Справа № 357/6142/14-а
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6142/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя Ярмола О.
Я. ,

при секретарі - Федисько К. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Білоцерківського міськрайонного суду
м. Біла Церква Київської області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської митниці Міндоходів
про визнання протиправними дій щодо
складання протоколу про порушення
митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із
вказаним позовом, посилаючись на те, що
21.01.2013року о 14год.30хв. вона прилатіла до
України з Італії, транзитом через
Німеччину м. Франкфурт літаком а/к
«Люфтганза», рейсом №1490 та під час
проходження митного контролю в зоні
митного контролю залу «Приліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» вона
обрала канал, позначений символами
зеленого кольору - «зелений коридор».
Працівниками митниці їй було задано
питання щодо наявної в неї готівки
грошових коштів, на що вона не змогла
чітко відповісти, а тому її запросили
до іншого службового приміщення,
запропонували перерахувати кошти і
відносно неї склали протокол про
порушення митних правил. Позивача було
пропущено з 10 000 Євро, а 20100 євро у неї
було вилучено. Позивач зазначає, що
зміст вказаного протоколу не
відповідає вимогам закону, бо в ньому
не розкрито об'єктивну сторону
правопорушення, яка б відповідала
диспозиції ст. 471 МК України. У позивача
не було умислу на приховування від
митного контролю товарів, вона не знала
про заборону перевозити «зеленим
коридором» готівку в сумі, що не
перевищує 10 000 євро. Позивач страждає
важкими захворюваннями, не могла
належно орієнтуватися у ситуації, їй не
було роз'яснено ні прав, ні обов'язків,
а тому відповідач склав протокол, що не
відповідає вимогам ст. 494 МК України,
оскільки в ньому не належним чином
визначено вид та характер
правопорушення митних правил, інші
відомості, необхідні для вирішення
справи, а тому, позивач просила суд
визнати дії відповідача протиправними
щодо складання протоколу про порушення
митних правил.

В судовому засіданні представник
позивача, згідно довіреності,
підтримав позов.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи були повідомлені
належно, заяв про відкладення розгляду
справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення
представника позивача, ознайомившись з
уточненими письмово викладеними
поясненнями позивача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення.

Так, судом встановлено, що
21.01.2013року о 14год.30хв. під час
проходження митного контролю в зоні
митного контролю залу «Приліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль»
громадянка України ОСОБА_1, яка
прилетіла до України з Італії,
транзитом через Німеччину м. Франкфурт
літаком а/к «Люфтганза», рейсом №1490,
своїми діями обрала канал, позначений
символами зеленого кольору - «зелений
коридор», тим самим відповідно до ч.5
ст.366 МК України заявила про те, що
переміщувані нею через митний коридор
України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо ввезення на митну територію
України та засвідчила про факти, що
мають юридичне значення. Після
перетину пасажиркою «білої лінії», яка
позначає закінчення зони спрощеного
митного контролю «зелений коридор»,
позивачу було поставлено запитання
щодо наявності в неї готівки, на що
вона відповіла, що не знає точно яку
суму готівки має при собі. Позивача
було запрошено до службового
приміщення митниці, де вона пред'явила
та власноручно перерахувала 30 100 Євро,
які знаходились в її сумці. Зазначена
готівка переміщувалась без ознак
приховування. ОСОБА_1 обрала
проходження митного контролю «зеленим
коридором». На момент проходження
митного контролю належним чином
оформленої декларації позивач не мала
і до моменту перетину нею «білої лінії»
до інспекторів митниці з приводу
декларування готівки не зверталася.
Отже, ОСОБА_1 порушила порядок
проходження митного контролю в зонах
спрощеного митного контролю,
передбачений ст. 366 МК України. Наведене
підтверджується копією протоколу про
порушення митних правил № 00113 від
21.10.2013 року, складеним Київською
митницею Міндоходів (а.с.10-14).

Слід зазначити, що 21.10.2013 року при
складанні протоколу про порушення
митних правил № 00113, позивач
надала пояснення на 2 аркушах,
претензій до протоколу не мала, про що
власноруч зазначила на 4-му аркуші
цього протоколу. Та встановленим є те,
що позивач не вказувала на
неправомірні дії працівників митниці і
при судовому розгляді самого питання
про притягнення позивача до
адмінвідповідальності за ст. 471 МК
України. Позивач визнавала свою вину в
порушенні порядку проходження митного
контролю, вказувала на свою
необережність та неосвідченність.

Встановленим є те, що 29.11.2013 року
постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
було розглянуто адміністративну
справу про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст. 471 МК України, та було
визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні
правопорушення передбаченого ст. 471 МК
України, накладено штраф в розмірі 100
неоподатковуваних мінімумів громадян
(1700 грн.) з конфіскацією грошових коштів
у розмірі 20100 Євро, стягнуто на користь
держави судовий збір. Наведене
підтверджується копією постанови по
справі №-п (а.с.15-16).

Також, встановленим є те, що
ОСОБА_1 оскаржила зазначену постанову і
16.01.2014 року постановою Апеляційного
суду Київської області її апеляційну
скаргу залишено без задоволення, а
постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду від 29.11.2013 року
щодо ОСОБА_1 залишено без змін. (а.с.17-19).

При вирішенні даного спору суд
виходив з наступного.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в т.ч.
на виконання делегованих повноважень,
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у строки,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 2,4,5,6 ст. 366 МК України
канал, позначений символами зеленого
кольору ("зелений коридор"), призначений
для декларування шляхом вчинення дій
громадянами, які переміщують через
митний кордон України товари в обсягах,
що не підлягають оподаткуванню митними
платежами та не підпадають під
встановлені законодавством заборони
або обмеження щодо ввезення на митну
територію України або вивезення за
межі цієї території і не підлягають
письмовому декларуванню. Громадянин
самостійно обирає відповідний канал
("зелений коридор" або "червоний
коридор") для проходження митного
контролю за двоканальною системою.
Обрання "зеленого коридору" вважається
заявою громадянина про те, що
переміщувані ним через митний кордон
України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та/або
обмеження щодо ввезення на митну
територію України або вивезення за
межі цієї території та свідчить про
факти, що мають юридичне значення.
Громадяни, які проходять (проїжджають)
через "зелений коридор", звільняються
від подання письмової митної
декларації. Звільнення від подання
письмової митної декларації не означає
звільнення від обов'язкового
дотримання порядку переміщення
товарів через митний кордон України.

Відповідно до п.3 Постанови правління
НБУ № 148 від 27.05.2008 року , фізична особа -
резидент має право ввозити в Україну та
вивозити за межі України готівку в
сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000
Євро, за умови письмового декларування
митного органу в повному обсязі та за
наявності документів, що підтверджують
зняття готівки з рахунків у банках
(фінансових установах), виключно на ту
суму, що перевищує в еквіваленті 10 000
Євро. Та відповідно до п.7 ч. 2 зазначеної
Постанови правління НБУ - фізичні та
юридичні особи несуть
відповідальність за недекларування
готівки і банківських металів, що
переміщуються через митний кордон
України, відповідно до законодавства
України.

Так, саме валютні цінності у сумі 20100
євро і було зазначено відповідачем як
предмет правопорушення у протоколі про
ПМП № 00113 від 21.10.2013р. переміщення
якого обмежено відповідними нормами
кодифікованого закону _ Митного
Кодексу України шляхом встановлення
особливого порядку їх переміщення.

Представник позивача в
обґрунтування своїх позовних вимог,
посилається на невідповідність
вимогам закону протоколу про порушення
митних правил № 00113, так як в
протоколі не розкрито об'єктивну
сторону правопорушення, яка б
відповідала диспозиції ст. 471 МК
України. Крім того, представник
позивача вказав, що позивач самостійно
не обирала ані «зеленого коридору», ані
«червоного коридору», а лише слідувала
вказівкам працівника митниці. Позивач
не має юридичної освіти та при
проходженні митного контролю не робила
жодних заяв про те, що переміщувані
через митний кордон України товари не
підлягають письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами та ін.
А тому, - порушень порядку проходження
митного контролю, а саме переміщення
через митний кордон України позивачем,
яка формою проходження митного
контролю обрала проходження через
«зелений коридор», товарів в обсягах,
що перевищують неоподатковувану норму
переміщення через митний кордон
України, - позивач не вчиняла.

З пояснень представника позивача
та його обґрунтувань позову
вбачається, що позивач не погоджується
з підставами складання протоколу про
порушення митних правил № 00113 від
21.10.2013 р. і зазначає, що протиправність
дій відповідача полягає саме в
складанні даного протоколу, так як
підстави притягнення позивача до
адмінвідповідальності відсутні. Тобто,
даний позов є не що інше, як оскарження
протоколу про порушення митних правил
№ 00113 і, як наслідок, постанови
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ст. 471 МК України та заперечення
конфіскації грошових коштів.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Так, позивачем не надано жодного
належного доказу в підтвердження своїх
позовних вимог, та посилання при цьому
на положення ч.2 ст. 71 КАС України є
необґрунтованим, оскільки не відомим
залишається - правомірність якого
рішення має доводити відповідач, якщо
існує судове рішення по справі про
притягнення до адімінністративної
відповідальності ОСОБА_1 Дане рішення
було оскаржено і переглянуто
апеляційною інстанцією, набрало
законної сили. Винуватість ОСОБА_1 у
вчинені правопорушення за ст. 471 МК
України підтверджується саме
протоколом про порушення митних правил
і її особистими поясненнями.

Суд звертає увагу, що при розгляді
справи про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
вказане правопорушення та при розгляді
апеляційної скарги ОСОБА_1,
досліджувалося питання правомірності
складання протоколу про порушення
митних правил. Позивач та її
представник при розгляді справи про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності не
вказували обставин, які зазначають при
розгляді даної справи про визнання
протиправними дій щодо складання
протоколу про порушень митних правил.
Натомість, позивач визнавала свою вину
в порушенні порядку проходження
митного контролю, нічого не пояснювала
стосовно необрання нею «зеленого
коридору», а факт відсутності належно
оформленої митної декларації позивач
не заперечувала і не заперечує на даний
час. В даному позові не зазначено
об'єктивні обставини, за якими протокол
про порушення митних правил не
відповідає вимогам ст. 494 МК України, а
також, не підтверджені факти звернення
позивача за медичною допомогою під час
перельоту та пізніше, під час
проходження митного контролю. Незнання
позивачем правил та її погане
самопочуття ні яким чином не доводять
протиправність дій працівників
митниці щодо складання протоколу про
порушення митних правил.

Всі позовні вимоги базуються на
особистих поясненнях представника
позивача та його припущеннях.
Позивачем не надано доказів, доведення
переконливості яких та надання
належної правової оцінки яким, суд мав
би можливість дійти обґрунтованого
висновку про задоволення позову.
Позивач скористалася своїм правом на
судовий захист, однак її позиція не
знайшла свого підтвердження в ході
судового слідства.

Таким чином, оцінюючи подані
докази в їх сукупності, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи, суд
дійшов висновку, що заявлені позивачем
вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 366 МК України,
Постановою правління НБУ № 148 від 27.05.2008
року , ст.ст. 9,11,70,71,72,100,158-167 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Київської митниці Міндоходів про
визнання протиправними дій щодо
складання протоколу про порушення
митних правил, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського адміністративного
апеляційного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя О. Я. Ярмола