Справа № 9704/12/2070
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2014 р. м. Київ
К/800/40029/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Сватко А.О.

та представників сторін:

позивача - Данько О.О.,

відповідача - Манікало І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги Державного
підприємства "Завод імені В.О.
Малишева", Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013

та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 09.07.2013

у справі № 2а-9704/12/2070

за позовом Державного підприємства
"Завод імені В.О. Малишева"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у
м. Харкові Державної податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Завод ім. В.О.
Малишева" звернулося до суду про
скасування податкових
повідомлень-рішень: № від 23.02.2012;
№ від 23.02.2012; № від 23.02.2012;
№ від 23.02.2012; № від 23.02.2012.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013 позов
задоволено частково: скасовано
податкове повідомлення-рішення від
23.02.2012 № в частині визначення
податкового зобов'язання в сумі 1627607,50
грн.; скасовані податкові
повідомлення-рішення 23.02.2012 № та
№; скасоване податкове
повідомлення-рішення від 23.02.2012 №
в частині визначення податкового
зобов'язання в сумі 3266461,76 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013
скасовано постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
28.02.2013 в частині задоволення позову про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 23.02.2012
в частині визначення податкового
зобов'язання в сумі 3266461,76 грн. Прийнято
в цій частині нову постанову, якою в цій
частині позовних вимог відмовлено. В
іншій частині постанову залишено без
змін.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в частині
відмови у задоволенні позову та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Також, не погодившись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій в частині
задоволення позовних вимог та прийняти
нове рішення, яким повністю відмовити у
задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційні
скарги підлягають частковому
задоволенню, враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковим органом
проведено документальну планову
виїзну перевірку ДП «Завод імені В.О.
Малишева» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2010 по
30.09.2011, за результатами якої складено
акт від 07.02.2012 № 85/23-1/14315629, в якому
зафіксовано порушення позивачем вимог:

- п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.2.1 ст. 5, ст. 6, пп. 8.7.1
п. 8.7 ст. 8, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994р. (зі
змінами і доповненнями), пп. 135.4.1 п. 135.4
ст. 135, п.137.1 ст. 137, п.138.1, п. 138.8 ст. 138
розділу ІІІ, п. 7 підрозділу 4 розділу ХХ
Податкового кодексу України № 2755-VI від
02.12.2010 зі змінами і доповненнями, в
результаті чого завищено від'ємне
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в сумі 137 076 588 грн.;

- п. 3.1. ст. 3, п. 4.3 ст. 4, пп. «д» п. 6.5 ст. 6, пп.
7.3.6 п. 7.3, пп. 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5. п. 7.4, пп. 7.7.1, пп.
7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок
на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997
(зі змінами та доповненнями), п. 192.1 ст.
192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1,
п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами і
доповненнями), в результаті чого
завищено ПДВ, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на суму 962 992,00 грн.;
занижено ПДВ на суму 1 572 360 грн. ;
завищено від`ємне значення різниці між
сумою податкового зобов`язання та
податкового кредиту за вересень 2011
року на суму 12271,00 грн.;

- ст. 12 Закону України від 03.07.1992 N 2535-XII
"Про плату за землю" (зі змінами та
доповненнями), п. 284.3 ст. 284 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі
змінами і доповненнями), що призвело до
заниження земельного податку за період
з 01.04.2010 по 30.09.2011 на загальну суму 2 647
427,47 грн.

На підставі акта перевірки,
відповідачем 23.02.2012 прийняті спірні
податкові повідомлення-рішення:

- № , яким підприємству
донараховано суму ПДВ в розмірі 1572360,00
грн. та застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 393090,00 грн.;

- № , яким зменшено суму
бюджетного відшкодування по податку на
додану вартість в розмірі 962992,00 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 155518,75 грн.;

- № , яким зменшено розмір
від'ємного значення по податку на
додану вартість в розмірі 12271,00 грн.;

- №, яким зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в розмірі 137076588,00
грн.;

- № , яким підприємству
донараховано податку на земельний
податок з юридичних осіб в розмірі
2647427,47 грн. та застосовано штрафну
(фінансову) санкцію в розмірі 660103,93 грн.

Задовольняючі частково позов, суд
першої інстанції виходив з
неправомірності прийняття податкових
повідомлень-рішень № , № , а
також № в частині визнання
податкового зобов'язання в сумі 1627607,50
грн. та № в частині визначення
податкового зобов'язання в сумі 3266461,76
грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погодилася з висновками суду першої
інстанції в частині скасування
податкового-повідомлення рішення №
від 23.02.2012, зазначивши, що суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку, що у позивача виникло право
на пільгу з 01.01.2010. Крім того, з
матеріалів справи встановлено, що у
період з 01.04.2010 по 30.09.2011 ДП "Завод імені
В.О.Малишева" надавало в оренду
нежитлові приміщення, а земельний
податок у розмірі 32 945,71 грн. сплачено не
було.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції вважає такі висновки судів
попередніх інстанцій передчасними та
такими, що зроблені без повного та
всебічного з'ясування обставин у
справі.

Так, судами встановлено, що ДП «Завод
ім. В.О. Малишева» включено до складу
податкового кредиту у періоді , що
перевірявся, ПДВ по податковим
накладним, виписаним ТОВ
"ЕКО-Комуненерго", на підставі договору
оренди № 640дп від 01.10.2008 та актів
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за відповідні періоди, у загальній сумі
270 274 грн.

До СДПІ ВПП у м. Харкові листом від
05.07.2011 № 08-14/1385 надійшов акт №08-21/15 від
06.05.2011 Головного
Контрольно-ревізійного управління
України ревізії
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Завод імені
В.О. Малишева» за 2009-2010 роки та січень 2011
року та окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
2005-2008 роки.

Згідно з даним актом, було встановлено,
що слідчим відділом УСБУ в Харківській
області в ході проведення попередньої
ревізії до перевірки надано Рішення
Господарського суду від 16.12.2009 №27/362-09, в
якому зазначено, що «Позивач» (АКБ СР
«Укрсоцбанк») звернувся до
Господарського суду з позовною заявою,
згідно з якою просить суд задовольнити
вимогу «Позивача» за договором кредиту
від 22.09.2008 №805/6/18/8-116 в розмірі 6025548 дол.
США, що в еквіваленті складає 48544436,96
грн., звернути стягнення на предмет
іпотеки - нежитлову будівлю (літера Р/1-7)
загальною площею 17323,2 кв.м., що належить
ТОВ «ЕКО-Комуненерго».

Відповідно до п. 8.5 договору оренди від
01.10.2008 №640дп, дія договору припиняється
у разі невиконання Орендодавцем
обов`язків перед Банком по договору
кредиту та виникнення Банком прав
стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи наведене, суди дійшли
висновку, що оскільки рішенням
Господарського суду від 16.12.2009 № 27/362-09
АКБ СР "Укрсоцбанк" в особі Харківської
обласної філії до моменту продажу
предмету іпотеки надано право на
господарське управління предметом
іпотеки з правом укладання у якості
орендодавця договорів оренди, то ТОВ
"ЕКО-Комуненерго" не мало законних
підстав протягом 2010 року надавати
послуги з оренди приміщення та
складати акти здачі-приймання робіт
(надання послуг). Крім того, в ході
ревізії порушення усунуто шляхом
складання бухгалтерської довідки за
квітень 2011 року, згідно якої
підприємством проведено сторнування
взаємовідносин з ТОВ "Еко-Комуненерго"
по договору від 01.10.2008 № 640дп, та
проведено коригування заборгованості
перед ТОВ "Еко-Комуненерго" у бік
зменшення.

З урахуванням зроблених проводок,
станом на 30.09.2011 кредиторська
заборгованість перед ТОВ
"Еко-Комуненерго" складає 2262231,63 грн.,
яка обліковувалась на балансі
підприємства на початок 2010 року. Таким
чином, суди погодилися з висновками
перевіряючих щодо вищезазначених
порушень.

Однак, як стверджує позивач, ухвалою
Господарського суду Харківської
області про затвердження реєстру
кредиторів ДП «Завод ім. В.О. Малишева»,
грошові вимоги ТОВ «Еко-комуненерго» в
повному обсязі включено до реєстру
вимог кредиторів, у зв'язку з чим
наявність заборгованості перед ТОВ
«Еко-комуненерго» та, як наслідок,
підстави для формування податкового
кредиту встановлено рішенням суду, що
набрало законної сили.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що перевіркою повноти визначення
скоригованого валового доходу та
доходів, які враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
період з 01.04.2010 по 30.09.2011 встановлено їх
заниження всього у сумі 1610938,00 грн., у
тому числі Державним підприємством
"Завод імені В.О. Малишева" не включено
до складу доходу частину коштів за
продукцію, що надійшла від нерезидента
у загальній сумі 1098139,00 грн. та не
включено до складу валових доходів у 2
кварталі 2010 року частину суми коштів
(передплати) за продукцію, що надійшла
від покупця-нерезидента Heavy Industries Taxila
(Пакістан) на адресу комісіонера ДП ДК
"Укрспецекспорт" ДП СЗТФ "Прогрес"
згідно умов договору комісії від 10.06.2009
№ Д-71-01/2009/П-642.

Так, як стверджує відповідач, судами не
враховано, що маркетингові послуги, які
пов'язані з реалізацією товару на
зовнішньому ринку, отримані за
договором комісії у складі звітів
комісіонери ДП ДК «Укрспецекспорт»,
ДЗТІП «Промоборонекспорт»,
консультаційні та юридичні послуги,
отримані за договорами комісії у
складі звітів комісіонера ДП ДК
«Укрспецекспорт», ДП «СТЗФ «Прогрес» є
об'єктом оподаткування ПДВ.

Крім того, як зазначив відповідач,
судами не було враховано, що по
господарських операціях позивача з ТОВ
«Металл-Ресурс» та ТОВ ХП «Механік» не
було укладено договорів у письмовій
формі, які визначають досягнення між
ними згоди щодо усіх істотних умов
поставки ТМЦ та виконання послуг. За
придбані товари позивачем частково не
проведено оплату за вказаний товар, з
посиланням на зміну кредитора за
угодою, та докази на підтвердження
укладання такої угоди не надано.

Також, відповідач посилається на те, що
позивачем не надано доказів
транспортування придбаних у ТОВ
«Черкаський хімічний завод «Синтез»
ТМЦ ні під час проведення перевірки, ні
під час розгляду справи.

За наведених обставин, судам слід
врахувати наведені вище обставини та
з'ясувати характер та зміст спірних
операцій, дослідити усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції, наявність у підприємства
основних засобів та трудових ресурсів,
необхідних для вчинення дій, що
становлять зміст відповідних операцій,
і на підставі цього зробити
вмотивований висновок про те, чи
відбувся дійсний рух активів між
учасниками відповідних операцій.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі, щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до ч. 2 ст.
227 КАС України.

При новому розгляді, слід взяти до
уваги вищезазначене та прийняти
законне і обґрунтоване рішення
відповідно до норм матеріального,
процесуального права, надати належну
правову оцінку обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Державного
підприємства "Завод імені В.О.
Малишева", Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013 та
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.07.2013
скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль