Справа № 520/17702/13-а
Суддя: Огренич І. В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-а/520/80/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом та просить
визнати неправомірною та скасувати
постанову № 998 від 27 листопада 2013 року
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, посилаючись на те, що
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області 08 листопада 2013 року
проводилася позапланова перевірка
відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», в результаті якої було
складено протокол про адміністративне
правопорушення, на підставі якого 27
листопада 2013 року було винесено
постанову № 998, якою було встановлено,
що ОСОБА_1 не виконала припис № 921 від 02
жовтня 2013 року щодо усунення порушень
містобудівного законодавства за
адресою: АДРЕСА_1, без посилань на
які-небудь факти та конкретні виявлені
порушення. Із зазначеною постановою
№998 про визнання винною ОСОБА_1, у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 188-42ч.1
КУпАП, та накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800
гривень позивачка не погоджується,
зазначивши, що взагалі не приймала
участь при проведенні перевірки, не
знала та не була належним чином
повідомлено про місце і час її
проведення та складення припису від 02
жовтня 2013 року, протоколу про
адміністративне правопорушення та
постанови № 998. Крім того, ОСОБА_1 була
позбавлена права приймати участь в
ході перевірки у зв'язку з тим, що не
проживає за адресою: АДРЕСА_1, а мешкає
за адресою, АДРЕСА_3. Також, інспектор
ОСОБА_3 порушуючи вимоги закону та
КУпАП, ігноруючи відсутність особи, не
повідомленої належним чином, яку
визнав винною, (вказав що остання від
підпису відмовилась), при цьому
допустив неодноразові помилки при
складанні протоколу та постанови № 998,
а саме: визнав винною особу на прізвище
«ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1», зазначив
місце проживання: АДРЕСА_4, не підписав
протокол про адміністративне
правопорушення, якій склав
одноособово, діяв з перевищенням
службових повноважень наслідком яких
являється завдання значної шкоди
позивачці. Тобто, дані, які зафіксовані
в протоколі та постанові № 988 являються
не відповідними дійсності, а тому
позивачка вважає її незаконною та
такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивачки - ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась, надала до суду
заяву, якою позовні вимоги підтримала
та просила задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області у судовому засіданні
31 січня 2014 року позовні вимоги не
визнав, в останнє судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
про причини неявки до суду не
повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.
Державний контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи
(далі - інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю).

Як встановлено у судовому засіданні,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області 08 листопада 2013 року
проводилася позапланова перевірка
відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», в результаті якої було
складено протокол про адміністративне
правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за
ст. 188-42ч.1 КУпАП, на підставі якого 27
листопада 2013 року було винесено
постанову № 998 по справі про
адміністративне правопорушення, якою
було встановлено, що ОСОБА_1 не виконала
припис № 921 від 02 жовтня 2013 року щодо
усунення порушень містобудівного
законодавства за адресою: АДРЕСА_1. Як
вбачається з зазначеної постанови,
ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 188-42 ч.1 КУпАП, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 256
КпАП України у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення); місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Протокол
підписується особою, яка його склала, і
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи,
яка притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання.

Тобто, протокол про адміністративне
правопорушення це офіційний документ і
до нього висуваються певні вимоги,
перелік який наведений в ст. 256 КпАП
України, що обов'язково повинні бути
закріплені у протоколі для того, щоб
він мав відповідну силу і щоб його
неможливо було заперечувати, в тому
числі відомості щодо особи
правопорушника, а саме: прізвище, ім'я і
по-батькові, дату і місце народження,
місце проживання, телефон, посада,
зарплата, освіта, сімейний стан,
кількість осіб що перебувають на
утриманні, чи притягувалася особа
раніше до відповідальності
(адміністративної, кримінальної),
документ, що посвідчує особу порушника.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, позивачка не проживає за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
довідкою від 20 грудня 2013 року № 73,
наданою ОК «Добра родина», а відповідно
до довідки ТОВ «Золота Чайка» від 20
грудня 2013 року, ОСОБА_1 мешкає за
адресою АДРЕСА_3, крім того позивачка не
приймала участь в ході перевірки,
оскільки не була належним чином
повідомлена про місце і час її
проведення та складення відповідних
документів, а саме: припису від 02 жовтня
2013 року, протоколу про адміністративне
правопорушення від 08 листопада 2013 року
та постанови № 998 від 27 листопада 2013
року, що свідчить про те, що особа була
позбавлена можливості скористатись
своїми правами, передбаченими ст. 268
КпАП України.

З тексту протоколу про адміністративне
правопорушення від 08 листопада 2013 року
вбачається, що винною особою визнано
особу на прізвище «ОСОБА_1», замість
«ОСОБА_1», зазначено місце проживання:
АДРЕСА_4, протокол не підписаний особою,
яка його складала, у графі «підпис
особи, що притягується до
адміністративної відповідальності»
зазначено, що особа від підпису
відмовилась, у той час як позивачка
взагалі була відсутня під час його
складання.

У відповідності з нормами с. 254 КУпАП,
протокол про адміністративне
правопорушення складається у випадку
здійснення правопорушення. Протокол
про адміністративне правопорушення, у
разі його оформлення, складається у
двох екземплярах, один з яких під
розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Оскільки,
інспектором були допущенні
неодноразові помилки при складанні
протоколу, всупереч діючого
законодавства ст. 256 КУпАП суд
приходить до висновку, що даний
протокол не може бути доказом вини саме
ОСОБА_1, оскільки містить недостовірні
відомості про особу, щодо якої
розглядається справа, опис обставин,
установлених при розгляді справи, у
зв'язку з чим постанова № 988 суперечить
приписам ст. 283 КУпАП.

Також, в протоколі перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності від 08
листопада 2013 року інспектор не
заповнив дані розділу 2,3,4,5 протоколу,
не вказано ніяких фактів стосовно
будівництва. При цьому, при проведенні
перевірки істотним є визначення
суб'єкту вчинення правопорушення, його
вид, а також період вчинення
правопорушення оскільки Закон України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» передбачає декілька видів
відповідальності за одне
правопорушення, у вигляді різного
розміру штрафних санкцій так зокрема і
звільнення від відповідальності в
цілому.

В адміністративному судочинстві
принцип верховенства права та
законності зобов'язує суд надавати
законам та іншим нормативно - правовим
актам тлумачення у спосіб, який
забезпечує пріоритет прав осіб при
вирішенні справи. Тлумачення законів
та нормативно - правових актів не може
спричиняти несправедливих обмежень
прав осіб.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представник відповідача, в ході
судового розгляду, не довів суду
законність і обґрунтованість
прийнятого ним рішення та вчинених
дій, крім того не надав суду для огляду
припис від 02 жовтня 2013 року, який був
підставою для притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності.

При таких обставинах, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і
підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 158 - 163 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати неправомірною та
скасувати постанову № 998 від 27
листопада 2013 року Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про накладення на
ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у
сфері містобудівельної діяльності у
розмірі 6800 гривень.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги.

Суддя
Огренич І. В.