Справа № 826/5476/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2014 року № 826/5476/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.
розглянувши у письмовому провадження
адміністративну справуза позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТСМ ГРУП»доВідділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києвітретя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києвіпро скасування постанов, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
23 квітня 2014 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТСМ ГРУП» (далі - ТОВ
«ТСМ ГРУП», позивач) з адміністративним
позовом про скасування постанов
головного державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві (далі - Відділ ДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві,
- відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42489589 від 17 березня 2014 року з
примусового виконання постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про накладення штрафу на ТОВ
«ТСМ ГРУП» за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №
574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013 р.;
- арешт коштів боржника від 07 квітня 2014
року ВП № 42489589, прийняту з примусового
виконання постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про накладення
штрафу на ТОВ «ТСМ ГРУП» за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013 р.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25 квітня 2014 року (суддя
Санін Б.В.) відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/5476/14.
В зв'язку з перебуванням судді Саніна
Б.В. у тривалій відпустці, справа №
826/5476/14, згідно протоколу повторного
автоматичного розподілу справ між
суддями від 15.05.2014 р., була автоматично
розподілена на суддю Погрібніченка І.М.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 травня 2014 року
справу № 826/5476/14 прийнято до
провадження суддею Погрібніченком І.М.
20 травня 2014 року протокольною ухвалою
до участі у справі в якості третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору залучено Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві (далі - Інспекція
ДАБК у м. Києві, третя особа).
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що заява стягувача
яка разом з виконавчим документом
послужила відкриттю виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови третьої особи не відповідає
Уніфікованій системі
організаційно-розпорядчої
документації. Вимогам до оформлення
документів (ДСТУ 4163-2003 від 01.09.2003 р.), а
саме заява стягувача не містить назви
виду цього документа - «заява».
Також, як зазначає позивач, постанова
про відкриття виконавчого провадження
містить неточності та описки.
За вказаних обставин, на переконання
позивача, така постанова має бути
Стосовно постанови про арешт коштів
боржника, ТОВ «ТСМ ГРУП» зазначає, що
арешт може накладатися в межах суми,
вказаної у виконавчому документі.
Натомість відповідачем арешт на кошти
боржника накладено в значно вищому
За казаних обставин, на переконання
позивача, оскільки правових підстав
для накладення арешту на кошти
боржника в межах суми, що в значно разів
перевищує суму, що вказана у
виконавчому документі, не було, така
постанова також підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.

ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві подав
заперечення проти адміністративного
позову, в яких зазначає, що відповідно
до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
постановами державного виконавця від
17.03.2014 р. були відкриті два виконавчих
провадження з примусового виконання
двох постанов Інспекції ДАБК у м. Києві
від 26.11.2013 р. № 574/13/7/26-13/2611/03 та №
573/13/7/26-12/2611/03.

07 квітня 2014 року державним виконавцем в
порядку примусового виконання рішень
винесено постанову про арешт коштів
боржника, копію якої направлено до
установи банку для виконання.

За вказаних обставин, на переконання
відповідача, підстав для скасування
постанов про відкриття виконавчих
проваджень немає.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, в наданих суду
запереченнях проти адміністративного
позову просив в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі,
справу розглянути без його участі.

Третя особа надала суду письмові
пояснення, в яких зазначає, що
Інспекцією ДАБК у м. Києві було
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності Товариством
з обмеженою відповідальністю «ТСМ
ГРУП» на автозаправному комплексі
«ОККО» на проспекті Ватутіна, 32 у
Дніпровському районі міста Києва.

Проведеною перевіркою було
встановлено ряд порушень
містобудівної діяльності, в результаті
чого відносно ТОВ «ТСМ ГРУП» було
складено два протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та винесено дві постанови
про накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 26.11.2013 р.

За одне з вчинених та встановлених під
час проведеної перевірки
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності на ТОВ «ТСМ ГРУП» згідно з
абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
накладено штраф у сумі 1 032 300 грн., про що
свідчить Постанова про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 26.11.2013 р.
№ 574/13/7/26-13/2611/03, по якій в подальшому і
було відкрито виконавче провадження.

В судовому засіданні представник
третьої особи просив суд позовні
вимоги розглянути на власний розсуд.

Відповідно до вимог частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, в зв'язку з
неявкою в судове засідання 28.05.2014 р.
представника відповідача, суд дійшов
висновку про розгляд справи у
письмовому провадженні.

Розглянувши подані особами, які беруть
участь у справі документи і матеріали,
заслухавши пояснення їх представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві в листопаді 2013 року було
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності Товариством
з обмеженою відповідальністю «ТСМ
ГРУП» на автозаправному комплексі
«ОККО» на проспекті Ватутіна, 32 у
Дніпровському районі міста Києва.

За наслідками проведеної перевірки,
Інспекцією ДАБК у м. Києві були
складені акт перевірки від 18.11.2013 р.,
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 18.11.2013 р.,
припис від 18.11.2013 р.

Розглянувши матеріали справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності 26 листопада 2013 року
заступником начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві Алєксєєнком І.О.
винесено постанови про накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №
574/13/7/26-13/2611/03 та № 573/13/7/26-12/2611/03, якими
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТСМ ГРУП» визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого, відповідно абз. 6 п. 6 ч. 2
ст. 2, абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штрафи в
розмірах по 1 032 300 грн. в кожній із
постанов.

Постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013 р.
Інспекцією ДАБК у м. Києві було
надіслано рекомендованим листом з
повідомленням за належною адресою
місцезнаходження суб'єкта
містобудування.

Оскільки від ТОВ «ТСМ ГРУП»
повідомлення щодо оскарження
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013 р.
до Інспекції ДАБК у м. Києві не
надходило, остання була направлена до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві для примусового
виконання.

11 березня 2014 року до відповідача від
Інспекції ДАБК у м. Києві надійшла
заява про примусове виконання
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (від 06.03.2014 р. № 7/26-21/0603/05), в
додатках до якої був доданий зокрема
оригінал постанови № 574/13/7/26-13/2611/03 від
26.11.2013 р.

Розглянувши заяву стягувача, головним
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві 17 березня 2014 року
відкрито виконавче провадження ВП №
42489589 з примусового виконання постанови
№ 574/13/7/26-13/2611/03, виданої 26.11.2013 р.
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про стягнення штрафу в
розмірі 1 032 300 грн. (Постанова про
відкриття виконавчого провадження №
42489589 від 17.03.2014 р.).

Вказаною постановою боржнику
встановлено строк на виконання
постанови в добровільному порядку в
семиденний термін з моменту отримання
постанови.

В процесі здійснення виконавчих дій по
виконавчому провадженню ВП № 42489589,
головним державним виконавцем 07 квітня
2014 року винесено Постанову про арешт
коштів боржника, якою накладено арешт
на кошти, що містяться на рахунку: №
2325 в ПАТ КБ «Хрещатик» та належать
боржнику: ТОВ «ТСМ ГРУП» у межах суми: 2
085 346,00 грн.

Супровідним листом від 07.04.2014 р. № 639/12
постанова про арешт коштів боржника
від 07.04.2014 р. була направлена до
виконання ПАТ КБ «Хрещатик».

На адресу банку вказана постанова
надійшла 14.04.2014 р. за вх. № 3156, до
Подільського відділення ПАТ КБ
«Хрещатик» - 16.04.2014 р. за вх. № 539.

16 квітня 2014 року позивач з заявою про
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження звернувся до
Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві, після ознайомлення з якими,
боржнику стало відомо про арешт його
коштів, що містяться на рахунку:
2325 в ПАТ КБ «Хрещатик», в межах
суми що значно перевищує накладений
постановою Інспекції ДАБК у м. Києві №
574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013 р. штраф.

17 квітня 2014 року позивач з листом «Щодо
арешту коштів на рахунку товариства»
звернувся до ПАТ КБ «Хрещатик», в якому
просив банк не виконувати незаконні
вимоги державного виконавця.

Крім того, судом встановлено, що на
примусовому виконанні у Відділі
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві перебуває
постанова Інспекції ДАБК у м. Києві про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
573/13/7/26-12/2611/03 від 26.11.2013 р., по якій 17.03.2014
р. відкрито виконавче провадження ВП №
42489793.

Незгода з постановами відповідача про
відкриття виконавчого провадження №
42489589 від 17.03.2014 р. та про арешт коштів
боржника від 07.04.2014 р. у ВП № 42489589
обумовила позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані особами, які беруть участь у
справі докази та пояснення, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд частково
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТСМ ГРУП»,
виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), Закону України «Про державну
виконавчу службу» від 24 березня 1998 року
№ 202/98-ВР (далі - Закон № 202/98-ВР), Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV (далі - Закон №
606-XIV).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Беручи до уваги той факт, що позивачу
про існування постанов про відкриття
виконавчого провадження ВП № 42489589 від
17.03.2014 р. та про арешт коштів боржника
від 07.04.2014 р. у ВП № 42489589 стало відомо
16.04.2014 р. - в момент ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження
ВП № 42489589, суд вважає, що строк
звернення до суду з адміністративним
позовом пропущений з поважних причин.

Стосовно вимоги позивача про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 42489589 від
17.03.2014 р., суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону
№ 202/98-ВР державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Частиною другою статті 11 Закону № 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 606-XIV
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи, як
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу (п. 8 ч. 2 ст.
17 Закону № 606-XIV).

В п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV визначено,
що державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону
№ 606-XIV у заяві про відкриття
виконавчого провадження стягувач
вправі зазначити відомості, що
ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника.

У заяві про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання рішення про
майнове стягнення стягувач має право
просити державного виконавця накласти
арешт на майно та кошти боржника та
оголосити заборону на його відчуження.

Статтею 20 Закону № 606-XIV визначено місце
виконання рішення.

Згідно з статтею 25 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Виконавчий документ, виданий на
підставі рішення, яким надано
відстрочку виконання, приймається
державним виконавцем до виконання
після закінчення строку відстрочки в
межах строку, встановленого для його
пред'явлення.

У разі відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом
про конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, забезпечення
позовних вимог або якщо рішення
підлягає негайному виконанню строк,
встановлений частиною другою цієї
статті, не надається.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження може бути оскаржена
сторонами у десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Виходячи з системного налізу вказаних
вище норм права, вбачається, що
законодавцем не визначено чітких вимог
до форми заяви стягувача про примусове
виконання рішення.

Виконанню державною виконавчою
службою підлягають виконавчі
документи, які відповідають вимогам ст.
18 Закону № 606-XIV та строк пред'явлення
яких до виконання не закінчився.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для відкриття виконавчого
провадження ВП № 42489589 була постанова
Інспекції ДАБК у м. Києві про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
574/13/7/26-13/2611/03 від 26.11.2013 р., яка в
розумінні ст. 17 Закону № 606-XIV є
виконавчим документом.

За заявою стягувача від 06.03.2014 р. №
7/26-21/0603/05 про примусове виконання
вказаної вище постанови, 17 березня 2014
року державний виконавець Відділу ДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрив
виконавче провадження ВП № 42489589.

Беручи до уваги викладене вище та
враховуючи те, що судом не встановлено
підстав для невідкриття виконавчого
провадження/відмови у відкритті
виконавчого провадження, державний
виконавець під час відкриття
виконавчого провадження ВП № 42489589 діяв
у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Відсутність назви виду документа на
заяві стягувача від 06.03.2014 р. № 7/26-21/0603/05
про примусове виконання постанови
Інспекції ДАБК у м. Києві, на що вказує в
своїй позовній заяві позивач, не є
обставиною для відмови у відкритті
виконавчого провадження при
дотриманні необхідних реквізитів та
даних, які дають державному виконавцю
всі підстави для такого відкриття.

Таким чином, на переконання суду,
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42489589 від 17.03.2014 р.
прийнята державним виконавцем на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законом № 606-XIV.

Разом з тим, суд враховує твердження
позивача стосовно зазначених
державним виконавцем у постанові про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42489589 від 17.03.2014 р. деяких неточностей
та описок.

Однак, вказані описки не несуть в собі
вагомих підстав для визнання
протиправним та скасування
обґрунтованого рішення.

Рішення з формальних підстав не може
бути скасоване, а тому у задоволенні
вимоги про скасування постанови
Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42489589 від 17.03.2014 р. має
бути відмовлено.

На відміну від попередньої вимоги,
вимога про скасування постанови про
арешт коштів боржника від 07.04.2014 р. у
виконавчому провадженні ВП № 42489589
підлягає частковому задоволенню, з
оглядну на таке.

Порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника визначений в
статті 52 Закону № 606-XIV.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 52 Закону № 606-XIV
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

У зв'язку з тим, що стаття 52 Закону №
606-XIV не визначає, в разі звернення
стягнення на кошти боржника, суми
коштів, яка необхідна для задоволення
вимог стягувача, державний виконавець
має діяти за аналогією закону і
керуватися в такому випадку приписами
ч. 6 ст. 52 Закону № 606-XIV, яка регулює
розмір і обсяг звернення стягнення на
майно боржника, що необхідні для
виконання за виконавчим документом.

Виходячи в викладеного вище, суд
вважає, що державний виконавець
зазначаючи в оскаржуваній постанові
про арешт коштів боржника від 07.04.2014 р. у
виконавчому провадженні ВП № 42489589 суму
в розмірі 2 085 346,00 грн., на яку накладено
арешт, коли сума штрафу у виконавчому
документі, що підлягає до сплати
позивачем становить 1 032 300 грн., вийшов
за межі наданих йому Законом № 606-XIV
повноважень, що стало наслідком
порушення прав та інтересів ТОВ «ТСМ
ГРУП».

За вказаних обставин, суд вважає, що
постанова Відділу ДВС Дніпровського
РУЮ у м. Києві про арешт коштів боржника
від 07.04.2014 р. у виконавчому провадженні
ВП № 42489589 підлягає скасуванню в
частині, що перевищує 1 032 300 грн., в
решті - є обґрунтованою.

Разом з тим, суд враховує, що крім
виконавчого провадження ВП № 42489589, на
примусовому виконанні у Відділі ДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві перебуває
постанова Інспекції ДАБК у м. Києві про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
573/13/7/26-12/2611/03 від 26.11.2013 р., по якій 17.03.2014
р. відкрито інше виконавче провадження
ВП № 42489793.

З досліджених в судовому засіданні
наданих відповідачем копій матеріалів
виконавчих проваджень № 42489589, № 42489793,
судом не встановлено їх об'єднання у
зведене виконавче провадження, як того
вимагає ч. 1 ст. 33 Закону № 606-XIV.

Крім того, з наданої позивачем
інформації про виконавче провадження
ВП № 42489589, отриманої ним 29.04.2014 р., не
вбачається його об'єднання у зведене
виконавче провадження з виконавчим
провадженням ВП № 42489793.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про визнання протиправною та
скасування постанови Відділу ДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві про арешт
коштів боржника від 07.04.2014 р. у
виконавчому провадженні ВП № 42489589 в
частині накладеного арешту на кошти
ТОВ «ТСМ ГРУП», що містяться на рахунку:
№ 2325 в ПАТ КБ «Хрещатик» в сумі, що
складає 1 053 046 грн., в іншій частині
накладеного арешту на кошти ТОВ «ТСМ
ГРУП», що містяться на рахунку: №
2325 в ПАТ КБ «Хрещатик» в сумі, що
складає 1 032 300 грн., суд вважає, що
постанова Відділу ДВС Дніпровського
РУЮ у м. Києві про арешт коштів боржника
від 07.04.2014 р. у виконавчому провадженні
ВП № 42489589 в цій частині є
обґрунтованою, а отже правомірною.

Частиною третьою статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого, вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд дійшов
висновку про часткову обґрунтованість
позовних вимог і на підставі ч. 2 ст. 11, п.
1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає за
необхідне адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТСМ ГРУП»
задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує на користь позивача
здійснені ним документально
підтверджені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 18,27 грн. з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст.
158-163, ст. 167, ст. 181, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТСМ ГРУП»
задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві про арешт коштів боржника від 07
квітня 2014 року у виконавчому
провадженні ВП № 42489589 в частині
накладення арешту на кошти Товариства
з обмеженою відповідальністю «ТСМ
ГРУП», що містяться на рахунку: №
2325 в ПАТ КБ «Хрещатик» в сумі, що
складає 1 053 046 грн., в іншій частині
постанову Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві про арешт коштів боржника від 07
квітня 2014 року у виконавчому
провадженні ВП № 42489589 - залишити без
змін.

3. В задоволенні решти позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТСМ ГРУП» відмовити.

4. Присудити з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТСМ ГРУП»
понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 18,27 грн.
(вісімнадцять гривень 27 коп.).

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко