Справа № 802/1800/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 червня 2014 р.
Справа № 802/1800/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини
Бондівни,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Жмеринської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до:дочірнього підприємства "Вінницький
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Жмеринська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Жмеринська ОДПІ) до
дочірнього підприємства "Вінницький
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(далі - ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України") про
стягнення податкового боргу в сумі 14818
грн. 22 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за відповідачем рахується
заборгованість по сплаті податку на
прибуток в загальній сумі 14818 грн. 22
коп., яка станом на момент звернення до
суду не сплачена.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте надав
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився про час, дату та
місце судового засідання вчасно та
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
поштового відправлення.

Окрім того, відповідачем не було подано
письмових заперечень на позов чи
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, керуючись
положеннями частини 4 статті 122 та
частини 6 статті 128 КАС України, суд
вважає, що наявні підстави для розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Філія "Барський райавтодор" дочірнього
підприємства "Вінницький облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" є філією
без права юридичної особи головним
підприємством якої є дочірнє
підприємство "Вінницький облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України".

Філія "Барський райавтодор" дочірнього
підприємства "Вінницький облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" є
платником податків та перебуває на
обліку як платник податків і зборів з 27
серпня 2002 року.

Як вбачається з матеріалів справи за
відповідачем рахується
заборгованість з податку на прибуток
підприємства в сумі 14818 грн. 22 коп.,
зокрема податок на прибуток
підприємств в сумі 10477 грн., авансові
внески з податку на прибуток
підприємств в сумі 4341 грн. 22 коп.
Вказана заборгованість
підтверджується довідкою про суму
заборгованості (а.с. 6).

Заборгованість з податку на прибуток
підприємства виникла у зв'язку з
несплатою податку на прибуток
підприємства самостійно визначеною у
податковій декларації № від 11
лютого 2014 року, а саме щомісячні
авансові внески в сумі 866 грн. та у
податковій декларації від 27
лютого 2014 року визначено зобов'язання в
сумі 10479 грн. та щомісячні авансові
внески в сумі 1784 грн. На підставі
податкової звітності філії "Барський
райавтодор" нараховано податкові
зобов'язання в сумі 14913 грн. Дана
заборгованість була частково погашена,
що підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника, яка після
часткової сплати становить 14818 грн.
(а.с. 10-12).

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п.2 підрозділу 4 розділу 2
Перехідних положень Податкового
кодексу України платники податку на
прибуток підприємств, які починаючи з
2013 року подають річну податкову
декларацію відповідно до пункту 57.1
статті 57 цього Кодексу, сплачують у
січні - лютому 2013 року авансовий внесок
з цього податку у розмірі 1/9 податку на
прибуток, нарахованого у податковій
звітності за дев'ять місяців 2012 року,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Абзацом 4 пункту 57.1. статті 57
Податкового кодексу України, яким
статтю 57 Податкового кодексу України
доповнено Законом України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо державної податкової
служби та у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи в Україні" №
5083-VI від 5 липня 2012 року з 1 січня 2013 року
передбачено сплату платниками податку
на прибуток (крім новостворених,
виробників сільськогосподарської
продукції, неприбуткових установ
(організацій) та платників податків, у
яких доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
останній річний звітний податковий
період не перевищують 10 мільйонів
гривень) щомісяця авансового внеску з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Відповідно до абзаців 9, 10 пункту 57.1.
статті 57 Податкового кодексу України у
складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань. При цьому
дванадцятимісячний період для сплати
авансових внесків визначається
починаючи з місяця, наступного за
місяцем, в якому визначено граничний
строк подачі річної податкової
декларації за попередній звітний
(податковий) рік, до місяця подання
податкової декларації за поточний
звітний (податковий) рік.

Відповідно до пункту 59.1 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
може не надсилатися, якщо загальна
сума податкового боргу платника
податків не перевищує одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

Податковим органом вживались заходи
щодо погашення платником податкового
боргу шляхом винесення податкової
вимоги № 12 від 11 березня 2014 року (а.с. 14),
яка отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
14).

Статтею 20 Податкового кодексу України
визначено, що органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу, звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, що має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене та з
урахуванням того, що на день розгляду
справи відповідач податковий борг,
який підтверджується матеріалами
справи не сплатив, суд приходить до
висновку, що позов є обґрунтованим та
підлягає повному задоволенню.

Що стосується розподілу судових
витрат, то згідно з частиною 4 статті 94
КАС України у справах, в яких позивачем
є суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Вінницький облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" за
рахунок коштів філії "Барський
райавтодор" дочірнього підприємства
"Вінницький облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" кошти з
рахунків у банках, а також наявні
готівкові кошти податковий борг в сумі
14818 (чотирнадцять тисяч вісімсот
вісімнадцять) гривень 22 копійки.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мультян Марина Бондівна