Справа № 810/3307/14
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року місто Київ
№ 810/3307/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Шевченко А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Ф»
(представник - Ярмола Артем
Юрійович)доДержавної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській
областіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Ф»
(представник - Ярмола Артем Юрійович),
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 14.02.2014 № прийняте з
порушенням норм матеріального права, є
таким, що суперечать нормам чинного
законодавства України та підлягає
скасуванню.

В призначений день та час у судове
засідання з'явився представник
позивача, представник відповідача в
судове засідання не з'явився, належним
чином повідомлений про дату, час і
місце розгляду справи, надіслав суду
клопотання про зупинення провадження у
справі для надання додаткового часу
для забезпечення виконання вимог
ухвали суду.

Враховуючи, що суд не зобов'язував
відповідача надавати будь-які докази, а
лише запропонував надати заперечення,
05.06.2014 процесуальні документи та
матеріали справи були отримані
уповноваженим представником
відповідача у приміщення суду, суд
дійшов висновку, що клопотання є
необґрунтованим і задоволенню не
підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, також немає інших перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, зазначених у статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, тому суд протокольною ухвалою
від 10.06.2014 вирішив подальший розгляд
справи проводити в порядку письмового
провадження.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив суд
позов задовольнити.

Від відповідача заперечень на
адміністративний позов не надходило.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи, та
оцінивши їх у сукупності, судом
встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Ф» є юридичною
особою, код за .

З матеріалів справи встановлено, що
27.01.2014 ДПІ у Києво-Святошинському
районі ГУ Міндоходів у Київській
області було проведено перевірку
позивача, за результатами якої
складено Акт від 27.01.2014 № 34/22-04 «Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
підприємства ТОВ «Фоззі-Ф», код за
, за грудень 2013 року».

Згідно Акта від 27.01.2014 № 34/22-04,
перевіркою встановлено арифметичні,
логічні помилки в податковій
декларації з ПДВ в рядках 18, 22, 24.

Перевіркою встановлено та в Акті
зафіксовано порушення позивачем
пункту 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України, пункту 4.6 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 № 1492,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228 (далі -
Порядок № 1492), в результаті чого
позивачем встановлено завищення
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на суму
ПДВ 131 828, 00 гривень.

Зі змісту Акта камеральної перевірки
вбачається, що Акт перевірки № 34/22-04 від
27.01.2014 (за грудень 2013) містить посилання
на те, що ДПІ у Києво-Святошинському
районі було проведено камеральну
перевірку звітності ТОВ «Фоззі-Ф» з ПДВ
за жовтень 2013 року, яким встановлено
порушення підпункту 14.1.11 пункту 14.1
статті 14, пункту 102.5 статті 102, підпункту
135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України,
що призвело до завищення залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду (р. 24 декларації) на
суму 131 828, 00 гривень (Акт перевірки від
03.12.2013 № 610/22-04).

На підставі цього Акта було винесено
податкове повідомлення-рішення форми
«В4» № від 10.12.2013, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми ПДВ за
жовтень 2013 на суму 131 828, 00 гривень. За
результатами розгляду первинної
скарги ГУ Міндоходів у Київській
області рішенням від 17.02.2014 №
400/10/10-36-10-01-206/1066 первинну скаргу
задовольнило, податкове
повідомлення-рішення № від 10.12.2013
скасувало.

В рішенні ГУ Міндоходів у Київській
області зазначено, що перевіркою,
фактично, встановлено порушення
Товариством заповнення додатку № 2 до
податкової декларації з ПДВ та поряд з
цим не встановлено порушень заповнення
податкової звітності (безпосередньо
декларації з ПДВ), а також не ставиться
під сумнів показники податкового
обліку, задекларовані Товариством у
декларації з ПДВ з посиланням на дані
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
обліку.

27.12.2013 вх. № 21 ТОВ «Фоззі-Ф» отримало
складений ДПІ у Києво-Святошинському
районі Акт № 649/22-04 від 23.12.2013 «Про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «Фоззі-Ф», код за , за
листопад 2013 року». Даний Акт складено
на підставі того, що була проведена
камеральна перевірка звітності з ПДВ
за жовтень 2013 року згідно Акта № 610/22-04
від 26.11.2013, а Товариство не врахувало у
звітності з ПДВ за листопад 2013 року
дані камеральної перевірки за жовтень
2013 року.

На підставі Акта перевірки № 649/22-04 від
23.12.2013 були винесені наступні податкові
повідомлення-рішення:

«В4» № від 15.01.2014, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість в
декларації з ПДВ за листопад 2013 року на
131 828, 00 гривень;

«Р» № від 15.01.2014, яким збільшено
розмір податкових зобов'язань з ПДВ на 7
811, 00 гривень та застосовано штрафні
санкції в розмірі 1 953, 00 гривень.

За результатами розгляду первинної
скарги ТОВ «Фоззі-Ф», ГУ Міндоходів у
Київській області рішенням від 04.04.2014 №
825/10/10-36-10-01-107 первинну скаргу
задовольнило, податкові
повідомлення-рішення № та
№ скасувало.

Таким чином, податковими органами було
визнано, що усі показники податкових
декларацій з ПДВ, що подані за жовтень
та листопад 2013 року ТОВ «Фоззі-Ф», були
правильними.

12.02.2014 вх. № 5 ТОВ «Фоззі-Ф» отримало
складений ДПІ у Києво-Святошинському
районі ГУ Міндоходів у Київській
області Акт № 34/22-04 від 27.01.2014, про що
зазначалося вище, яким встановлено
порушення на підставі того, що ТОВ
«Фоззі-Ф» не були враховані при подачі
звітності скориговані камеральними
перевірками показники попередньої
звітності з ПДВ за листопад та жовтень
2013 року.

На підставі Акта камеральної перевірки
від 27.01.2014 № 34/22-04, ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 14.02.2014 №
на суму завищення від'ємного значення
ПДВ в розмірі 73 748, 00 гривень.

Не погодившись із прийнятим податковим
повідомленням-рішенням, ТОВ «Фоззі-Ф»
розпочало процедуру адміністративного
оскарження, за результатами якого
податкові органи залишили без змін
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення (Рішення
Міндоходів від 15.05.2014 № 8537/6/99-99-10-01-15).

Позивач, не погодившись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до суду з даним позовом, в
якому просив суд визнати його
протиправним та скасувати.

Надаючи правової оцінки відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступних положень законодавчих актів.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п. 200.3 цієї ж
статті).

Відповідно до підпункту «б» пункту 200.4
статті 200 Податкового кодексу України
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
кредиту.

В жовтні 2013 року ТОВ «Фоззі-Ф» подало
податкову декларацію з ПДВ за вересень
2013 року. Податкова декларація була
прийнята податковим органом. За
результатами проведеної камеральної
перевірки порушень не виявлено.

Пункт 4.6 Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затверджений наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 № 1492 (у редакції наказу
Міністерства фінансів України 17.12.2012 №
1342) далі - Порядок № 1492) передбачає
наступне.

Якщо в результаті розрахунку різниці
між сумою податкових зобов'язань і
податкового кредиту отримано
позитивне значення, то заповнюється
рядок 18 декларації.

Якщо в результаті розрахунку значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань і податкового кредиту
отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума:

у декларації 0110 враховується у
зменшення суми податкового боргу за
попередні звітні (податкові) періоди з
податку на додану вартість, у тому
числі розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (відображається
у рядку 20.1 декларації), а решта
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду);

у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Рядок 20.1 у деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 не
заповнюється.

В декларації з ПДВ за вересень 2013 року
ТОВ «Фоззі-Ф» було заповнено р. 20.2
декларації - 131 828 гривень. Таким чином,
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту поточного періоду
(р. 19) було зараховане до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду.

Відповідно до пункту 4.6.4 Порядку № 1492,
якщо в наступному звітному податковому
періоді різниця між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту з урахуванням залишку такого
від'ємного значення минулого звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду, має від'ємне значення (рядок 22
декларації), до декларації 0110 подається
(Д2) (додаток 2).

Згідно пунктом 14.2 Порядку № 1492 додаток
№ 2 це довідка щодо залишку суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (Д2).

ТОВ «Фоззі-Ф» подало податкову
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року, в
якій був заповнений рядок р. 21 (залишок
від'ємного значення попереднього
звітного періоду) в сумі 131 828 гривень та
р. 21.1 (значення р. 20.2 декларації
попереднього звітного періоду) - 131 28
гривень.

До декларації з ПДВ за жовтень 2013 року
було подано додаток № 2 і відображена
сума - 131 828 гривень, але помилково було
зазначено, що цей залишок від'ємного
значенні виник в листопаді 2013 року.
Була допущена технічна помилка при
заповнені додатку Д2 до декларації з
ПДВ за жовтень 2013 року. В Д2 повинно було
бути зазначено, що ця сума виникла у
жовтні 2013 року. Проте дані самої
декларації були зазначені вірно.

Сума 131 828 гривень зазначена в додатку Д2
декларації з ПДВ за жовтень 2013 року
підтверджена даними попередніх
декларацій з ПДВ, зокрема за вересень
2013 року, та не може розглядатися як
помилка, що призвела до зміни
розрахунків із бюджетом, оскільки
використання залишку від'ємного
значення переднього звітного періоду,
як було помилково вказано позивачем за
листопада 2013 року, є неможливим при
подачі декларації з ПДВ за жовтень 2013
року. суд зазначає, що сама податкова
декларація була заповнена вірно.

В подальшому, залишок від'ємного
значення було перенесено до декларації
з ПДВ за листопад 2013 року, і, відповідно,
до декларації за грудень 2013 року,
оскільки цей залишок не був погашений.

Так, в декларації з ПДВ за грудень 2013
року було заповнено р. 21 (залишок
від'ємного значення попереднього
звітного періоду) в сумі 131 828 гривень та
р. 21.1 (значення р. 20.2 декларації
попереднього звітного періоду) - 131 828
гривень.

Зважаючи на те, що податкові органи
підтвердили, що позивач правомірно
переніс залишок від'ємного значення до
декларацій з ПДВ за жовтень та листопад
2013 року, отже ТОВ «Фоззі-Ф»
обґрунтовано та правомірно перенесло
залишок від'ємного значення до
декларації за грудень 2013 року.

Таким чином суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими та такими, що
відповідають нормам чинного
законодавства України та є підставами
для скасування податкового
повідомлення-рішення, а тому,
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

В силу пункту 1 частини другої статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім розгляду
справ про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, не надав
суду жодних доказів та пояснень, які
спростовували б твердження позивача, а
відтак, не довів правомірності своїх
дій та винесення відповідних рішень.

Суд, всебічно та об'єктивно дослідивши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 14.02.2014 № .

3. Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фоззі-Ф»
понесені ним судові витрати в розмірі
182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Шевченко А.В.