Справа № 813/2446/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2014 року 10 год. 11хв.
Справа № 813/2446/14
Львівський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого судді - Сакалоша
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Сергєєвої О.І.,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Державної податкової
інспекції у Кам'янка - Бузькому районі
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до Приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної податкової
інспекції у Кам'янка-Бузькому районі
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ПП ОСОБА_2 про
стягнення коштів з рахунків платникам
податків в рахунок погашення
податкового боргу в сумі 231 336,39 грн.
В судовому засіданні 19.06.2014 року
відповідно до вимог ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що у відповідача
існує заборгованість перед бюджетом в
розмірі 231 336,39 грн., яка виникла
внаслідок несплати податку на додану
вартість та податку на доходи фізичних
осіб. Враховуючи те, що відповідачем
тривалий час не вживаються заходи щодо
погашення заборгованості самостійно,
просить позов задовольнити повністю.
Представник позивача позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про причини неявки суд не
повідомила. Проте через канцелярію
суду надала заперечення на позовну
заяву, відповідно до яких зазначила, що
з позовними вимогами не згідна у
зв'язку з наступним. Спірна сума
заборгованості позивачем була
виявлена під час перевірки, яка
проводилась 15.04.2010 року за період з
11.09.2008 року по 31.12.2009 року в умовах дії
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ. У
вказаному законі існувала стаття 15.3.1,
яка по змісту є аналогічною п. 1 ст. 102
Податкового кодексу України, згідно з
якою було передбачено, що контролюючий
орган має право самостійно визначити
суму грошових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання. Якщо протягом зазначеного
строку контролюючий орган не визначає
суму грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку. Відтак, у зв'язку з наведеним,
відповідач вважає, що позивач
пропустив строк звернення до суду, а
тому в силу приписів ст. 14 Податкового
кодексу України вищевказану
заборгованість слід вважати
Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані по справі докази,
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 було здійснено 10.09.2008 року
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців».
Судом встановлено, що відбулась зміна
прізвища фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на фізичну особу - підприємця
В судовому засідання представник
позивача підтвердила зміну прізвища
відповідача, у зв'язку з чим зазначила,
що розрахунок податкової
заборгованості був виставлений на
фізичну особу - підприємця ОСОБА_2.
Судом також взято до уваги, що
заперечення на позовну заяву надійшли
від відповідача саме за прізвищем
Як слідує з матеріалів справи, за
приватним підприємцем ОСОБА_2
рахується заборгованість перед
бюджетом в сумі 231 336,39 грн., яка виникла
у зв'язку з несплатою податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів в сумі 157 567,32, з яких основний
платіж - 104 996,32 грн. та штрафна санкція -
52 571,00 грн., а також несплати податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування в сумі 73 769,07 грн.
Відповідно до довідки позивача № 1221/25-00
від 19.02.2014 року для здійснення своєї
діяльності у відповідача відкрито
рахунок НОМЕР_2 у Ф Львівське обласне
УПР АТ ОЩАДБАНК м. Львів, МФО 325796.
Вищевказана заборгованість перед
бюджетом виникла внаслідок несплати
відповідачем суми податкового
зобов'язання, що виникло на підставі
винесених позивачем на підставі акту
про порушення податкового
законодавства від 15.04.2010 року №
65/1711/НОМЕР_1, податкових
повідомлень-рішень форми «Р» по
від 27.04.2010 року в сумі 157713 грн. та по
Податкові повідомлення-рішення по
від 27.04.2010р. в сумі 157713 грн. та по податку
відповідачем в судовому порядку.
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06.10.2011р. по
справі № 2а-106/11/1370 суб'єкту
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні
позовних вимог та залишено без змін
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30.10.2013р. по
справі № 136179/11/9104 апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 06.10.2011р. в
адміністративній справі № 2а-106/11/1370
залишено без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.
ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі
вживались заходи щодо погашення
відповідачем податкового боргу,
зокрема виставлено відповідачу
податкову вимогу від 18.12.2013р. за № 771-17
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, однак вони не мали
позитивного характеру.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
Спірні правовідносини регулюються
положеннями Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI, оскільки
такий регулює відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Як вбачається з припису норми ст. 14.1.137
ст.14 Податкового кодексу України, орган
стягнення - державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу
України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.
У відповідності до п.п.54.3.1 п. 54.3 ст. 54
Податкового Кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, зокрема, якщо платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.
Положеннями п.57.3 ст.57 Податкового
Кодексу України передбачено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
Відповідно до п.59.1. ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може не надсилатися,
якщо загальна сума податкового боргу
платника податків не перевищує одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
В порядку п.59.3. ст.59 Податкового кодексу
України податкова вимога надсилається
не раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.
Відповідно до положень статті 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Положеннями п. 95.3. ст. 95 Податкового
Кодексу, стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше, ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
Як встановлено судом, з моменту
надіслання податкової вимоги на адресу
приватного підприємця ОСОБА_2 минуло 60
календарних днів, однак суму
податкового боргу відповідачем
Відповідно до Податкового Кодексу
України, податковий борг - це сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.
Згідно п.95.1 ст. 95 Податкового Кодексу
України - орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власність, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
Положеннями п. 95.3 ст.95 Податкового
Кодексу України стягнення коштів з
рахунку платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органами державної податкової служби,
у розмірі суми податкового боргу або
У відповідності до п.20.1.18 Податкового
Кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.
Відповідач не подав доказів, які б
свідчили про те, що вказана ним сума
податкових зобов'язань є не узгодженою,
а тому, з врахуванням згаданих норм та
обставин справи, суд дійшов до
висновку, що згадане податкове
зобов'язання є податковим боргом.
Відповідач не надав суду доказів на
підтвердження факту погашення боргу
Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
Враховуючи вищевикладене, виходячи із
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, а також беручи до уваги те,
позивачем було вжито всіх передбачених
Податковим кодексом України заходів з
погашення податкового боргу
відповідача, які, в свою чергу, не дали
позитивного результату, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані матеріалами справи, не
спростовані відповідачем належними та
допустимими доказами, а відтак
підлягають задоволенню.
Згідно вимог ч. 4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати по справі з відповідача
Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-165, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.
2. Стягнути з банківських рахунків
приватного підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь державного бюджету кошти в
сумі 231 336,39 грн. (двісті тридцять одна
тисяча триста тридцять шість гривень
тридцять дев'ять копійок).
Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 23
червня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.