Справа № 825/1842/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 825/1842/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі позивача -
ОСОБА_1,

представників відповідача -
Литвиненко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області про визнання
протиправною та скасування вимоги,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 28.05.2014 звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області і
просить визнати протиправною та
скасувати вимогу про сплату боргу №
Ф-634 від 21.05.2014 р. та зобов'язати
відповідача припинити нарахування
єдиного соціального внеску позивачу,
як особі, що перебуває на пенсії за
віком, стягнути з відповідача витрати
на правову допомогу у сумі 2000,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що п. 4
ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. Особи,
зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 даного Закону,
набрала чинності 06.08.2011 року). Договорів
на добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування позивач не
укладав. Таким чином, за вказаних
обставин позивач як фізична
особа-підприємець, що є пенсіонером за
віком та є платником єдиного податку,
не повинен сплачувати єдиний внесок.
Враховуючи наведене, позивач вважає, що
вимога про сплату недоїмки є
протиправною.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги щодо визнання
протиправною та скасування вимоги ДПІ
в м. Чернігові, а також щодо
зобов'язання припинити нарахування
єдиного внеску, просив стягнути з
державного бюджету на його користь
суму судового збору, щодо позовних
вимог про стягнення витрат на правову
допомогу в розмірі 2000,00 грн. не
підтримав свої вимоги, оскільки
фактично не сплачував за послуги
адвоката.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав та зазначив, що
звільнення від сплати єдиного внеску
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування,
можливо лише після досягнення
пенсійного віку, встановленою нормами
ст.. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Всі інші категорії осіб,
що отримують пенсію на пільгових
умовах зобов'язані сплачувати єдиний
внесок. Таким чином, ДПІ у м. Чернігові
ГУ Міндоходів у Чернігівській області
вважає свої дії по винесенню
оскаржуваної вимоги правомірним та
таким, що відповідають нормам чинного
законодавства України. Враховуючи
наведене, відповідач просить відмовити
ФОП ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що ОСОБА_1 (код НОМЕР_1)
зареєстрована в якості фізичної
особи-підприємця 24.01.2008 року Виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради,
що підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2 ( а.с. 10)
та знаходиться на спрощеній системі
оподаткування.

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_3, позивач з 13.08.2011 року є
пенсіонером за віком (а.с. 8).

В судовому засіданні встановлено, що
ДПІ в м. Чернігові складено та
направлено ФОП ОСОБА_1 вимогу про
сплату боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску № Ф-634 від 21.05.2014 року
(а.с. 7). Відповідно до зазначеної вимоги
сума заборгованості позивача зі сплати
єдиного внеску станом на 30.04.2014 року
складає 12339,36 грн., в тому числі недоїмка
12339,36 грн.

Згідно пункту 2 частини першої статті 1
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено, що
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Враховуючи зазначені норми Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", суд приходить
до висновку, що за умови, якщо фізична
особа-підприємець, що обрала спрощену
систему оподаткування є пенсіонером за
віком або інвалідом та отримує
відповідно до закону пенсію або
соціальну допомогу , то вона
звільняється від сплати єдиного
соціального внеску.

Відповідно до ст.. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсіонер - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 9 вказаного Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до статті 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Згідно ст.. 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

У відповідності до наведеного
позивачу, як особі, яка постійно
проживала або постійно працювала на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, знижено
пенсійний вік, та призначено пенсію за
віком довічно. Таким чином, суд
приходить до висновку про те, що
позивач звільняється від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
відповідності до вимог ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", оскільки він є
пенсіонером за віком та зареєстрований
в якості фізичної особи-підприємця та
перебуває на спрощеній системі
оподаткування.

Судом не приймаються до уваги
посилання відповідача на те, що до
позивача не може бути застосовано
положення частини четвертої статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", в
зв'язку з не досягненням позивачем
пенсійного віку згідно статті 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
оскільки вказана норма не пов'язує
звільнення від сплати єдиного внеску
із досягненням особою певного віку, а
передбачає звільнення від сплати
внеску всіх пенсіонерів за віком.
Також, зазначеною нормою законодавець
не виключив осіб, які є пенсіонерами,
проте отримують пенсію за віком на
вищезазначених умовах.

Враховуючи наведене, а саме що судом
встановлено право ФОП ОСОБА_1 на
звільнення від сплати єдиного
соціального внеску, через наявність в
нього статусу пенсіонера за віком та
фізичної особи-підприємця, яка
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог про визнання протиправною та
скасування вимоги ДПІ в м. Чернігові №
Ф-634 від 21.05.2014 року.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
ДПІ в м. Чернігові припинити
нарахування єдиного соціального
внеску ФОП ОСОБА_1 то суд вважає
наступне.

Відповідно до пунктів 6.1. - 6.4 Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої Наказом Мінітерства
доходів та зборів № 455 від 09.09.2013 року
заходи стягнення та впливу
застосовуються до платників,
визначених підпунктами 1 - 4 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, на яких
згідно із Законом покладено обов'язок
нараховувати, обчислювати та
сплачувати єдиний внесок.

Сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена
платниками у строки, визначені
відповідно до Закону підпунктом 6
пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2,
підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2
пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції,
обчислена органами доходів і зборів у
випадках, передбачених Законом, є
недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках:

якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника про
суми доходу (прибутку) фізичних осіб -
підприємців чи осіб, які забезпечують
себе роботою самостійно, свідчать про
донарахування сум єдиного внеску
органами доходів і зборів у
повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті;

якщо платник має на кінець
календарного місяця недоїмку зі сплати
єдиного внеску;

якщо платник має на кінець
календарного місяця борги зі сплати
фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом
другим цього пункту, вимога
надсилається одночасно з актом
документальної перевірки платника
єдиного внеску або актом про суми
розбіжностей щодо сум доходу
(прибутку), заявлених у звітності до
органу доходів і зборів та
задекларованих у річній податковій
декларації фізичними особами -
підприємцями чи особами, які
забезпечують себе роботою самостійно,
або повідомленням - розрахунком на всю
суму донарахованого єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами
третім та/або четвертим цього пункту,
вимога надсилається:

платникам, зазначеним у підпунктах 1 та
2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції,
протягом п'яти робочих днів, наступних
за календарним місяцем, у якому виникла
або зросла недоїмка зі сплати єдиного
внеску (заборгованість зі сплати
фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підпунктах 3 та
4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції,
протягом п'ятнадцяти робочих днів,
наступних за календарним місяцем, у
якому виникла або зросла недоїмка зі
сплати єдиного внеску (заборгованість
зі сплати фінансових санкцій).

Вимога формується на підставі даних
особових рахунків платників на суму
боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється у
гривнях з двома десятковими знаками.

Вимога про сплату боргу формується на
підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників за формою згідно з
додатком 4 до цієї Інструкції (для
платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
особи).

Виходячи із зазначеного, ДПІ в м.
Чернігові зобов'язано вчиняти заходи
щодо стягнення суми недоїмки, якщо вона
міститься в картці особового рахунку
ФОП ОСОБА_1, тому суд вважає, що для
захисту прав позивача, який є
пенсіонером за віком, перебуває на
спрощеній системі оподаткування та
звільнений від сплати єдиного
соціального внеску, необхідно внести
до картки особового рахунку позивача
відомості про відсутність за позивачем
заборгованості із сплати єдиного
внеску на час винесення судового
рішення, а тому позовні вимоги про
зобов'язання ДПІ в м. Чернігові внести
такі відомості підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Суд вважає за необхідне конкретніше
сформулювати резолютивну частину
постанови з метою можливості її
виконання в подальшому, а саме:
зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області внести відомості до картки
особового рахунку платника Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1)
про відсутність заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 13.06.2014
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
про визнання протиправним та
скасування вимоги від 21.05.2014 року № Ф-634,
а відповідачем не доказана
правомірність своїх дій.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
оскаржувана вимога ДПІ в м. Чернігові
винесена протиправно з порушенням
вимог чинного законодавства, без
врахування усіх обставин, що мають
значення для її прийняття, а тому
позовні вимоги про визнання
протиправною та скасування вимоги про
стягнення недоїмки з єдиного
соціального внеску з ФОП ОСОБА_1 та
зобов'язання ДПІ в м. Чернігові внести
до кратки особового рахунку позивача
відомості про відсутність
заборгованості на час прийняття судом
рішення по справі підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області №
Ф-634 від 21.05.2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області внести відомості до картки
особового рахунку платника Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1)
про відсутність заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 13.06.2014
року.

Стягнути з Державного бюджету України
182 грн. 70 коп. судових витрат на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1..

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур