Справа № 753/3134/14-а(6а/753/131/14)
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/3134/14-а(6а/753/131/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Колесник
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 28 лютого 2014 року про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату державної та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи,

В С Т А Н О В И Л А:

14.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Дарницького районного суду м. Києва з
заявою про зміну способу та порядку
виконання постанови Дарницького
районного суду м. Києва від 06 липня 2011
року.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року в
задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить дану ухвалу
скасувати, як незаконну та
необґрунтовану, та постановити нову
ухвалу, якою задовольнити його заяву
про зміну способу і порядку виконання в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану ухвалу суду
- без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 06 липня 2011 року зобов'язано
управління пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
недоотриманої суми основної пенсії у
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів від мінімальної пенсії за
віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
29.12.2010 року, з урахуванням фактично
здійснених виплат.

Заявник просить змінити спосіб
виконання вказаної постанови
Дарницького районного суду м. Києва з
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва на Державну
казначейську службу України, Державну
виконавчу службу України шляхом
стягнення суми 63169,01 грн. згідно
довідки, виданої УПФ України в
Дарницькому районі м. Києва.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні заяви прийшов до висновку
про відсутність підстав для зміни
способу та порядку виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого
частини четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини
постанови суду першої інстанції та
синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відповідно до ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення державний
виконавець може звернутись до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Суд
розглядає дане питання і у виняткових
випадках може змінити чи встановити
спосіб та порядок виконання рішення
суду.

Підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує,
що "захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Оскільки, заявник фактично
просить суд в порядку вирішення
питання про зміну способу виконання
вже прийнятого рішення суду стягнути з
пенсійного фонду конкретну суму
коштів, то суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, що дане
питання не може вирішуватися при
розгляді заяви про зміну способу
виконання рішення ухвалою суду,
оскільки вирішення цього питання
порушило б межі судового розгляду в
ході даного провадження

Вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Аналогічна позиція висловлена
Вищим адміністративним судом України в
ухвалі від 12.02.2014 року у справі К/800/598/14.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу суду без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
28 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

О.М. Карпушова

А.Г.
Степанюк

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Степанюк А.Г.