Справа № 826/968/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2014 р. м. Київ
К/800/60897/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі
судового засідання за участю
представника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві Зайця В.С. (суддя-доповідач),
Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г., Петриченко
Ю.П., Попчук Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Саарланд Буд Інвест» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Саарланд Буд
Інвест» (далі - ТОВ «Саарланд Буд
Інвест») пред'явило позов до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в м. Києві (далі - Інспекція
ДАБК в м. Києві) про скасування
постанови відповідача № 03/13 від 08 січня
2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
червня 2013 року в задоволенні вимог
адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року апеляційну скаргу ТОВ
«Саарланд Буд Інвест» задоволено,
рішення суду першої інстанції
скасовано та винесено нову постанову,
якою позовні вимоги ТОВ «Саарланд Буд
Інвест» задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано
постанову Інспекції ДАБК в м. Києві №
03/13 від 08 січня 2013 року.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанцій скаржник
оскаржив його.

У касаційній скарзі Інспекції ДАБК в м.
Києві, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, просить рішення
суду апеляційної інстанції скасувати,
а рішення суду першої інстанції
залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що відповідачем
було проведено позапланову перевірку
дотримання ТОВ «Саарланд Буд Інвест»
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання будівельних робіт по вул.
Шолом-Алейхема, 11-а у м. Київ.

За результатами перевірки складено Акт
від 27 грудня 2012 року та встановлено, що
за вказаною адресою позивачем
виконується капітальний ремонт
житлового будинку з порушенням п. 1.9, п.
1.10, п. 1.11, п. 1.17, п. 3.2, п. 3.3, п. 4 ДБН А.3.1-5-2009
«Управління, організація і технологія.
Організація будівельного
виробництва», а саме загальний журнал
робіт не ведеться належним чином,
відсутні у повній мірі акти на
приховані роботи, відсутні спеціальні
журнали, відсутній календарний графік
виконання робіт, не забезпечені
безпечні умови праці, будівельний
майданчик захаращено будівельним
сміттям.

27 грудня 2012 року відповідачем винесено
припис про зупинення виконання
будівельних робіт до усунення
допущених правопорушень і надано
позивачу термін до 27 січня 2013 року для
усунення виявлених порушень.

28 грудня 2012 року відповідачем складено
протокол про вчинення правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, яким
зафіксовано порушення пункту 6 частини
3 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

За допущення правопорушення
Інспекцією ДАБК у м. Києві 08 січня 2013
року притягнуто позивача до
відповідальності у вигляді штрафу.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем допущені порушення у
сфері містобудівної діяльності, та не
доведено, що документи, які вимагалися
відповідачем, під час перевірки, були
надані представником позивача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
зазначив, що позивачу не було надано
можливості захисту законних прав та
інтересів, а постанова від 08 січня 2013
року винесена відповідачем передчасно
та з порученням вимог чинного
законодавства України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
зазначеною позицією суду апеляційної
інстанції не погоджується із огляду на
наступне.

Статтею 7 Закону України «Про основи
містобудування» від 16 листопада 1992
року № 2780-ХІІ передбачено, що державне
регулювання у сфері містобудування
здійснюється Верховною Радою України,
Кабінетом Міністрів України, Верховною
Радою та Радою Міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими державними
адміністраціями, органами місцевого
самоврядування, а також спеціально
уповноваженими органами з питань
містобудування та архітектури, іншими
органами в порядку, встановленому
законодавством.

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ
(далі - Закон № 3038-VІ) інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України,
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» від 14 жовтня 1994 року №
208/94-ВР (надалі - Закон № 208/94ВР) справи
про правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами.

Частиною 3 статті 41 Закону України №
3038-VІ передбачено, що посадові особи
інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів; складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону; видавати
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року № 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок № 553).

Пунктом 5 названого порядку
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Згідно пункту 22 Порядку № 553 постанова
про накладення штрафу складається у
трьох примірниках. Перший примірник
постанови у триденний строк після її
прийняття вручається під розписку
суб'єкту містобудування (керівнику або
уповноваженому представнику суб'єкта
містобудування) або надсилається
рекомендованим листом з повідомленням,
про що робиться запис у справі. Два
примірники залишаються в інспекції,
яка наклала штраф.

Як вбачається із матеріалів справи за
результатами ревізії встановлено, що
ТОВ «Саарланд Буд Інвест» виконує
будівельні роботи з капітального
ремонту житлового будинку з порушенням
ДБН А.3.1- 5-2009 «Організація будівельного
виробництва», а саме неналежне ведення
виконавчої документації, буд майданчик
захаращено будівельним сміттям, чим
порушено п. 1.19, п. 1.10, п. 1.11, п. 1.17, п. 3.2, п.
3.3, п. 4 ДБН А.3.1-5-2009 «Управління,
організація і технологія. Організація
будівельного виробництва».

Доводи суду апеляційної інстанції, що
ТОВ «Саарланд Буд Інвест» не могло
порушити норми ДБН А.3.1.-5-2009
«Управління, організація і технологія.
Організація будівельного виробництва»
у зв'язку із тим, що управління
будівництва даного об'єкту не здійснює
є безпідставними з тих підстав, що саме
ТОВ «Саарланд Буд Інвест» є
генпідрядною організацією та виконує
будівельні роботи на вищезазначеному
об'єкті.

Окрім того апеляційним судом не
враховано, що відповідно до пункту 6
частини 3 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» саме
суб'єкти містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення, зокрема ведення
виконавчої документації з порушенням
будівельних норм, державних стандартів
і правил.

Відповідності до пункту 21 Порядку № 553
у разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Припис, виданий за результатами
перевірки, та протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, в якому зазначається про
час та дату розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, були направлені
рекомендованим з повідомленням листом
на адресу позивача.

Акт складений за результатами
перевірки від 27 грудня 2012 року був
отриманий особою, яка була присутня під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме виконробом ТОВ «Саарланд Буд
Інвест» ОСОБА_6

Також колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
невірними висновки суду апеляційної
інстанції про те, що оскільки постанова
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 03/13 від 08 січня 2013 року, а в
приписі від 27 грудня 2012 року про
зупинення виконання будівельних робіт
до усунення допущених правопорушень
надано позивачу термін для такого
усунення до 27 січня 2013 року, вона
винесена передчасно, так як позивачу не
було надано можливості для захисту
законних прав та інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи
позивача притягнуто до
відповідальності відповідно до пункту
6 частини 3 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», а
саме за ведення виконавчої
документації з порушенням будівельних
норм, державних стандартів і правил, а
не за невиконання припису,
відповідальність за яке передбачено
пунктом 1 частини 6 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
посадові особи Інспекції ДАБК у м.
Києві під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
діяли відповідно до статті 19
Конституції України на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законами України та
постанова про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 03/13 законна.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Фактичні обставини справи судами
першої та другої інстанції встановлено
повно і правильно, а тому колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає необхідним постанову
суду апеляційної інстанції скасувати,
постанову суду першої інстанції
залишити в силі.

Керуючись статтями ст. ст. 220, 221, 226, 230, 232
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року скасувати, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 19 червня 2013 року залишити в
силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: