Справа № 2-а-13025/2011
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Кісілевич П.І.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Аліменко В.О.,

суддів: Безименна Н.В.., Кучма А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги ОСОБА_3
та Управління праці та соціального
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Бучанської
міської ради на постанову
Миронівського районного суду
Київської області від 02.12.2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Бучанської міської ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
зробити перерахунок та виплату
щорічної разової грошової виплати,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся у суд з позовом про
зобов'язання нарахувати та виплатити
одноразову грошову допомогу до 5 травня
в розмірі передбаченому Законом
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту".

Постановою Миронівського районного
суду Київської області від 02.12.2011 року
позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач та відповідач подали
апеляційні скарги, в яких позивач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
відповідач просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача провести перерахунок
разової грошової виплати до 5 травня
підлягає задоволенню, оскільки
відповідачем порушено його право на
отримання належної виплати у розмірі,
передбаченому Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". Також судом
встановлено, що позивачу разова
виплата до 5 травня має розраховуватися
відповідно до мінімальної пенсії за
віком.

З такими висновками суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що
позивач є учасником бойових дій та
інвалідом війни 2 групи та має право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

Відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" розмір щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
учасникам бойових дій, інвалідам війни
2 групи становить 8 мінімальних пенсій
за віком.

Зазначена виплата у 2011 році здійснена
відповідачем у розмірі визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2010 року № 341 "Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань".

Аналізуючи правомірність висновків
суду першої інстанції, колегія суддів
зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 КАС України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру разової грошової допомоги до 5
травня позивачеві застосуванню
підлягає Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а не постанова
Кабінету Міністрів України, якою
істотно звужується обсяг встановлених
законом прав.

Зі змісту Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" випливає, що під
час визначення розміру разової
грошової виплати до 5 травня, за основу
її нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Судовою колегією не приймаються до
уваги положення частини третьої статті
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
законом, оскільки наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання разової грошової
допомоги до 5 травня, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, як
це встановлено Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

За наведених обставин, орган державної
влади, до компетенції якого віднесено
здійснення виплат громадянам в
порядку, передбаченому Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", зобов'язаний
проводити зазначені виплати у спосіб
та в розмірах, що встановлені
законодавством, чинним на момент їх
здійснення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 158, 160, 183-2, 195, 197, 198, 200,
205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Управління
праці та соціального захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Бучанської міської ради -
залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного
суду Київської області від 02.12.2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Бучанської міської ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
зробити перерахунок та виплату
щорічної разової грошової виплати -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
В.О. Аліменко

Судді:
Н.В. Безименна

А.Ю.
Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.