Справа № 431/1717/14-а
Суддя: Зайцев Л. М.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 431/1717/14-а
Провадження 2-а/431/51
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( повний текст)

18 червня 2014 року Старобільський
районний суд Луганської області у
складі:

головуючого - судді
Зайцева Л.М.,

при секретарі
Кустової О.О.,

за участі позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Герасименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Старобільську адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області (далі УПФУ) про визнання дій
неправомірними, у якому просить суд
визнати дії посадових осіб УПФУ про
відмову позивачу в призначенні
дострокової пенсії як матері інваліда
з дитинства неправомірними;
зобов'язати УПФУ призначити позивачу
дострокову пенсію як матері інваліда з
дитинства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
посилається на те, що 22 травня 2014 року
вона звернулася до УПФУ щодо
призначення їй пенсії за віком, як
матері дитини-інваліда. Рішенням УПФУ
від 26.05.2014 року їй було відмовлено в
призначенні пенсії. Вважає це рішення
незаконним і необґрунтованим, оскільки
в своєму рішенні начальник УПФУ
посилається на п. 25 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління ПФУ 25.11.2005 року №
22-1, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.11.2005 року за № 1566/11846,
в якому вказано, що у разі, якщо дитина
визнана дитиною-інвалідом після
досягнення шестирічного віку або
інвалідом з дитинства після досягнення
18-річного віку надається висновок
лікарсько-консультаційної комісії про
те, що вона мала медичні показання для
визнання її дитиною-інвалідом до
досягнення шестирічного віку, з
посиланням на перелік медичних
показників та Порядок видачі медичних
висновків дітям-інвалідам з дитинства
віком до 16 років, який затверджено
наказом МОЗ України, Міністерством
праці та соціальної політики України
та Міністерством фінансів України від
08.11.2001 року № 454/471/516 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 26.12.2001
року № 1073/6264. Однак постанова ПФУ
являється підзаконним актом, тому
примкненню підлягають саме норми
Закону, в якому не вказані обов'язкові
умови про те, що інвалідність дитини
повинна настати до досягнення нею
6-річного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю та
просила позов задовольнити.

Представник відповідача - управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області Герасименко О.В. в судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що
оскаржуване рішення УПФУ винесено
відповідно до норм діючого
законодавства.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, суд вважає
позов обгрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом встановлені такі факти і
відповідні ним правовідношення:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище
ОСОБА_1). Вказані обставини
підтверджуються копією паспорту
позивача, копією свідоцтва про
народження, копією свідоцтва про шлюб
дочки. (а.с.5, 9).

З дослідженої в судовому
засіданні пенсійної справи ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що згідно
медичного висновку №742 від 20.01.1999 року
Старобільського районного
територіального медичного об'єднання
имеющиеся заболевания и
патологическое состояние больной
соответствует разделу 3 пункту 6
«перечень медицинских показаний,
дающих право на получение пособия
детей-инвалидов детства в возрасте до 16
лет», утвержденную Минздравом СССР от
14.12.1979 года №1265, наказ МЗ України №175
від 5.12.1991 року. (а.с.23-24).

Згідно з довідкою до акту огляду
МСЕК серії 2-18 АГ № 172170 від 13.04.1999 року
ОСОБА_3 з 13.04.1999 року було встановлено
інвалідність ІІІ групи дитинства на
строк до 01.05.2000 року. (а.с.25).

В наступному ОСОБА_3 МСЕК щорічно
на кожен настуний рік було встановлено
інвалідність ІІІ групи, що
підтверджується оригіналами довідок
МСЕК, які є в матеріалах її пенсійної
справи.

Згідно з довідкою до акту огляду
МСЕК серії МСЕ № 0038067 від 11.08.2005 року
ОСОБА_3 з 01.05.2005 року було встановлено
інвалідність ІІІ групи з дитинства
безстроково. (а.с.26).

Після досягнення п'ятдесятирічного
віку та наявності відповідного стажу
позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 22 травня
2014 року звернулася до управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області із заявою про призначення
пенсії за віком як матері інваліда з
дитинства на підставі статті 17 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області у призначенні
пенсії ОСОБА_1 було відмовлено,
оскільки згідно з пунктом 25 постанови
Пенсійного фонду України «Про
затвердження Порядку надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» донька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не
визнана інвалідом з дитинства до
досягнення нею шестирічного віку.

Проте з таким рішенням відповідача про
відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії
погодитись не можна.

Частиною першою статті 46 Конституції
України встановлено, що громадяни
мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень частини першої
статті 58 Конституції України закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Тобто до спірних правовідносин
необхідно застосовувати
законодавство, чинне на час виникнення
та існування спірних правовідносин.
Такими спірними правовідносинами у
справі є обставини, пов'язані із
захворюванням сина позивача,
встановлення йому інвалідності та
період виховання матір'ю
дитини-інваліда.

Як вбачається з висновку ЛКК №37 від
16.05.2014 року Старобільської центральної
районної поліклініки МЗ України, з
медичної документації, захворювання
ОСОБА_3 виявлене до шестирічного віку,
що в майбутньому притягло до
інвалідності. (а.с.4).

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що жінки,
які народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до восьмирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на пенсію за віком після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 15
років із зарахуванням до стажу часу
догляду за дітьми (пункти «є» і «ж»
статті 56). При цьому до числа інвалідів
з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років, які
мають право на одержання соціальної
пенсії (стаття 94).

Відповідно до абзацу четвертого пункту
3 розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
в редакції до 1 січня 2006 року, тобто
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, тимчасово, до прийняття
відповідного закону жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до восьмирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на призначення дострокової пенсії за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
за наявності не менше 15 років
страхового стажу. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років.

Тобто на час захворювання доньки
позивача, встановлення їй
інвалідності та виховання позивачем
дитини-інваліда були чинними норми
законодавства, відповідно до яких
право на призначення пенсії за п'ять
років до досягнення пенсійного віку
мали матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до восьмирічного віку.

Правова норма, відповідно до якої
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до шестирічного віку, мають
право на призначення дострокової
пенсії за віком, але не раніше ніж за 5
років до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
за наявності не менше 15 років
страхового стажу набрала чинності з 1
січня 2006 року, а тому підлягає
застосуванню лише до тих жінок, які
виховали дитину-інваліда до
шестирічного віку після 1 січня 2006 року.

Факт захворювання дочки позивача та
встановлення їй інвалідності до
досягнення нею восьмирічного віку у
квітні 1991 року, тобто до набрання
чинності зазначеної правової норми не
оспорюється.

З довідки виконкому Старобільської
міської ради від 19.05.2014 року № 1142
вбачається, що ОСОБА_1 народила та
виховала до шестирічного віку доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.4 зворот).

З копії протоколу №606 від 26.05.2014 року
управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області було встановлено, що
загальний стаж позивача ОСОБА_1
складає 17 років 3 місяці 22 дні. (а.с.21).

Таким чином, суд з урахуванням
вищевикладеного приходить до висновку,
що посадові особи УПФУ, відмовляючи
позивачу ОСОБА_1 діяли неправомірно, а
тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, суд відповідно до вимог ч.2
ст.11 КАС України, незважаючи на те, що
позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не
просила суд скасувати незаконне
рішення УПФУ про відмову в призначенні
їй пенсії, вважає за необхідне вийти за
межі позовних вимог, оскільки це
необхідно для повного захисту її прав,
свобод та інтересів. Суд вважає за
необхідне скасувати рішення
управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області від 26 травня 2014 року.

На підставі ст.ст. 46, 58 Конституції
України, ст.17 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пункту 3
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
в редакції до 1 січня 2006 року, керуючись
ст.ст.2,4,5,8-12,17, ч.1ст.158, ст.ст.159-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними задовольнити в повному
обсязі.

Визнати дії посадових осіб управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області про відмову ОСОБА_1 в
призначенні дострокової пенсії як
матері інваліда з дитинства
неправомірними, скасувавши рішення
управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області від 26 травня 2014 року.

Зобов'язати посадових осіб управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області призначити ОСОБА_1 дострокову
пенсію як матері інваліда з дитинства з
22 травня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Старобільський районний суд
Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови, з
подачею копії апеляційної скарги до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом ч.3 ст.160 КАС України,
а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано у
нарадчій кімнаті 20 червня 2014 року.

Суддя
Л.М.Зайцев