Справа № 813/2640/13-а
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/2640/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
Головуючого - судді
за участю секретаря судового
засідання Щура В.Р.
представника позивача Клака Ю.Г.
представників третіх осіб Худоби В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Стрийської міжрайонної
прокуратури до Стрийської міської
ради, виконавчого комітету Стрийської
міської ради, за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області,
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача -
Житлово-будівельного кооперативу
«Машинобудівник», Згромадження Сестер
Служебниць Непорочної Діви Марії
Української Греко-Католицької церкви,
ОСОБА_5 про визнання протиправним та
скасування рішення, -
Стрийський міжрайонний прокурор
звернувся до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Стрийської міської ради, виконавчого
комітету Стрийської міської ради, в
якому, згідно з уточненими позовними
вимогами від 28.05.2014 року просить
визнати протиправними та скасувати
підпункт 1.1 пункту 1 та пункт 2 рішення
виконавчого комітету Стрийської
міської ради від 20.08.2009 року № 316 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право власності та користування
земельною ділянкою».
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 20.08.2009 року
Виконавчим комітетом Стрийської
міської ради Львівської області
прийнято рішення № 316 «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право власності та користування
земельної ділянки». Вказує на те, що
оскаржуваним рішенням, зокрема п.п.1.1
п.1та п.2, надано дозвіл на виготовлення
технічних документацій із землеустрою
по складанню документів, що
посвідчують право на земельні ділянки:
ЖБК «Машинобудівельник» по
вул.Ленкавського, 2а, орієнтовною
площею 0,3980 га для передачі у власність
із земель житлової та громадської
забудови (обслуговування 55-ти
квартирного житлового будинку) та
гр.ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 площею 0,1 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,0450 га для ведення
На думку прокурора, оскаржуване
рішення в частині п.п.1 п.1 та п.2 прийнято
з порушенням вимог ст. 33, ст.34 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», тобто, поза межами
повноважень виконавчого органу
місцевого самоврядування у сфері
регулювання земельних відносин,
оскільки до таких повноважень не
належать повноваження у сфері
регулювання земельних відносин про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право власності на користування
земельною ділянкою.

В ході розгляду справи, суд, керуючись
ст. 53 Кодексу адміністративного
судочинства України залучив до участі
у справі: третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Державну інспекцію
сільського господарства у Львівській
області та третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Житлово-будівельний кооператив
«Машинобудівник», Згромадження Сестер
Служебниць Непорочної Діви Марії
Української Греко-Католицької церкви,
ОСОБА_5.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримав повністю, з підстав,
викладених в позовній заяві та
уточненнях до таких. Просив позов
задовольнити повністю.

Відповідачі в судове засідання явки
уповноваженого представника не
забезпечили повторно, хоча належним
чином був повідомлені про дату, місце
та час його проведення.

Разом з тим, у матеріалах справи наявні
письмові заперечення Стрийської
міської ради на позовну заяву від 30.01.2014
року (а.с.65). Згідно з запереченнями на
позовну заяву, Стрийська міська рада
позовні вимоги не визнає. Зазначає, що
оскаржуване рішення прийняте на основі
рішення І сесії V демократичного
скликання Стрийської міської ради від
14.04.2006 року №16, згідно з яким делеговані
повноваження виконавчому комітету
міської ради, попередньо погодивши
проекти рішень із комісією з питань
землекористування, охорони довкілля,
будівництва та архітектури, про
надання дозволів на: підготовку
матеріалів погодження місця
розташування об'єктів та розробку
проектів землеустрою; виготовлення
технічних документацій для продажу у
власність земельних ділянок
несільського господарського
призначення, на яких розташовані
об'єкти нерухомого майна, що є
власністю покупців цих ділянок;
виготовлення технічних документацій
по підготовці та видачі державних
актів на право власності на землю
громадянам. За наведених обставин,
Стрийська міська рада просить у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Представник третьої особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Згромадження Сестер Служебниць
Непорочної Діви Марії Української
Греко-Католицької церкви в судовому
засіданні щодо вирішення спору по суті
поклалась на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_5 -
Павлик В.Р. в судовому засіданні
заперечив проти позову, з підстав,
викладених у письмових запереченнях.
Зазначив, що ОСОБА_5 як громадянка
України, яка звернулася до державного
органу, не має відношення до порядку
організації місцевого самоврядування,
та не несе відповідальності за дії чи
бездіяльність посадових осіб. Просив у
задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Державна інспекція
сільського господарства у Львівській
області в судове засідання явки
уповноваженого представника не
забезпечила, хоча належним чином була
повідомлена про дату, місце та час його
проведення. 03.04.2014 року на адресу суду
надійшло клопотання (вх. №12312) згідно
якого позовні вимоги позивача Державна
інспекція сільського господарства у
Львівській області підтримує в повному
обсязі. Вважає, що при прийнятті
рішення від 20.08.2009 року №316 «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчує
право власності та користування
земельною ділянкою» виконавчий
комітет Стрийської міської ради вийшов
за межі наданих йому повноважень, чим
порушив ст.19 Конституції України, ч.3
ст.24 та п. «б» ч.1 ст.33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні». Одночасно просить розглядати
справу у відсутності уповноваженого
представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Житлово-будівельний
кооператив «Машинобудівник» в судове
засідання явки уповноваженого
представника не забезпечила повторно,
хоча належним чином була повідомлена
про дату, місце та час його проведення,
про причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, представників
третіх осіб, з'ясувавши обставини, на
які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень, дослідивши
докази, якими вони обґрунтовуються, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення, з огляду на
наступне.

Суд звертає увагу, що позивачем згідно
уточнених позовних вимог від 28.05.2014
року оскаржується рішення виконавчого
комітету Стрийської міської ради від
20.08.2009 року №316 «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документа, що посвідчує право
власності та користування земельної
ділянки» лише в частині, визначеній
підпунктом 1.1. пункту 1 та пункту 2.

Так, як видно з матеріалів справи, 20.08.2009
року виконавчим комітетом Стрийької
міської ради прийнято рішення № 316 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право власності та користування
земельної ділянки», згідно з
підпунктом 1.1. пункту 1 надано дозвіл на
виготовлення технічних документацій
із землеустрою по складанню
документів, що посвідчують право на
земельні ділянки: ЖБК
«Машинобудівельник» по
вул.Ленкавського, 2а, орієнтовною
площею 0,3980 га для передачі у власність
із земель житлової та громадської
забудови (обслуговування 55-ти
квартирного житлового будинку.

Крім того, пунктом 2 вказаного вище
рішення надано дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для передачі у
власність гр.ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 площею
0,1 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,0450 га для ведення
садівництва.

Як встановлено судом, оскаржуване
рішення прийняте виконавчим комітетом
Стрийської міської ради на основі
рішення І сесії V демократичного
скликання Стрийської міської ради від
14.04.2006 року №16, згідно з яким делеговані
повноваження виконавчому комітету
міської ради, попередньо погодивши
проекти рішень із комісією з питань
землекористування, охорони довкілля,
будівництва та архітектури, про
надання дозволів на: підготовку
матеріалів погодження місця
розташування об'єктів та розробку
проектів землеустрою; виготовлення
технічних документацій для продажу у
власність земельних ділянок
несільського господарського
призначення, на яких розташовані
об'єкти нерухомого майна, що є
власністю покупців цих ділянок;
виготовлення технічних документацій
по підготовці та видачі державних
актів на право власності на землю
громадянам. (а.с.66).

При вирішенні такого спору, суд виходив
з наступного.

Відповідно до ст.5 Конституції України
народ здійснює владу безпосередньо і
через органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 7 Конституції України
в Україні визнається і гарантується
місцеве самоврядування.

Частиною 1 статті 140 Конституції
України визначено, що місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Частиною 3 вказаної статті передбачено,
що місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
в порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Таким чином, місцеве самоврядування є
одним із проявів здійснення народом, у
формі територіальної громади, влади,
яка, в свою чергу, не належить до жодної
із гілок державної влади, що
характеризується самостійністю у
вирішенні певного кола питань.

Водночас, предметом відання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення, тобто ті, що
пов'язані передусім із життєдіяльністю
територіальних громад.

Виходячи з вказаних конституційних
положень в їх системному зв'язку з
положеннями статті 6 Конституції
України, Конституційний Суд України у
своєму рішенні від 16 квітня 2009 року №
7-рп/2009 вказав на те, що гарантоване
державою місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
через сільські, селищні, міські ради та
їх виконавчі органи і передбачає
правову, організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону
України. З аналізу вказаних
конституційних положень вбачається, що
органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж положення закріплені у
статті 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу.

Закон України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначає
систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування відповідно до
Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що
місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ст.10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Представницькі органи
місцевого самоврядування, сільські,
селищні, міські голови, виконавчі
органи місцевого самоврядування діють
за принципом розподілу повноважень у
порядку і межах, визначених цим та
іншими законами.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виконавчими органами
сільських, селищних, міських, районних
у містах (у разі їх створення) рад є їх
виконавчі комітети, відділи,
управління та інші створювані радами
виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних,
міських, районних у містах рад є
підконтрольними і підзвітними
відповідним радам, а з питань
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади - також
підконтрольними відповідним органам
виконавчої влади (ч.2 ст.11 вказаного
Закону).

Щодо оскаржуваних підпункту 1.1. пункту 1
та пункту 2 рішення Виконавчого
комітету Стрийської міської ради № 316
від 20.08.2009 року «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документа, що посвідчує право
власності та користування земельною
ділянкою», суд зазначає наступне.

Статею 33 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (в редакції,
чинній на момент прийняття
оскаржуваного рішення) визначено
повноваження виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад у
сфері регулювання земельних відносин
та охорони навколишнього природного
середовища.

Так, до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать:

а) власні (самоврядні) повноваження: 1)
підготовка і внесення на розгляд ради
пропозицій щодо встановлення ставки
земельного податку, розмірів плати за
користування природними ресурсами,
вилучення (викупу), а також надання під
забудову та для інших потреб земель, що
перебувають у власності
територіальних громад; визначення в
установленому порядку розмірів
відшкодувань підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форм власності за забруднення
довкілля та інші екологічні збитки;
встановлення платежів за користування
комунальними та санітарними мережами
відповідних населених пунктів; 2)
підготовка і подання на затвердження
ради проектів місцевих програм охорони
довкілля, участь у підготовці
загальнодержавних і регіональних
програм охорони довкілля; 3) підготовка
і внесення на розгляд ради пропозицій
щодо прийняття рішень про організацію
територій і об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення та інших територій, що
підлягають особливій охороні; внесення
пропозицій до відповідних державних
органів про оголошення природних та
інших об'єктів, що мають екологічну,
історичну, культурну або наукову
цінність, пам'ятками природи, історії
або культури, які охороняються законом;
4) справляння плати за землю;

б) делеговані повноваження: 1)
здійснення контролю за дотриманням
земельного та природоохоронного
законодавства, використанням і
охороною земель, природних ресурсів
загальнодержавного та місцевого
значення, відтворенням лісів; 2)
координація діяльності місцевих
органів земельних ресурсів; 3)
погодження клопотань про надання
дозволу на спеціальне використання
природних ресурсів загальнодержавного
значення; 4) вирішення земельних спорів
у порядку, встановленому законом; 5)
вжиття необхідних заходів щодо
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій відповідно до закону,
інформування про них населення,
залучення в установленому законом
порядку до цих робіт підприємств,
установ та організацій, а також
населення; 6) визначення території для
розміщення відходів відповідно до
законодавства; 7) здійснення контролю
за діяльністю суб'єктів
підприємницької діяльності у сфері
поводження з відходами; 8) підготовка
висновків щодо надання або вилучення в
установленому законом порядку
земельних ділянок, що проводиться
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування; 9)
організація і здійснення землеустрою,
погодження проектів землеустрою; 10)
здійснення контролю за впровадженням
заходів, передбачених документацією із
землеустрою; 11) створення та
забезпечення функціонування місцевих
екологічних автоматизованих
інформаційно-аналітичних систем, які є
складовою мережі загальнодержавної
екологічної автоматизованої
інформаційно-аналітичної системи
забезпечення доступу до екологічної
інформації; 12) здійснення контролю за
додержанням юридичними та фізичними
особами вимог у сфері поводження з
побутовими та виробничими відходами та
розгляд справ про адміністративні
правопорушення або передача їх
матеріалів на розгляд інших державних
органів у разі порушення законодавства
про відходи.

Отже, з аналізу п. «б» ч.1 ст.33 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» видно, що до відання
виконавчих комітетів міських рад не
належать повноваження виконавчих
комітетів у сфері регулювання
земельних відносин щодо надання
дозволу на виготовлення технічної
документації і землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право власності та користування
земельною ділянкою.

Таким чином, суд вважає, що виконавчий
комітет Стрийської міської ради при
прийнятті рішення № 316 від 20.08.2009 року
«Про надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право власності та користування
земельною ділянкою» в частині,
визначеній підпунктом 1.1. пункту 1 та
пункт 2, діяв не на підставі, не в межах
повноважень та не в спосіб, визначений
чинним законодавством.

Судом не беруться до уваги посилання
відповідача - Стрийської міської ради у
письмових заперечення на ті доводи, що
оскаржуване рішення прийняте на
підставі рішення Стрийської міської
ради «Про делегування повноважень
виконавчому комітету Стрийської
міської ради з питань
землекористування» від 14.06.2006 року № 16,
з огляду на наступне. Як уже
зазначалося вище, повноваження
виконавчих органів міських рад у сфері
регулювання земельних відносин
визначені статтею 33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», зміст якої дає суду підстави
стверджувати про відсутність у
виконавчих органів міських рад
повноважень у сфері регулювання
земельних відносин щодо надання
дозволу на виготовлення технічної
документації і землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право власності та користування
земельною ділянкою.

З огляду на викладене вище, суд вважає,
що рішення виконавчого комітету
Стрийської міської ради «Про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право власності та користування
земельною ділянкою», в частині
визначеній підпунктом 1.1. пункту 1 та
пункт 2, виходить за межі повноважень
міської ради, а тому таке рішення не
відповідає Конституції України та
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Враховуючи встановлені в ході судового
розгляду обставини справи в їх
сукупності, суд вважає, що рішення
виконавчого комітету Стрийської
міської ради «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документа, що посвідчує право
власності та користування земельною
ділянкою», зокрема підпункт 1.1. пункту 1
та пункт 2, не відповідає вказаним
критеріям правомірності, прийняте не
на підставі, не в межах повноважень,
визначених Конституцією України і
законами України, а тому підлягає
скасуванню повністю.

За наведених обставин, вимоги позивача
правомірні, обґрунтовані і підлягають
до задоволення в повному обсязі.

Підстави для застосування ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
підпункт 1.1 пункту 1, пункт 2 рішення
виконавчого комітету Стрийської
міської ради від 20.08.2009 року №316 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право власності та користування
земельною ділянкою».

Судові витрати стягненню не
підлягають.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160
цього Кодексу, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 16 червня 2014 року.

Суддя
Мричко Н.І.