Справа № 2а-8772/11/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Київ К/9991/38901/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012 року у справі № 2а-8772/11/2670 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімпласт» до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хімпласт»
звернулось до суду з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 18.10.2010 року №
/0, яким визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 87500,00 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 231405,20 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.01.2012 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2012 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
часткове задоволення позову.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 18.10.2010 року
№/0 в частині стягнення 87500,00 грн.
податку на прибуток та 187650,20 грн.
штрафних санкцій. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає, що постанову суду
апеляційної інстанції було прийнято з
порушенням норм матеріального права та
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що працівниками Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва проведено планову
виїзну перевірку ТОВ «Хімпласт» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства.

Перевіркою було встановлено порушення
вимог п.5.9 ст. 5 Закону України від 28.12.1994
року № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» (далі - Закон
№334/94-ВР) та п. 3.1 Наказу ДПА України від
29.03.2003 року №143.

За наслідками перевірки Державною
податковою інспекцією у
Святошинському районі м. Києва
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов частково, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Згідно до п. 4.1 ст. 4 Закону №334/94-ВР
валовий доход - загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за її
межами.

Відповідно до пункту 5.9 статті 5 Закону
№334/94-ВР платник податку веде
податковий облік приросту (убутку)
балансової вартості товарів (крім тих,
що підлягають амортизації, та цінних
паперів), сировини, матеріалів,
комплектуючих виробів,
напівфабрикатів, малоцінних предметів
(далі - запасів) на складах, у
незавершеному виробництві та залишках
готової продукції, витрати на
придбання та поліпшення (перетворення,
зберігання) яких включаються до складу
валових витрат згідно з цим Законом (за
винятком тих, що отримані безкоштовно).
Вартість запасів оплачених, але не
отриманих (не оприбуткованих)
платником податку - покупцем, до
приросту запасів не включається.
Вартість запасів оплачених, але не
відвантажених (не знятих з обліку)
платником податку - продавцем, до
убутку запасів не включається. У разі
коли балансова вартість таких запасів
на кінець звітного періоду перевищує
їх балансову вартість на початок того ж
звітного періоду. різниця включається
до складу валових доходів платника
податку у такому звітному періоді. У
разі коли балансова вартість таких
запасів на кінець звітного періоду є
меншою за їх балансову вартість на
початок того ж звітного періоду,
різниця включається до складу валових
витрат платника податку у такому
звітному періоді.

Згідно з п.21.3 ст. 21 Закону Згідно з п.21.3
ст. 21 вищезазначеного Закону України,
сума податкових платежів, що надміру
надійшла до бюджету в результаті
неправильного нарахування або
порушення платником податку
встановленого порядку сплати податку,
підлягає поверненню з відповідного
бюджету протягом десяти робочих днів з
моменту отримання податковим органом
відповідної заяви платника податку або
зарахуванню на зменшення платежів до
цього бюджету майбутніх періодів, за
вибором платника податку, в разі якщо
не минув строк позовної давності,
встановлений законодавством.

Спосіб виправлення помилок при
розрахунку податку на прибуток у
випадку їх самостійного виявлення
шляхом відображення такого
виправлення у декларації з податку на
прибуток, яка подається у наступних
звітних періодах передбачений
підпунктом б пункту 17.2 статті 17 Закону
України від 21.12.2000 року №2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III), відповідно до якого у
випадку самостійного виявлення
заниження об'єкта оподаткування та
недоплати податку платник має
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за наступний податковий
період, збільшену на суму штрафу у
розмірі п'яти відсотків від такої суми,
з відповідним збільшенням загальної
суми податкового зобов'язання з цього
податку.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду, що в
зв'язку з самостійним виявленням
позивачем завищеного валового доходу в
розмірі 350000,00 грн. у 2008 році та
здійсненням відповідного коригування
у 2009 році, що відповідає вимогам пп. б п.
17.2 ст. 17 Закону №2181-III правові підстави
для донарахування та повторної сплати
податку на прибуток у розмірі 87500,00 грн.
- відсутні. Відповідно і відсутні
правові підстави за для нарахування
відповідачем та сплати позивачем
штрафної санкції у розмірі,
зазначеному в оскаржуваному
податковому повідомленні-рішенні.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби відхилити.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2012 року у справі №2а-8772/11/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.