Справа № 817/1468/14
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1468/14

10 червня 2014 року 17год. 30хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Щербакова В. В. за
участю секретаря судового засідання
Таргоній А.В. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник Гаврилюк О.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3

до Відділ Державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із
адміністративним позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції про скасування постанови про
стягнення виконавчого збору.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, 23.04.2013 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби винесено постанову
про стягнення з нього виконавчого
збору у розмірі 199547,85 грн. При цьому,
державним виконавцем вказано, що
підставою для винесення такої
постанови стало не виконання у
добровільному порядку у встановлений
строк рішення Рівненського міського
суду про стягнення солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованості в розмірі
1995478,46 грн. Позивач вважає, що спірна
постанова про стягнення виконавчого
збору від 23.04.2013 року належить до
скасування, оскільки державним
виконавцем його не було належним чином
повідомлено про відкриття виконавчого
провадження.

Вказує, що йому стало відомо про
існування постанов про відкриття
виконавчого провадження та стягнення
виконавчого збору 04.12.2013 року. Пояснив,
що за адресою, зазначеною у
виконавчому документі, постанові про
відкриття виконавчого провадження від
15.04.2013 року та постанові про стягнення
виконавчого збору від 23.04.2013 року він не
проживав і не був зареєстрований. Крім
того, зазначив, що заборгованість перед
ПАТ «УкрСиббанк» погашена в повному
обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та надав пояснення
аналогічні, викладеним у позовній
заяві.

Представник відповідача подав
письмові заперечення проти позову у
яких позовні вимоги не визнав та просив
відмовити у їх задоволенні. На
обґрунтування поданих заперечень
зазначив, що постанову про відкриття
виконавчого провадження від 15.04.2014
року направлено на адресу позивача,
вказаній у виконавчому документі.
Згідно з відмітки Рівненського
відділення ТОВ «Укркур'єр» від 22.04.2013
року постанова про відкриття
виконавчого провадження позивачу не
вручена у зв'язку з тим, що адресат по
зазначеній адресі не проживає.
Представник відповідача зазначив, що
згідно з частини 1 статті 31 Закону
України «Про виконавче провадження»
боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі. Таким чином, вважає, що дії
відділу Державної виконавчої служби є
правомірними, а постанова про
стягнення виконавчого збору від 23.04.2013
року не належить до скасування.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
підстав, викладених у письмових
запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позовні вимоги слід задовольнити
повністю з огляду на наступне.

Наявними матеріалами справи
підтверджується, що 05.12.2013 року ОСОБА_3
звернулася до Рівненського міського
суду із скаргою на дії державного
виконавця та скасування спірної
постанови (а. с. 11).

Ухвалою Рівненського міського суду
від 30.12.2013 року в задоволенні вказаної
скарги ОСОБА_3 відмовлено (а. с. 13).

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області від 14.05.2014 року
ухвалу Рівненського міського суду від
30.12.2013 року скасовано та закрито
провадження по справі, оскільки
розгляд спору підвідомчий
адміністративним судам (а. с. 14, 15).

За таких обставин, судом визнані
причини пропуску позивачем строку
звернення до адміністративного суду
поважними, а тому суд продовжує розгляд
справи по суті.

Судом встановлено, що 06.02.2013 року
Рівненським міським судом Рівненської
області видано виконавчий лист
№1715/12317/12 про стягнення солідарно з
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованості в розмірі
1995478,46 грн.

15.04.2013 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№37503435 з виконання виконавчого листа
№1715/12317/12 та надано боржнику строк для
добровільного виконання - до 22.04.2013 року
(а. с. 10)

Вищевказану постанову про відкриття
виконавчого провадження направлено на
адресу позивача, вказаній у
виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1.

Разом з тим, така постанова ОСОБА_3 не
вручена у зв'язку з тим, що адресат по
зазначеній адресі не проживає.
Вищевказані обставини не
заперечувалися у судовому засіданні
представником відповідача та
підтверджуються витягом з реєстру №278
Рівненського відділення ТОВ
«Укркур'єр» від 22.05.2013 року (а. с. 24-27).

Як вбачається з копії паспорта
позивача останнім його місцем
реєстрації з 23.01.2009 року є АДРЕСА_2 Крім
того, у паспорті позивача наявна
відмітка про зняття його з реєстрації у
АДРЕСА_1 з 23.01.2009 року (а. с. 7).

23.04.2013 року у зв'язку з тим, що позивачем
не виконано рішення суду у
добровільному порядку в наданий для
цього строк - до 24.02.2013 року, державним
виконавцем відділу ДВС Рівненського
міського управління юстиції винесено
постанову ВП №37503435 про стягнення з
ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі
199547,85 грн. (а. с. 9).

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із частини 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 1статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Частина 1 статті 31 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

В розділі 3 п.3.19 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5 (далі - Інструкція)
зазначається, що надсилання документів
виконавчого провадження здійснюється
згідно з положеннями статті 31 Закону.

Подібні положення також закріпленні в
розділі 3 п.3.20 Інструкції, а саме - копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, які
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами за адресами,
зазначеними у виконавчому документі,
або іншими адресами, про які стало
відомо державному виконавцю, або
зазначеними у письмовій заяві сторони
виконавчого провадження.

Згідно із ч. 1 статті 35 Закону України
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладення
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Даючи оцінку спірним правовідносинам,
суд бере до уваги ту обставину, що
починаючи примусове виконання
виконавчого листа Рівненського
міського суду №1715/12317/12, державний
виконавець не пересвідчився, чи
отримана боржником постанова про
відкриття виконавчого провадження від
15.04.2013 року ВП №37503435, чи здійснені ним
дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Вищевказане свідчить про порушення
відповідачем вимог порядку надіслання
боржнику постанови про відкриття
виконавчого провадження та
протиправність винесеної постанови
про стягнення виконавчого збору від
23.04.2013 року ВП№37503435.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Оскільки, факт наявності у позивача
порушеного права знайшов своє
підтвердження в ході судового
розгляду, то поданий позов належить
задовольнити повністю.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано суду достатніх і
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, покладених в основу його
заперечень, а також не доведено
правомірність своїх дій та
бездіяльності.

За наведеного, вимоги позивача є
правомірними, обґрунтованими і
належать до задоволення повністю.

Згідно з ст. 94 КАС України судовий збір
присуджується на користь позивача з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції Конощука
Р.А. від 23.04.2013 року, якою постановлено
стягнути з ОСОБА_3 виконавчий збір у
розмірі 199547,85 грн.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3
із Державного бюджету судовий збір у
розмірі 399,10 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.