Справа № 820/5509/14
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.Справа № 820/5509/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.05.2014р. по
справі № 820/5509/14

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування
податкових-повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
18.03.2014 року № та № .

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20.05.2014 р.
позовні вимоги задоволено.

Державна податкова інспекція у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, не погоджуючись з
вказаним рішенням суду, в апеляційній
скарзі вказує, що рішення є
необґрунтованим та незаконним,
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
20.05.2014 р. та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 пройшла
передбачену діючим законодавством
процедуру державної реєстрації, набула
статусу суб'єкта господарювання -
фізичної особи-підприємця, про що
видане відповідне свідоцтво серії
НОМЕР_14 від 28.01.09 та взята на облік в ДПІ
у Московському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби за № 291-27.10.2004 року, є
платником податку на прибуток (а.с. 61,
т.с. 1).

Вид діяльності є оптова торгівля
іншими товарами господарського
призначення (а.с. 59, т.с. 1).

Фахвцем Державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області проведена документальна
планова перевірка щодо дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, якою встановлена
відсутність у позивача
документального підтвердження витрат,
пов'язаних з господарською діяльністю
з ТОВ "Барс-11", з ТОВ "Праксет-Харків", з
ТОВ "ВЛ-ТЕО", відсутність обов'язкових
реквізитів в податкових накладних, які
видані ТОВ "Барс-11", ТОВ "Праксет-Харків"
та ТОВ "ВЛ-ТЕО", наявність у реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних розбіжностей між позивачем
та названими контрагентами, що
свідчить про порушення позивачем п. 138.4
ст. 138, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177, п. 198,6 ст. 198, п.
201.1, п. 201,6 ст.201 Податкового кодексу
України від 02.12.10 №2755-VI (зі змінами та
доповненнями).

Порушення, встановлені актом
перевірки, стали підставою для
прийняття податкових
повідомлень-рішень від 18.03.2014 року №
та № , якими збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем у
сумі 38 283,00 грн. та нараховані штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 19 141,50 грн.
- всього з податку на додану вартість 57
424,50 грн. та з податку на доходи фізичних
осіб за основним платежем у сумі 25 025,36
грн. та нараховані штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 6 256,34 грн. - всього з
податку на доходи фізичних осіб 31 281,70
грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до пункту 177.4 ст. 177
Податкового кодексу України до
переліку витрат фізичної
особи-підприємця, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 ст.
139 розділу III Податкового кодексу
України не включаються до складу
витрат витрати, не пов'язані з
провадженням господарської
діяльності, а саме витрати не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

В силу вимог абзацу а) пункту 198.1 статті
198 Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, підставою
для зменшення платником об'єкта
оподаткування (податкових зобов'язань)
з податку на доходи фізичних осіб на
суму вартості поставлених товарів, а з
податку на додану вартість - на суму
цього податку, нараховану на вартість
придбаних товарів, є факт реальної
поставки товару та безпосередній
зв'язок витрат на оплату цього товару з
господарською діяльністю платника
податків, що передбачає використання
його у власній господарській
діяльності або ж призначення останніх
для такого використання.

Судом встановлено, що позивачм з метою
здійснення своєї підприємницької
діяльності укладено з:

- ТОВ "Барс-11" (код за )
договір поставки від 02.07.12 за № 07021. На
виконання вказаного договору ТОВ
"Барс-11" у липні 2012 року поставляло
позивачу пломби свинцеві, пломби
пластикові, дріт пломбувальний, шпагат
банківський, пломбіратори, етикетки на
загальну суму 76748,97 грн., в т.ч. ПДВ 12791,49
грн. та виписало податкові накладні: № 1
від 02.07.2012, № 2 від 02.07.12, № 14 від 03.07.12, № 25
від 04.07.12, № 81 від 12.07.12, № 88 від 12.07.12, № 98
від 13.07.12, № 183 від 25.07.12, № 195 від 27.07.12
(а.с. 142-151, т.с. 1), видаткові накладні: №
20705 від 02.07.12, № 20706 від 02.07.12, № 30703 від
03.07.12, № 40702 від 04.07.12, № 120708 від 12.07.12, №
120709 від 12.07.12, № 130706 від 13.07.12, № 250706 від
25.07.12, № 270703 від 27.07.12. Товар поставлявся
позивачу власними силами
постачальника ТОВ "Барс-11", котрий
скористався транспортним агентством
ТОВ "Делівері" (код за ), про
що свідчать квитанції про прийняття
вантажу транспортним агентством ТОВ
"Делівері" від ТОВ "Барс-11": №К1-3-37265 від
02.07.12, №К1-3-37341 від 04.07.12, №К1-3-37402 від
15.07.12, №К1-3-37431 від 15.07.12, №К1-3-37523 від 27.07.12
,та акти отримання вантажу ФО П
ОСОБА_1 №А-К1-3-37265 від 04.07.12, №А-К1-3-37341 від
06.07.12, №А К1-3-37402 від 17.07.12, №А К1-3-37431
від 17.07.12, №А К1-3-37523 від 30.07.12. Сплата
отриманого вантажу підтверджено
роздруківками банківських виписок з
електронної бази.

- ТОВ "Праксет-Харків" (код за ) договір поставки від 02.07.12 за № 71216
.За укладеною угодою, липні, серпні,
вересні 2012 року ТОВ "Праксет-Харків"
поставило ФО-П ОСОБА_1 господарчі
товари, побутову хімію, етикетку,
бланки, папір на загальну суму 110644,42
грн., в т.ч. ПДВ 18440,74 грн., про що свідчать
податкові накладні: № 73 від 06.07.12, № 164
від 16.07.12, № 179 від 17.07.12, № 16 від 03.08.12, № 55
від 15.08.12, № 19 від 03.09.12, № 20 від 03.09.12,
видаткові накладні: № 0607-06 від 06.07.12, №
1607-07 від 16.07.12, № 1707-05 від 17.07.12, № 0308-7 від
03.08.12, № 1508-3 від 15.08.12, № 0309-4 від 03.09.12, №
0309-5 від 03.09.12. Позивач доставляла товар
зі складу постачальника до складу
покупця своїм транспортним засобом та
за свій рахунок.

- ТОВ "ВЛ-ТЕО" (код 24790403) договір поставки
від 01.07.11 за № 11 07. За укладеною угодою,
серпні 2011 року та січні 2012 року ТОВ
"ВЛ-ТЕО" поставило ФО-П ОСОБА_1
господарчі товари, побутову хімію,
етикетки на загальну суму 44362,21 грн., в
т.ч. ПДВ 7393,70 грн., про що свідчать
податкові накладні: № 5 від 01.08.11, № 6 від
01.08.11, № 76 від 19.08.11, № 13 від 16.01.12, № 15 від
17.01.12, видаткові накладні: № 10805 від
01.08.11, № 10806 від 01.08.11, № 190802 від 19.08.11, №
160117 від 16.01.12, № 170117 від 17.01.12. ТОВ
"ВЛ-ТЕО" здійснювало поставку товару
позивачу за допомогою ТОВ "ТРК Альянс"
(код за ) та оплачувало
поставку, згідно товарно-транспортних
накладних: серія 01АА №707338 від 03.08.11,
серія 01АА №707340 від 19.08.11, серія 01АА №707350
від 17.01.12.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
податкові та видаткові накладні
відповідають вимогам статті 201
Податкового кодексу України, частині 2
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", пункту 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 № 88) та Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженому
наказом ДПА України від 30 травня 1997
року №165, тобто у суду відсутні
підстави вважати зазначені первинні
бухгалтерські документи недійсними.

Судовим розглядом встановлено, що на
підставі податкових накладних
позивачем віднесено до складу
податкового кредиту суму у розмірі 38
283,00 грн., про що свідчать декларації з
ПДВ, а суму у розмірі 25025,36 грн. до
валових витрат, згідно податкових
декларацій про майновий стан.

Підставою для висновку про
неправомірність формування валових
витрат та податкового кредиту стали
висновки про наявність фактів, що
свідчать про порушення ТОВ "Барс-11", ТОВ
"Праксет-Харків" та ТОВ "ВЛ-ТЕО"
податкового та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби (акти перевірок, які
складені ГВПМ ДПІ у Оболонському
районі м. Києва ДПС від 02.04.2013 року №
344/22.2-10/37797302, Основ'янською МДПІ м.
Харкова ДПС у Харківській області від
01.03.2013 року № 245/221/30137712, від 21.09.2012 року №
802/222/30137712 та від 22.10.2012 року №916/221/30137712,
ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби від 06.11.2012 року №
880/22-225/24790403 та від 18.06.2012 року №
573/22-225/24790403).

В актах, зокрема, зазначено, що
правочини вчинені ТОВ "Барс-11", ТОВ
"Праксет-Харків" та ТОВ "ВЛ-ТЕО" зі
своїми контрагентами-постачальниками
та контрагентами-покупцями є такими, що
не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, мають ознаки
безтоварних операцій (п.5 ст. 203
Цивільного кодексу України ) та згідно
ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України
суперечать інтересам держави і є
нікчемними, як слід, правочини, які були
здійснені позивачем з ТОВ "Барс-11", ТОВ
"Праксет-Харків" та ТОВ "ВЛ-ТЕО" також є
такими, що не спрямовані на реальне
настання правових наслідків,
суперечать інтересам держави і є
недійсними нікчемними.

Виходячи з цього, відповідач вважає, що
позивач повинен нести
відповідальність за дії або
бездіяльність його контрагентів - ТОВ
"Барс-11", ТОВ "Праксет-Харків", ТОВ
"ВЛ-ТЕО" та за дії або бездіяльність
постачальників названих контрагентів
в сфері зловживання ними системою
оподаткування, саме тому і здійснює
відповідні нарахування грошових
зобов'язань.

Підставою недійсності правочину,
згідно із ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України, є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені статтею 203 Цивільного
кодексу України, згідно із якою зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вичинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Тобто, наявність у покупця належно
оформлених документів, які відповідно
до Податкового кодексу України
необхідні для віднесення певних сум до
податкового кредиту, зокрема виданих
продавцями податкових накладних, не є
безумовною підставою для
відшкодування податку на додану
вартість та відповідно до частини
другої статті 3 Закону України від 16
липня 1999 року № 996-ХІV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Так із досліджених в судовому
засіданні договорів поставок
укладених позивачем - постачальником з
покупцями ТОВ ТД "Постачальник-2007" (код
за ), ТОВ "Аверс К" (код за
), ТОВ "Міхаель Хубер
Україна" (код за ), ПП
"Папiр-Сервiс" (код за ),
ФОП ОСОБА_3 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3), ПАТ
"Харкiвський Котельно- Механічний
завод" (код за ), ПАТ "ВБД
Україна"/Філія ПАТ "ВБД Україна" - "ХМК"
(код за ), ТОВ
"Укрмашінструмент" (код за ), ФОП ОСОБА_4 (код за ЄДРПОУ
НОМЕР_4), ТОВ ВКФ "Спліт" (код за ), ПВНВП "Укрекспо-Процес" (код за
), ТОВ "ТехноЮГ" (код за
), ДП Черн. областний ВТЦ
Стандартизації і метрології
"Чернігівоблагростандарт" (код за
), ФОП ОСОБА_5 (код за
ЄДРПОУ НОМЕР_5), ФОП ОСОБА_6 (код за
ЄДРПОУ НОМЕР_6), ПП "АСВА" (код за
), ПП "ТОР Захiд" (код за
), ТОВ
"Виробничо-Комерційний ОСОБА_7" (код за
), ФОП ОСОБА_2 (код за
ЄДРПОУ НОМЕР_7), ТОВ "ВВС" (код за
), ТОВ "АО БІЗНЕСТЕХНІКА"
(код за ), ТОВ
"КОМПЛЕКТ-ЕЛЕКТРО" (код за ),
ФОП ОСОБА_8 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_8), ФОП
ОСОБА_9 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_9), ФОП
ОСОБА_10 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_10), ФОП
ОСОБА_11 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_11), ФОП
ОСОБА_12 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_12), ТОВ
"Полiграфмаркет" (код за ),
ТОВ "ТОНАР" (код за ), ПП "У
ПАНИ ШАРИНОЙ" (код за ) ,
виписок з банків , видаткових накладних
, квитанцій про приймання вантажу ТОВ
"Делівері" від позивача , податкових
накладних , книги обліку доходів та
витрат, довіреностями на отримання ТМЦ
, рахунками бухгалтерського обліку
(копії вказаних документів наявні у
матеріалах справи), вбачається, що
позивачем здійснено реальне придбання
товару у ТОВ "Барс-11", ТОВ
"Праксет-Харків", ТОВ "ВЛ-ТЕО" та
використання його в своїй
господарській діяльності.

Колегія суддів не бере до уваги
висновки податкових органів щодо ТОВ
"Барс-11", ТОВ "Праксет-Харків" та ТОВ
"ВЛ-ТЕО" про нереальність здійснення
ними господарських операцій, які
викладені в актах перевірки ГВПМ ДПІ у
Оболонському районі м. Києва ДПС від
02.04.2013 року № 344/22.2-10/37797302 , Основ'янською
МДПІ м. Харкова ДПС у Харківській
області від 01.03.2013 року № 245/221/30137712, від
21.09.2012 року № 802/222/30137712 та від 22.10.2012 року
№916/221/30137712, ДПІ у Центральному районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби від 06.11.2012
року № 880/22-225/24790403 та від 18.06.2012 року №
573/22-225/24790403 .

Судовим розглядом встановлено, що
угоди укладені між позивачем та ТОВ
"Барс-11", ТОВ "Праксет-Харків", ТОВ
"ВЛ-ТЕО" мали реальний характер, а
висновки податкової інспекції про
неправомірне віднесення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість та валових витрат за
договорами, укладеними з ТОВ "Барс-11",
ТОВ "Праксет-Харків" та ТОВ "ВЛ-ТЕО"
необґрунтованими.

Також, судова колегія зазначає, що
згідно змісту акту від 28.02.14 №
373/20-34-17-01-07/НОМЕР_13 фахівцем Державної
податкової інспекції у Московському
районі міста Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області не встановлено
жодного порушення безпосередньо
позивачем податкового або іншого
законодавства.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції відповідач не мав
належних підстав для збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем у
сумі 38 283,00 грн., то згідно положень
Податкового кодексу України
відповідач не мав підстав для
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 19 141,50 грн. та якщо
відповідач не мав належних підстав для
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб за
основним платежем у сумі 25 025,36 грн., то
згідно положень Податкового кодексу
України відповідач не мав підстав для
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій в в розмірі 6 256,34 грн.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20.05.2014р. по
справі № 820/5509/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Мельнікова Л.В. Донець Л.О.