Справа № 818/316/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.Справа № 818/316/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Старостіна В.В. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 08.04.2014р. по справі №
818/316/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Шосткинське
підприємство "Харківенергоремонт"

до Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Шосткинське
підприємство "Харківенергоремонт",
звернувся до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення від 10.01.2014 р.
№.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р. по
справі № 818/316/14 адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення
рішення № від 10.01.2014 року.

Відповідач, Шосткинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Сумській області, не погодився з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з
постановою суду обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
та зазначає, що позивач не мав права
відносити суму сплаченого податку на
додану вартість до податкового
кредиту, оскільки не підтверджується
реальність здійснення господарських
операції між позивачем та його
котрагентами. Просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 08.04.2014р. по справі № 818/316/14 та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України,
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
доводів апеляційної скарги у
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи встановлено, що в
період з 16.09.2013 р. по 20.09.2013 р.
Шосткинською ОДПІ проведено
документальну позапланову невиїзноу
перевірку ТОВ "Шосткинське
підприємство "Харківенергоремонт" щодо
підтвердження задекларованого
від'ємного значення більше 100 тис. грн. з
податку на додану вартість у
податковій декларації за липень 2013
року, про що було складено акт від 27
вересня 2013 року № 369/18-17-22-0005/34113412 (а.с.
9-28).

Під час перевірки були встановлені
порушення позивачем вимог п.п. 198.3, 198.4,
198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України,
внаслідок чого позивачем завищено
від'ємне значення з податку на додану
вартість за липень 2013 року на загальну
суму 1699781,00 грн.

На підставі вищезазначеного акту
відповідачем 23.10.2013 року було прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 1699781,00 грн.

Позивач, не погодившись із зазначеним
рішенням оскаржив його до Головного
управління Міндоходів у Сумській
області.

За наслідками розгляду скарги Головним
управлінням Міндоходів у Сумській
області податкове
повідомлення-рішення про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість скасовано в
частині 53837,00 грн., в іншій частині
залишено без змін (а.с. 29-32).

10.01.2014 р. Шосткинською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення №
про зменшення розміру від'ємного сумою
від'ємного значення суми податку на
додану вартість (а. с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
обгрунтованості та протиправності
податкового повідомлення - рішення
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області № від 10.01.2014 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
таких підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового Кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому за правилами п.198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

В п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України зазначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Для отримання права на податковий
кредит із сум податку на додану
вартість, сплачених в ціні придбаного
товару (робіт, послуг), платник ПДВ
повинен мати податкові накладні,
видані на фактично отриманий товар
(роботи, послуги), що призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до п.198.4. ст.198 Податкового
кодексу України передбачено, що якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова накладна є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Колегія суддів зазначає, що підставою
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість
відповідачем є висновок в акті
перевірки про безтоварність угод
позивача із ТОВ "Левиском", ТОВ
"Монрей", ТОВ "Авесбуд".

З матеріалів справи встановлено, що
01.07.2013 року ТОВ "Шосткинське
підприємство "Харківенергоремонт"
укладено із ТОВ "Левиском" договір
купівлі - продажу №268 товарів (а. с. 58-59).

Реальність господарської операції між
позивачем та ТОВ "Авесбуд"
підтверджують наявні в матеріалах
справи первинні документи: видаткова
накладна №370 від 17.07.2013 року (а.с. 60),
платіжне доручення №234 від 24.01.2014 року
(а.с. 183), податкова накладна №370 від
17.07.2013 року (а.с. 64).

Зазначені товари надалі були
реалізовані ТОВ "Кловін України", що
підтверджується наданими до суду
позивачем договором купівлі - продажу
№285 від 29.07.2013 року, видатковою
накладною №21-д від 17.07.2013 року,
специфікацією №1 (а.с. 194-197).

Транспортування товару у
відповідності до п.3.1.2 договору купівлі
- продажу №268 здійснювалося ТОВ
"Авесбуд" (а.с. 58).

01.04.2013 року позивачем було укладено
договір суборенди нежитлових
приміщень із ТОВ "Левиском" №42 (а.с. 61-62).
Предметом договору є нежитлові
приміщення загальною площею 2843,47 кв. м
за адресою м. Шостка, вул. Гагаріна, 1, та
тогож числа позивачем із ТОВ "Левиском"
було підписано акт прийому - передачі
нежитлових приміщень (а.с. 63).

На підтвердження реальності угоди
позивачем надано податкову накладну
від 31.07.2013 року №1179 (а.с. 65), акт здачі -
прийняття робіт (а.с. 66).

Також, 20.06.2013 року між позивачем та ТОВ
"Авесбуд" укладено договір №178 на
проведення гідропневматичної
промивки магістральних водовідводів
ТЕЦ (а.с. 67-68).

На виконання умов договору сторонами
затверджено технічну програму
проведення гідропневматичної
промивки магістральних водовідводів
ТЕЦ (а.с. 69), складено протокол
погодження договірної ціни (а. с. 70).

Реальність господарської операції між
позивачем та ТОВ "Авесбуд"
підтверджують наявні в матеріалах
справи первинні документи: податкову
накладну №1269 від 31.07.2013 року (а.с. 71), акт
здачі - прийняття робіт №1269 (а.с. 72),
програму гідропневматичної промивки
магістральних водовідводів ТЕЦ (а.с.
107-128), платіжне доручення №161 від 17.01.2014
року (а.с. 180). Також на підтвердження
факту виконання зазначених робіт саме
працівниками ТОВ "Авесбуд" позивачем
надано до суду лист про направлення
спеціалістів для проведення
гідропневматичної промивки
магістральних водовідводів ТЕЦ (а.с. 191)
та журнал реєстрації вступного
інструктажу з питань охорони праці та
пожежної безпеки (а.с. 192).

30.05.2013 року між позивачем та ТОВ "Монрей"
укладено договір оренди основних
засобів №192 згідно переліку
визначеного в додатку №1 (а.с. 73-76).

На підтвердження реальності угод
позивачем надано до суду податкові
накладні: №650 від 31.07.2013 року (а.с. 77), №651
від 31.07.2013 року (а.с. 78): акт здачі
прийняття робіт №650 (а. с. 79), № 651 (а.с.
80), платіжне доручення №363 від 04.02.2014
року (а.с. 181).

17.06.2013 року між позивачем та ТОВ "Монрей"
укладено договір з надання послуг
охорони власності ТОВ "Шосткинське
підприємство "Харківенергоремонт" №198
(а.с. 89-92).

На підтвердження реальності угоди
позивачем надано до суду дислокацію -
розрахунок (а.с. 93) , протокол узгодження
договірної ціни (а.с. 94), акт здавання -
приймання об'єкту під охорону (а.с. 95),
платіжне доручення №364 від 04.02.2014 року
(а.с. 182).

Зазначені документи оформлені
належним чином, стосовно чого не
заперечував відповідач в акті
перевірки. Під час дослідження
зазначених документів судом не
встановлено порушень щодо їх
оформлення, крім того, належне
оформлення податкових накладних і
витратних документів, на підставі яких
сформовано спірні суми, не
заперечувалось і самим податковим
органом. Відтак, в силу приписів
Податкового кодексу України, наявність
належним чином оформлених документів
надає позивачу право на формування
податкового кредиту у відповідному
звітному періоді.

Також посилання відповідача на
відсутності у контрагентів позивача
трудових ресурсів, технічного
персоналу, що унеможливлює здійснення
господарської діяльності є
неправомірними, у зв'язку з тим, що
зазначені обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
податковий кредит з податку на додану
вартість у випадку, коли останній
виконав усі передбачені законом умови
стосовно отримання такого права та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту,
оскільки ПК України не ставить право
платника податку на додану вартість на
податковий кредит в залежність від дій
або бездіяльності його контрагента,
так само відсутності у контрагента
основних фондів, кваліфікованого
персоналу тощо. В разі порушення
контрагентом податкової дисципліни
відповідальність та негативні
наслідки мають настати саме для цієї
особи.

Стосовно доводу апеляційної скарги
відповідача про відсутність первинних
документів, що підтверджують
транспортування продукції по
господарських відносинах із ТОВ
"Левиском", як на доведення
безтоварності укладеного договору між
позивачем та контрагентом, колегія
суддів зазначає, що транспортування
товару у відповідності до п.3.1.2
договору купівлі - продажу №268
здійснювалося ТОВ "Авесбуд". Тому
відсутність документів про
транспортування продукції по
господарських відносинах із ТОВ
"Левиском" не є безумовною ознакою
нікчемності операції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що позивачем належним чином
було підтверджено правомірність
віднесення до податкового кредиту суми
податку на додану вартість наданими до
перевірки належно оформленими
податковими накладними та іншими
документами, зібрані по справі докази
підтверджують виконання зобов'язань
між сторонами господарських операцій,
колегія суддів дійшла висновку про
необґрунтованість висновків
податкового органу щодо зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість позивачу у
перевіреному періоді, а тому суд першої
інстанції правильно скасував
податкове повідомлення - рішення від
10.01.2014 року №.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірності свого рішення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій, бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, серед іншого, чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення. При розгляді справи
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення відповідач діяв
необґрунтовано, без врахування всіх
обставин справи та всупереч вимогам
чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
постанови Сумського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р. по
справі № 818/316/14 суд дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шосткинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області залишити
без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р. по
справі № 818/316/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Шевцова Н.В.