Справа № 2-а-11989/11
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Закаблук О.В.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Пилипенко
О.Є.,

суддів - Глущенко Я.Б.
та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області на постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 05 вересня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
Кагарлицького районного суду
Київської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 05 вересня 2011
року вказаний адміністративний позов
було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду від
05 вересня 2011 року відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було допущено неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, не довів ті обставини, які
ним було встановлено під час розгляду
справи, що у свою чергу стало причиною
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області - задовольнити, постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 05 вересня 2011 року
- скасувати та прийняти нову про
відмову у задоволенні позову, виходячи
із наступного.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивачка має право
на отримання підвищення до пенсії, як
інвалід 4 категорії та доплати до
пенсії за проживання у зоні посиленого
радіологічного контролю, у розмірі,
встановленому ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 10.08.2011
року.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанцій встановлено, що
ОСОБА_2 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4
категорії, що проживає на території
зони посиленого радіологічного
контролю, посвідчення серії НОМЕР_1.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», пенсії особам, віднесеним
до категорій 1,2,3,4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю, мають бути
підвищені у розмірі на одну мінімальну
заробітну плату.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796 особам, віднесеним до
категорії 4, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що судом першої інстанції
не було враховано, що 14.06.2011 року
Верховною Радою України прийнято Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» № 3491-VI, відповідно до якого п.
7 ч. 1 Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Згідно наведеної норми, визначення
порядку та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

На реалізацію наведеного положення
Закону України «Про внесення змін до
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» Кабінетом Міністрів України 06.07.2011
року прийнята постанова «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» № 745 (набрала
законну силу з 23.07.2011 року). Після втрати
чинності попередньої постанови було
прийнято постанову Кабінету Міністрів
від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Тобто з 23.07.2011 при нарахуванні належних
позивачу виплат застосуванню підлягає
постанова Кабінету Міністрів України
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» від 06.07.2011
року № 745, яка прийнята на реалізацію
вказаного Закону.

У зв'язку з цим відсутні підстави для
задоволення вимог позивачки за період
з 23 липня 2011 року щодо обов'язку
відповідача нараховувати та
виплачувати підвищення до пенсії,
відповідно до ст.. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. За таких обставин колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Кагарлицькому районі
Київської області - задовольнити,
постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 05 вересня 2011
року - скасувати та прийняти нову про
відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 100, 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області - задовольнити.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 05 вересня 2011
року - скасувати та прийняти нову, якою
у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити
в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.Є. Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя

Пилипенко О.Є.

Судді:

Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.