Справа № 817/1115/14
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" червня 2014 р.
Справа № 817/1115/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю

представника позивача Сибірьова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Опорядбуд" на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"07" травня 2014 р. у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Опорядбуд" до Реєстраційної служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області Бенедищук
Інни Василівни про скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненський окружний адміністративний
суд постановою від 07 травня 2014 року
позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служба
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області Бенедищук
Інни Василівни про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №10004047
від 17.01.2014 року.

В решті позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог, позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить постанову в цій частині
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог. Зокрема
зазначає, що місцевий суд не врахував,
що одним із способів відновлення
порушеного права в розумінні Кодексу
адміністративного судочинства України
є зобов"язання відповідача вчинити
певні дії.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що скаргу
належить задовольнити, враховуючи
таке.

Приватне акціонерне товариство
"Опорядбуд" (далі - ПАТ "Опорядбуд")
звернулось в суд з позовом до
Реєстраційної служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області Бенедищук Інни
Василівни про визнання протиправним і
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №10004047 від 17.01.2014 року та
зобов'язання зареєструвати право
власності на будівлю: склад - майстерня,
літ. А - 1, за адресою: м. Рівне, вул.
Курчатова, 42.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказав, що відмова у державній
реєстрації права власності мотивована
тим, що подані документи не
відповідають вимогам або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, зокрема до органу
державної реєстрації подано дублікат
договору купівлі-продажу державного
майна від 30.06.1993 року, а саме цілісного
майнового комплексу за адресою: м.
Рівне, вул. Курчатова, 42. Зауважив, що
відповідно до вимог частини першої
статті 19 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004
року до переліку правовстановлюючих
документів на об'єкти нерухомості
входить договір. Також, згідно з
пунктом 27 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №703 від 22.06.2011 року,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, визначено, зокрема, і
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат. Крім того, відповідно до
підпункту 16 пункту 27 цього Порядку,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, можуть бути і інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.
Вказав, що позивачем державному
реєстратору, крім дублікату договору
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу, був наданий наказ
Регіонального відділення ФДМУ по
Рівненській області "Про підтвердження
права власності на об'єкти нерухомого
майна, які передані у власність покупцю
- державному підприємству СБМУ
"Опорядбуд" (правонаступник ПАТ
"Опорядбуд")" №194 від 18.07.2013 року, де у
складі переданих об'єктів нерухомості
зазначено такий об'єкт, як
склад-майстерня. Відтак, доводив, що
подані позивачем для реєстрації прав
власності документи та їх перелік
повністю відповідали вимогам
законодавства, а тому висновок
державного реєстратора про
неможливість встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, є безпідставним і
неправомірним.

В ході розгляду справи суд першої
інстанції встановив, що 17 січня 2014 року
для проведення державної реєстрації
права власності на будівлю:
склад-майстерня, літ. "А-1", по вул.
Курчатова, 42 в м. Рівне, ПАТ "Опорядбуд"
звернулося до відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області із
відповідною заявою. Бланк заяви
заповнено представником ПАТ
"Опорядбуд" Сибірьовим А.А.,
повноваження якого були підтверджені
довіреністю №05/03-01 від 05.09.2012 року, а
особа встановлена на підставі паспорта
громадянина України серії НОМЕР_1
виданого Рівненським МУ УМВС України в
Рівненській області 26.02.1999 року, копії
яких долучено до заяви. При подачі
заяви позивачем сплачено відповідні
суми державного мита.

Для реєстрації права власності були
подані наступні документи:

- дублікат договору купівлі-продажу
державного майна від 30.06.1993 року,
реєстраційний №1-4998 від 14.07.1993 року,
посвідчений державним нотаріусом
Олинець Т.І., виданий 07.11.2003 року Першою
Рівненською державною нотаріальною
конторою (а.с.9-15);

- свідоцтво про власність на майно
цілісного майнового комплексу №17 від
30.07.1993 року (а.с.16);

- копія наказу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Рівненській області №194 від
18.07.2013 року "Про підтвердження права
власності на об'єкти нерухомого майна,
які передані у власність покупцю -
державному підприємству СБМУ
"Опорядбуд" (правонаступник ПАТ
"Опорядбуд")" з додатком: "Перелік
нерухомого майна, що передається у
власність ДП СБМУ "Опорядбуд" (а.с.26-28);

- копія технічного паспорту інв. №76952
від 20.07.2013 року, виданого Рівненським
міським бюро технічної інвентаризації
на будівлю літ. А-1 "склад-майстерня" по
вул. Курчатова, 42 в м. Рівне (а.с.17-20);

- копія наказу Управлінням
містобудування та архітектури №155 від
12.07.2013 року про присвоєння промисловій
базі ПАТ "Опорядбуд" поштової адреси: м.
Рівне, вул. Курчатова, 42 (а.с.25);

- копія виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ №946184 від
18.11.2013 року (а.с.21).

Цього ж дня, 17 січня 2014 року, державний
реєстратор прав на нерухоме майно
Бенедищук І.В. прийняла рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №10004047. Рішення прийняте на
підставі статті 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV
від 01.07.2004 року та пунктів 16, 23 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяження затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№703 від 22.06.2011 року та мотивоване тим, що
подані документи не відповідають
вимогам та не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, зокрема,
до органу державної реєстрації подано
дублікат договору купівлі-продажу
державного майна, а саме: цілісного
майнового комплексу за адресою: м.
Рівне, вул. Курчатова, 42 (а.с.8).

Колегія суддів вважає, що відповідач
безпідставно відмовив позивачу у
державній реєстрації права власності
на будівлю.

Так, договір купівлі-продажу
державного майна від 30.06.1993 року,
реєстраційний №1-4998 від 14.07.1993 року,
посвідчений державним нотаріусом
Олинець Т.І. та зареєстрований наказом
директора фонду державно-комунального
майна Рівненської міської ради №416 від
14.07.1993 року. Вказаний договір свідчить
про факт набуття Товариством покупців
ДП СБМУ "Опорядбуд" в рамках
приватизації цілісного майнового
комплексу даного державного
підприємства. Створене даним
товариством покупців закрите
акціонерне товариство "Опорядбуд", яке
в подальшому перейменоване в Приватне
акціонерне товариство "Опорядбуд" є
правонаступником приватизованого
підприємства.

В договорі зазначено, що покупець купив
державне майно цілісного майнового
комплексу, який знаходиться за адресою:
м. Рівне, вул.Кн.Ольги,4, а також
промбазу, яка знаходиться в м. Рівне,
вул.Курчатова,42 на земельній ділянці,
наданій в постійне користування.

Акт передачі державного майна
підписаний між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Рівненській області та
Товариством покупців ДП СБМУ
"Опорядбуд" 30 липня 1993 року.

У зв'язку з тим, що вказаний акт містить
лише загальні найменування майна:
основні засоби, грошові кошти, запаси, в
тому числі незавершене будівництво і
їх вартість, ПАТ "Опорядбуд" отримало
від Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Рівненській області наказ №194 від
18.07.2013 року "Про підтвердження права
власності на об'єкти нерухомого майна,
які передані у власність покупцю -
державному підприємству СБМУ
"Опорядбуд" (правонаступник ПАТ
"Опорядбуд")" з додатком, в якому
наведено перелік усього нерухомого
майна, що передано у власність ДП СБМУ
"Опорядбуд".

З урахуванням Переліку майна, що
передано у власність за договором
купівлі-продажу державного майна від
30.06.1993 року, який є додатком до наказу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Рівненській області №194 від 18.07.2013 року,
ПАТ "Опорядбуд" є власником, зокрема, і
такого об'єкту нерухомості, як
склад-майстерня по вул.Курчатова,42 в м.
Рівне.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV
від 01.07.2004 року державна реєстрація
прав проводиться, зокрема, на підставі
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом (пункт 1); інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою (пункт 6).

Згідно з пунктом 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №703 від
22.06.2011 року (який був чинним на час
звернення позивача до відповідача та
прийняття спірного рішення),
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, визначено, зокрема, і
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат.

Відповідно до підпункту 16 пункту 27
цього Порядку, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, зокрема
є і інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Отже, таким документом може вважатися
виданий державним органом
приватизації Перелік майна, що
передано у власність за договором
купівлі-продажу державного майна від
30.06.1993 року ПАТ "Опорядбуд".

Таким чином, право власності позивача
на будівлю складу-майстерні
підтверджено належними документами.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, що вимога державного
реєстратора про можливість у позивача
зареєструвати право власності лише на
весь цілісний майновий комплекс не
ґрунтується вимогах законодавства.

Так, зокрема, згідно з абзацом другим
пункту 7 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №703 від 22.06.2011 року
(чинного на час існування спірних
правовідносин), заява про державну
реєстрацію подається щодо кожного
об'єкта нерухомого майна окремо.

Крім того, на сьогоднішній день позивач
взагалі позбавлений можливості
зареєструвати за собою право власності
на весь цілісний майновий комплекс,
оскільки частина придбаного за
договором купівлі-продажу від 30.06.1993
року майна вже відчужена, про що
свідчать відповідні відмітки
нотаріусів на останньому аркуші
дублікату договору.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004
року у державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Колегія суддів вважає, що подані
позивачем державному реєстратору
документи давали змогу встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Таким чином, реєстратор відмовляючи
позивачу у державній реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна,
діяв протиправно.

Суд першої інстанції, дійшовши
висновку про необхідність скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №10004047
від 17.01.2014 року, разом з тим, відмовив
позивачу в задоволенні позову в
частині зобов'язання відповідача
зареєструвати право власності
позивача на будівлю: склад-майстерня,
літ.А-1 за адресою: м. Рівне, вул.
Курчатова, 42, вказавши, що завдання
правосуддя полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання вимог права,
інакше порушується принцип розподілу
влади. Принцип розподілу влади не
допускає надання адміністративному
суду адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішень. При цьому, суди не вправі
втручатись в повноваження та
діяльність суб'єктів владних
повноважень, або ж підміняти їх.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині зобов"язання
відповідача зареєструвати право
власності на будівлю.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У даному випадку позивач оскаржив до
суду бездіяльність відповідача, яка
полягала у відмові зареєструвати право
власності на будівлю.

Суд встановив, що така відмова є
протиправною.

Частиною 4 статті 105 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може містити вимоги, зокрема про
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов"язання відповідача вчинити певні
дії.

Враховуючи викладені вимоги Закону,
колегія суддів вважає, що для повного
захисту порушених прав позивача
необхідно зобов'язати відповідача
зареєструвати право власності
позивача на будівлю: склад-майстерня,
літ.А-1 за адресою: м. Рівне, вул.
Курчатова, 42.

Таким чином, постанову суду першої
інстанції слід скасувати в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про зобов'язання відповідача
зареєструвати право власності
позивача на будівлю: склад-майстерня,
літ.А-1 за адресою: м. Рівне, вул.
Курчатова, 42, прийнявши в цій частині
нове рішення про задоволення позову.

В іншій частині постанову слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Опорядбуд"
задовольнити. Постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"07" травня 2014 р. скасувати в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про зобов"язання Реєстраційної служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області
зареєструвати за Приватним
акціонерним товариством "Опорядбуд"
право власності на будівлю -
склад-майстерню, літ.А-1 за адресою: м.
Рівне, вул. Курчатова, 42.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов"язати Реєстраційну службу
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області
зареєструвати за Приватним
акціонерним товариством "Опорядбуд"
право власності на будівлю -
склад-майстерню, літ.А-1 за адресою: м.
Рівне, вул. Курчатова, 42.

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
акціонерне товариство " Опорядбуд" вул.
Княгині Ольги,4,Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам:
Реєстраційна служба Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області вул.
Шевченка,45,м.Рівне,33013 Державний
реєстратор прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області Бенедищук Інна
Василівна АДРЕСА_1

4-третій особі: - ,