застава
зареєстрована згідно із законом у
відповідних державних реєстрах до
моменту виникнення права податкової
застави, майно, яке належить на правах
власності іншим особам та перебуває у
володінні або користуванні платника
податків, у тому числі (але не виключно)
передане платнику податків у лізинг
(оренду), схов (відповідальне
зберігання), ломбардний схов, на
комісію (консигнацію); давальницька
сировина, надана підприємству для
переробки, крім її частини, що
надається платнику податків як оплата
за такі послуги, а також майно інших
осіб, прийняті платником податків у
заставу чи заклад, довірче та будь- які
інші види агентського управління;
майнові права інших осіб, надані
платнику податків у користування або
володіння, а також немайнові права, у
тому числі права інтелектуальної
(промислової) власності, передані в
користування такому платнику податків
без права їх відчуження.

Доводи позивача, що майно яке описано в
податкову заставу визначено особисто
Дочірнім підприємством Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Миргороднафтогазрозвідка" колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
останнє не мало права розпорядження
майном ПАТ НАК "Надра України".

Відповідно до частини першої статті 138
Кодексу адміністративного судочинства
України предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

За таких обставин позовні вимоги про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника, що перебуває в
податковій заставі не підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014р. по
справі № 816/849/14 прийнята з дотриманням
норм чинного процесуального та
матеріального права і підстав для її
скасування не виявлено.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миргородської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014р. по
справі № 816/849/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.