Справа № 263/1799/14-а
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Папаценко П.І.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року справа № 263/1799/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І.
А., розглянувши в письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя на
постанову Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 28 квітня 2014 року у справі
№ 263/1799/14-а (суддя Папаценко П. І.) за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 26 лютого 2014 року звернулась до
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області з позовною заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя (далі -
УПФУ) про: 1) визнання протиправною
бездіяльності УПФУ щодо не нарахування
та не виплати з 1 січня 2014 року
підвищення до пенсії відповідно статті
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком (прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність),
2) визнання права на отримання
підвищення до пенсії, встановленого
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком
(прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність) з 1 січня 2014
року, зобов'язавши УПФУ з 1 січня 2014 року
провести нарахування та виплату
підвищення до пенсії відповідно статті
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком (прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність).

Постановою Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 28 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
частково. Визнані неправомірними дії
УПФУ щодо не нарахування та невиплати
підвищення до пенсії відповідно статті
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 1
січня 2014 року по 28 квітня 2014 року
включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат. Зобов'язано УПФУ
здійснити перерахунок пенсії
відповідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року по 16 квітня
2014 року включно, з відрахуванням
фактично проведених виплат. В
задоволенні решти позовних вимог суд
першої інстанції відмовив.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального права та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи були повідомлені, що
обумовило розгляд справи у письмовому
провадженні.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Статтею 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» № 2195-IV
від 18 листопада 2004 року (далі - Закон №
2195) передбачено, що дитина війни це
особа, яка є громадянином України та
якій на час закінчення (2 вересня 1945
року) Другої світової війни було менше
18 років. Статус позивача як дитини
війни підтверджено паспортом,
посвідченням.

Стаття 6 Закону № 2195, з урахуванням
рішення Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008,
передбачає, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Закон України «Про Державний бюджету
України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року
№ 719-VII (далі - Закон № 719) не містить
норми щодо застосування положень
статті 6 Закону № 2195 у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України. Кабінет Міністрів
України станом на час розгляду справи
не приймав окрему постанову про
визначення розміру підвищення до
пенсії, яке виплачується в 2014 році.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на отримання підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком згідно
статті 6 Закону № 2195 за рахунок коштів
Державного бюджету України з 1 січня 2014
року.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача в подальшому
здійснювати виплату підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком за статтею
6 Закону № 2195, колегія суддів
погоджується з відмовою судом першої
інстанції в цій частині, з огляду на те,
що в межах діючого законодавства
захисту підлягає порушене станом на
час судового розгляду право позивача, а
не його ймовірне порушення в
майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що посилання
позивача на протиправну бездіяльність
та суду першої інстанції на
протиправні дії УПФУ не підтверджено
матеріалами справи, з огляду на
відсутність доказів звернення
позивача до УПФУ з питання здійснення
виплати підвищення до пенсії як дитині
війни в розмірах, визначених статтею 6
Закону № 2195. Крім того, суд апеляційної
інстанції встановив, що судом першої
інстанції допущено описку в абзаці 3
резолютивної частини постанови
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 28 квітня 2014 року та вказано
кінцевою датою періоду перерахунку
пенсії позивача 16 квітня 2014 року
замість 28 квітня 2014 року.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції підлягає зміні в
частині визнання протиправними дій
УПФУ та періоду перерахунку пенсії, що
обумовлює часткове задоволення
апеляційної скарги відповідача.

Керуючись статтями 197, 201, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя на постанову
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 28 квітня 2014 року задовольнити
частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 28 квітня 2014 року змінити.

Виключити з резолютивної частини
постанови Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 28 квітня 2014 року абзац 2, у
зв'язку з чим вважати абзаци 3, 4, 5, 6
абзацами 2, 3, 4, 5. Замінити в абзаці 2
резолютивної частини постанови
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 28 квітня 2014 року слова «по 16 квітня
2014 року» словами «по 28 квітня 2014 року».
В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Г.Яманко

Судді
Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва