Справа № 805/2980/14
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
справа №805/2980/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Попова В.В., розглянувши
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року у справі № 805/2980/14 за позовом
ОСОБА_2 до Олександрівської районної
державної адміністрації Донецької
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О
В И В:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Олександрівської районної державної
адміністрації Донецької області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився позивач та звернувся з
апеляційною скаргою у якій вказав, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначив, що
01.07.2010 року він уклав з відповідачем
договір оренди нерозподілених
земельних ділянок для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Згідно розпорядження № 113
від 17.04.2013 року гр. ОСОБА_3 виділена
земельна ділянка із орендованих ним
земель, що підтверджується свідоцтвом
про право власності. Вказана земельна
ділянка входить у загальну земельну
площу, яку він орендує згідно договору
оренди, укладеному з
держадміністрацією 01.07.2010 року. Тому
вважає, що відповідач повинен змінити
місце розташування земельної ділянки,
виділеної ОСОБА_3 та узгодити з
власником земельної ділянки і ним
можливість обміну виділеної земельної
ділянки на іншу земельну ділянку з
масиву нерозподілених земельних паїв.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Сторони у судове засідання не прибули,
хоча були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції розглянув справу у
відсутність осіб, які не з'явились.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Згідно договору оренди землі від 01.07.2010
року Олександрівською районною
державною адміністрацією була надана
ОСОБА_2 в строкове платне користування
земельна ділянка загальною площею 64,68
га ріллі для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Договір укладений на 40 років.

Розпорядженням голови
Олександрівської районної державної
адміністрації Донецької області № 113
від 17.04.2013 року гр. ОСОБА_3 була виділена
земельна ділянка (пай) в натурі (на
місцевості) загальною площею 7,275 га
ріллі, кадастровий номер №
:01:000:0562, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 отримано земельний пай померлої
ОСОБА_5, та нею отримано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно -
земельну ділянку за кадастровим
номером :01:000:0562 для ведення
товарного сільськогосодарського
виробництва, розміром 7,275 га, яка
розташована на орендованій ОСОБА_2
земельній ділянці. (арк.справи 9, 10, 11)

Згідно п. 20 Договору оренди, не
витребувані земельні ділянки
передаються в строк до моменту
отримання їх власниками державних
актів на право власності на земельну
ділянку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)» від
5.06.2003 року № 899-ІУ (далі - Закон № 899-ІУ),
право на земельну частку (пай) мають
колишні члени колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств, а
також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку.

Статтею 3 Закону № 899-ІУ визначено, що
підставами для виділення земельних
ділянок у натурі (на місцевості)
власникам земельних часток (паїв) є
рішення відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право
на земельну частку (пай), які виявили
бажання одержати належну їм земельну
частку (пай) в натурі (на місцевості),
подають до відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації заяву про
виділення їм земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 13 Закону № 899-ІУ
нерозподілені (невитребувані) земельні
ділянки за рішенням відповідної
сільської, селищної, міської ради чи
районної державної адміністрації
можуть передаватися в оренду для
використання за цільовим призначенням
на строк до моменту отримання їх
власниками державних актів на право
власності на земельну ділянку, про що
зазначається у договорі оренди
земельної ділянки, а власники
земельних часток (паїв) чи їх
спадкоємці, які не взяли участь у
розподілі земельних ділянок,
повідомляються про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі, у разі якщо
відоме їх місцезнаходження.

Пунктом 32-34 Договору встановлені
підстави змін умов договору і
припинення його дії, зокрема, зміна,
розірвання чи припинення договору
можлива лише за взаємною згодою сторін.

Позивач в своєму позові посилається на
те, що відповідачем в односторонньому
порядку, без його згоди, були внесені
зміни до умов Договору, проте, суд
першої інстанції зазначив, що
матеріали справи не містять
відомостей, які б свідчили про
наявність таких змін. Крім того, це не є
предметом розгляду в даній справі.

Крім того, суд першої інстанції
критично ставився до пояснень
позивача, в яких він заперечує проти
виділення саме цієї ділянки та
пропонує виділити гр. ОСОБА_3 земельну
ділянку на іншій орендованій земельній
ділянці, оскільки чинним
законодавством не надано позивачу таке
право.

Згідно ст. 14 Закону № 899-ІУ у разі якщо
власник земельної ділянки, яка
знаходиться всередині єдиного масиву,
що використовується спільно
власниками земельних ділянок чи іншими
особами для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
виявляє бажання використовувати
належну йому земельну ділянку
самостійно, він може обміняти її на
іншу земельну ділянку на межі цього або
іншого масиву.

Сільські, селищні, міські ради та
районні державні адміністрації в межах
своїх повноважень сприяють обміну
земельними ділянками.

Таким чином, відповідач, як суб'єкт
владних повноважень діяв в межах та на
підставі чинного законодавства.
Позивачем не зазначено та не доведено,
в чому саме Олександрівська районна
державна адміністрація порушила будь -
які приписи діючого законодавства.

За таких обставин, суд першої інстанції
вважав необхідним відмовити ОСОБА_2 в
задоволені позовних вимог.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року у справі № 805/2980/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року у справі № 805/2980/14 - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

В.В.Попов