Справа № 815/2483/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2483/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова
С.І.

за участю сторін:

від позивача: Микулінська В.Є.;

від відповідача: Грибонос О.М. (за
довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Прокурора Овідіопольського
району Одеської області до
Овідіопольської районної ради
Одеської області про визнання
протиправним та скасування рішення
№407-VI від 15.02.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Овідіопольського району
Одеської області звернувся до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовними вимогами до
Овідіопольської районної ради
Одеської області про визнання
протиправним та скасування рішення
№407-VI від 15.02.2013 року. В обґрунтування
заявлених позовних вимог прокурор
зазначив, що рішення №407-VI від 15.02.2013
року «Про затвердження регуляторного
акта «Про порядок оформлення
короткострокової оренди земельних
ділянок із земель, що належать до
комунальної власності», яким
передбачено передачу земельних
ділянок державної та комунальної
власності в оренду, шляхом укладання
короткострокових договорів оренди
земельних ділянок та отримання
орендної плати без оформлення
відповідних правовстановлюючих
документів, суперечить вимогам
Земельного кодексу України, оскільки
порядок надання в оренду землі
регулюється виключно законами, органи
місцевого самоврядування чи
виконавчої влади не уповноважені
змінювати або доповнювати
встановлений законом порядок та
процедуру надання в оренду земель
державної і комунальної власності
шляхом скасування обов'язку
виготовлення перед укладенням
договору оренди проектів землеустрою
або технічної документації із
землеустрою, отже, за наведених
підстав, позивач просить суд зазначене
рішення скасувати.

Представник прокуратури в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила суд задовольнити їх у повному
обсязі з підстав, викладених в позовній
заяві.

Представник відповідача -
Овідіопольської районної ради
Одеської області в судовому засіданні
проти позову заперечував та просив суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в справі
письмові докази, оцінивши їх за власним
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді справи, суд
встановив наступні факти та обставини.

Овідіопольською районною радою
Одеської області 15.02.2013 року прийнято
рішення №407-VI від 15.02.2013 року «Про
затвердження регуляторного акта «Про
порядок оформлення короткострокової
оренди земельних ділянок із земель, що
належать до комунальної власності»,
яким передбачено передачу земельних
ділянок комунальної власності в
оренду, шляхом укладання
короткострокових договорів оренди
земельних ділянок та отримання
орендної плати без оформлення
відповідних правовстановлюючих
документів (а.с.11-13з/б).

Прокуратурою Овідіопольського району
проведено перевірку додержання вимог
земельного законодавства при
винесенні вищенаведеного рішення, за
результатами якої, у зв'язку з
встановленими в ході перевірки
порушеннями, прокуратурою
Овідіопольського району прийнято
подання від 28.02.2014 року № 1080вих.14 "Про
усунення порушень Земельного кодексу
України" з вимогою скасувати рішення №
407-VІ «Про затвердження регуляторного
акта «Про порядок оформлення
короткострокової оренди земельних
ділянок із земель, що належать до
комунальної власності» від 15.02.2013 року
(а.с. 8-10).

Як вбачається з матеріалів справи,
подання розглянуто на сесії
Овідіопольської селищної ради 25.04.2014
року та за результатами його розгляду
відповідачем прийнято рішення № 595-VІ
від 28.03.2014 року "Про подання прокурора
Овідіопольського району про усунення
порушень Земельного кодексу України з
вимогою скасувати рішення районної
ради від 15 лютого 2013 року №407-VІ від
15.02.2013 року "Про затвердження
регуляторного акта "Про порядок
оформлення короткострокової оренди
земельних ділянок із земель, що
належать до комунальної власності",
яким відхилено подання прокурора (а.с.
14), про що повідомлено прокурора
Овідіопольського району Одеської
області згідно супровідного листа від
03.04.2014 року № 02-19/01-57/118 (а.с. 33).

Пунктом 2 статті 121 Конституції України
передбачено, що прокуратура України
становить єдину систему, на яку
покладаються представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
прокуратуру" від 5 листопада 1991 року
№1789-XII, повноваження прокурорів,
організація, засади та порядок
діяльності прокуратури визначається
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
прокуратуру" при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право вносити подання.

Подання - це акт реагування прокурора
на виявлені порушення закону з вимогою
(вимогами) щодо: 1) усунення порушень
закону, причин та умов, що їм сприяли; 2)
притягнення осіб до передбаченої
законом відповідальності; 3)
відшкодування шкоди; 4) скасування
нормативно-правового акта, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом; 5) припинення
незаконних дій чи бездіяльності
посадових і службових осіб (ст. 23 Закону
України "Про прокуратуру").

Частина 5 ст. 23 Закону України «Про
прокуратуру» передбачає, що у разі
відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду.

Так, не погоджуючись з рішенням № 407-VІ
"Про затвердження регуляторного акта
"Про порядок оформлення
короткострокової оренди земельних
ділянок із земель, що належать до
комунальної власності" від 15.02.2013 року
та з урахуванням відхилення подання
прокурора, прокурор Овідіопольського
району Одеської області звернувся до
суду з вказаним адміністративним
позовом.

Стаття 14 Конституції України
передбачає, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду
землі" від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV
відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Судом встановлено, що Овідіопольською
районною радою Одеської області
прийнято рішення № 407-VІ "Про
затвердження регуляторного акта "Про
порядок оформлення короткострокової
оренди земельних ділянок із земель, що
належать до комунальної власності" від
15.02.2013 року (а.с. 11-12).

Як вбачається з матеріалів справи,
регуляторним актом "Про порядок
оформлення короткострокової оренди
земельних ділянок із земель, що
належать до комунальної власності"
встановлено, що для прийняття на
підставі даного акту селищною радою
рішення про надання земельної ділянки
в короткострокову оренду терміном до
одного року, орендарем додаються:
достовірні дані про суб'єкта
господарювання; план розміщення
земельної ділянки (якщо на земельній
ділянці відсутні споруди), складений за
матеріалами зйомки або обміру
земельних ділянок з вказаними
обмеженнями та сервітутами, погоджений
землевпорядником сільської, селищної
ради, та орендарем; план розміщення
земельної ділянки з будівлями та
спорудами, які належать потенційному
землекористувачеві, погоджений
землевпорядником сільської, селищної
ради, сільським, селищним головою.

Згідно змісту вказаного акту, даний
документ прийнятий для впорядкування
неврегульованих земельним
законодавством відносин.

Водночас, суд зазначає, що у
відповідності до ст. 6 Закону України
"Про оренду землі" орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі.

Відповідно до ч.1 ст. 123 Земельного
кодексу України надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Так, з наведених судом норм, вбачається,
що земельним законодавством чітко
передбачені умови надання у
користування земельної ділянки, серед
яких є: розроблення та надання
технічної документації із землеустрою
чи проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок.

З аналізу зазначених норм
законодавства, також, вбачається, що
виготовлення проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок та
технічної документації із землеустрою
передує укладенню договору оренди
землі державної або комунальної
власності.

Стаття 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначає
виключну компетенцію сільських,
селищних, міських рад.

Стаття 19 Конституцій України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому, суд вважає, що приймаючи
рішення № 407-VІ "Про затвердження
регуляторного акта "Про порядок
оформлення короткострокової оренди
земельних ділянок із земель, що
належать до комунальної власності" від
15.02.2013 року, Овідіопольська районна
рада Одеської області вийшла за межі
передбачених законодавством
повноважень, адже чинним
законодавством передбачена процедура
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування, умовою якої є й
необхідність надання та розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок чи технічної
документації із землеустрою. Отже,
оскільки оскаржуване рішення
обґрунтоване необхідністю
впорядкування неврегульованих
земельним законодавством відносин, при
цьому, з урахуванням того, що земельним
законодавством все ж визначено
процедуру надання земельних ділянок в
користування, суд вважає, що
оскаржуване рішення прийнято всупереч
норм Земельного кодексу України, а тому
підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
згідно зі ст. 105 КАС України позивач має
право, зокрема, вимагати скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- субєкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
оцінюючи надані докази в сукупності,
суд вважає, що відповідач -
Овідіопольська районна рада Одеської
області діяла не в межах повноважень та
не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому позовні вимоги Прокурора
Овідіопольського району Одеської
області є обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно
до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
прокурора Овідіопольського району
Одеської області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Овідіопольської районної ради
Одеської області № 407-VІ "Про
затвердження регуляторного акта "Про
порядок оформлення короткострокової
оренди земельних ділянок із земель, що
належать до комунальної власності" від
15.02.2013 року.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено
та підписано суддею 18 червня 2014 року.

Суддя
П.П.Марин