Справа № 0670/3364/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/9991/55122/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління житлового господарства
Житомирської міської ради до Відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про стягнення виконавчого збору,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління
житлового господарства Житомирської
міської ради на постанову
Житомирського окружного
адміністративного сулу від 25 червня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року Управління
житлового господарства Житомирської
міської ради звернулося до суду з
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору.

Постановою Житомирського
окружного адміністративного сулу від 25
червня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління житлового
господарства Житомирської міської
ради звернулося з касаційною скаргою, в
якій просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, здійснивши перевірку
доводів касаційної скарги, матеріалів
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі судових
рішень, ухвалених на користь ОСОБА_3,
Управління житлового господарства
Житомирської міської ради є одним із
солідарних боржників по відшкодуванню
матеріальної та моральної шкоди в сумі
17576 грн.53 коп.

Виконавчий лист у справі надійшов на
виконання до відповідача 15 лютого 2012
року.

Постановою державного виконавця від 15
лютого 2012року на підставі виконавчого
листа відкрито виконавче провадження і
боржнику надано семиденний строк для
виконання судового рішення.

Інші солідарні боржники ( ЖБК№2 та
Інспекція по благоустрою ) в
лютому-березні 2012 року внесли по 5858,84
грн. в погашення боргу, що підтверджено
фінансовими документами (а.с.26).

23 травня 2012 року державним виконавцем
винесена постанова про стягнення з
боржника - Управління житлового
господарства Житомирської міської
ради виконавчого збору в сумі 1757,65 грн.

На виконання судового рішення
начальник управління житлового
господарства ОСОБА_4 01 червня 2012 року
внесла кошти в погашення боргу 5858,84 грн.
та 1757,65 грн. в оплату виконавчого збору.

Постановою від 01 червня 2012 року
державним виконавцем знято арешт з
рахунків Управління житлового
господарства Житомирської міської
ради накладений згідно постанови від 23
травня 2012 року у зв'язку з її повним
виконанням.

11 червня 2012 року державним виконавцем
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
фактичним повним виконання рішенням
суду.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Частиною 3 статті 27 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що у
разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Згідно із частиною 1 статті 28 вказаного
Закону у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною третьою зазначеної норми
Закону передбачено, що постанова про
стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю. При наступних пред'явленнях
до виконання виконавчого документа
державному виконавцеві виконавчий
збір стягується в частині, що не була
стягнута при попередньому виконанні.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, у наданий постановою
державного виконавця від 15 лютого 2012
року для добровільного виконання
семиденний строк судове рішення не
виконано. Часткове погашення боргу в
сумі 11718,68 грн. іншими боржниками мало
місце 02 березня 2012 року.

Управлінням житлового господарства
рішення виконано в примусовому порядку
01 червня 2012 року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що оскільки
судове рішення виконано після наданого
строку для добровільного виконання, то
постанова державного виконавця про
стягнення виконавчого збору
ґрунтується на чинному законодавстві.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
житлового господарства Житомирської
міської ради відхилити, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного сулу від 25 червня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: