Справа № 256/1507/14-а
Суддя: Федорчук М. М.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №256/1507/14-а
Провадження №2-а/256/94/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року

м.Донецьк

Суддя Калінінського районного
суду м. Донецька Донецької області
Федорчук М.М. розглянувши у письмовому
провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі міста Донецька
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на те, що вона з квітня 2010
року перебуває на обліку та отримує
пенсію в управлінні Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька.

У травні 2013 року вона звернулася до
суду з позовом до відповідача про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.
Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька від 07.10.2013 по справі №
256/4106/13-а (2а/256/118/2013) відповідача було
зобов'язано провести перерахунок та
виплату пенсії з 01.05.2013 року з
урахуванням сум індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, з яких
сплачено страхові внески з урахуванням
фактично отриманих сум.

Не погодившись з таким рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04.12.2013 по
справі № 256/4106/13-а апеляційна скарга
відповідача, залишена без задоволення,
вказана постанова Калінінського
районного суду м. Донецька без змін.

Листом від 18.02.2014 № 37/К-17-01-01 відповідач
повідомив позивачку про те, що розмір
пенсії був обчислений згідно ст. 37
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням внесених змін Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011року у розмірі 80% від
суми заробітної плати та складає 3590,76
грн.

Позивачка вважає такі дії відповідача
протиправними у зв'язку з наступним.

На час призначення пенсії, статтею 37
Закону України «Про державну службу»,
було передбачено, що за кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати. Пенсію
призначено відповідачем в квітні 2010
року у розмірі 90% від суми заробітної
плати, відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу».

Попередніми рішеннями суду було
встановлено порушення її прав при
призначенні пенсії в квітні 2010 року,
під час якого при обрахунку заробітної
плати для призначення пенсії були
враховані не всі складові заробітної
плати. Саме ці неправомірні дії
відповідача потягли за собою вимушений
перерахунок пенсії, проведений за
рішенням суду. За таких обставин
положення Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011, який набрав чинності з 01.10.2011
року до спірних правовідносин
застосуванню не підлягають.

Крім того, вказаними рішеннями судів
відповідача було зобов'язано зробити
саме перерахунок пенсії з урахуванням
сум індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, а не
призначити пенсію. Призначення пенсії
не оскаржувалося.

Таким чином, при виконанні рішень
Калінінського районного суду м.
Донецька та Донецького апеляційного
адміністративного суду відповідач
зобов'язаний зробити перерахунок
пенсії з урахуванням сум індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки, матеріальної допомоги на
вирішення соціально - побутових питань
у розмірі 90% від сум заробітної плати,
тобто в тому розмірі, який було
передбачено ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції чинній на
момент призначення пенсії).

Позивачка ОСОБА_2 належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
адміністративного позову до суду не
прибула.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився надав суду заяву
про розгляд справи без його участі в
порядку письмового провадження.

Представник Відповідача в судове
засідання не з'явився, надав листа з
проханням розглядати справу за
відсутності його представника та
заперечення щодо задоволення вимог,
які обґрунтував тим, що 06.04.2010 року
Позивач звернувся до Управління із
заявою про призначення пенсії.
Розпорядженням № 180894 від 07.06.2010 року
Позивачу з 06.04.2010 року було призначено
пенсію у розмірі 90 % від заробітної
плати. Постановою Калінінського
районного суду м. Донецька від 07.10.2013
року та ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04.12.2013 року по справі № 256/4106/13-а було
встановлено порушення прав Позивача
при призначенні йому пенсії, і що саме
ці неправомірні дії Управління
потягнули за собою вимушений
перерахунок пенсій, проведений за
рішенням суду. Однак вказаними
рішеннями розпорядження Управління №
180894 від 07.06.2010 року про призначення
Позивачу пенсії не визнавалося
протиправним, чи неправомірним, більш
того, Позивач оскаржував саме відмову в
здійсненні перерахунку пенсії (рішення
Управління від 17.05.2013 року № 90). Жодним
рішенням суду, яке вступило в законну
силу не встановлено факту порушення
Управлінням прав Позивача при
призначенні йому у 2010 році пенсії.
Таким чином, твердження Позивача про
те, що рішеннями суду були встановлені
порушення Управлінням прав Позивача
при призначенні йому пенсії не
відповідають дійсності і не
підтверджуються доказами. Крім цього у
своїй позовній заяві Позивач вказав, що
призначення Позивачу пенсії не
оскаржувалось. Управління призначило
Позивачу пенсію відповідно до наданих
Позивачем довідок про складові
заробітної плати, в яких індексація
заробітної плати, матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань не
зазначені. Суд зобов'язав Управління
включити в розрахунок пенсії складові,
які почали враховуватися при
визначенні розміру пенсії у зв'язку зі
зміною практики правозастосування та
після правомірного призначення такої
пенсії. Враховуючи вищевикладене,
Управління вважає, що пенсія Позивачу
призначена без порушення норм
законодавства, оскільки це не
встановлено рішенням суду. Тому
перерахунок пенсії Позивача не може
вважатися відновленням порушеного
права пенсіонера на пенсію в більшому
розмірі. Крім того Позивач вказує, що
положення ЗУ «Про заходи законодавчого
реформування пенсійної системи» не
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, посилаючись на ч. 1 ст. 58
Конституції України, відповідно до
якої закони та інші нормативно-правові
акти не мають зворотної дії в часі.
Перерахунок пенсії здійснюється у
відповідності до норм чинного, на
момент здійснення такого перерахунку,
норм законодавства. Сутність
перерахунку пенсії полягає у
повторному визначенні розміру пенсії з
урахуванням тих змін, що впливають на
розмір пенсії та відбулися після
призначення такої пенсії. Таким чином,
розмір призначеної пенсії може
змінюватися у зв'язку зі змінами в
законодавстві чи в практиці його
застосування, які визначають складові
пенсії чи правила обчислення такої
пенсії. Управління вважає, що
застосування норм діючого
законодавства при перерахунку пенсії
жодним чином не порушує положення ч. 1
ст. 58 Конституції України, оскільки
Управлінням здійснюється перерахунок
(не призначення пенсії) і саме з дати
звернення за таким перерахунком (тобто
з 01.05.2013 року), а не з дати призначення
пенсії (положення законодавства, які
передбачають, що перерахунок
здійснюється саме з моменту звернення
пенсіонера за перерахунком,
перешкоджають зворотній дії у часі
норм діючого законодавства). На
виконання постанови Калінінського
районного суду від 07.10.2013 року по справі
№ 256/4106/13-а Управління здійснило
позивачу перерахунок пенсії
відповідно до п. 1 Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, крім абзацу
одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто
тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6
розділу II цього Закону, які набирають
чинності з 1 січня 2012 року. На момент
звернення Позивача за перерахунком
пенсії Закон України «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи» вже вступив в законну силу,
тобто Управління при здійсненні
перерахунку зобов'язане керуватися
положеннями Закону України «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи», адже норми цього Закону
визначають розмір пенсії державного
службовця. При здійсненні перерахунку
пенсії Управління не може керуватися
нормами законодавства, яке втратило
чинність. Крім цього, відповідно до
положень ч. 2 ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу», перерахунок пенсії
державного службовця здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії. Такі суми
заробітної плати можуть враховуватися
лише у 80% розмірі. Відповідно до п. 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи», обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом. Відповідно до ст.
2 Закону України «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи», максимальний розмір пенсії
(крім пенсійних виплат або щомісячного
довічного грошового утримання
призначених (перерахованих) відповідно
до Митного кодексу України ( 92-15 ),
законів України "Про державну службу" (
3723-12 ), "Про прокуратуру" ( 1789-12 ), "Про
статус народного депутата України" (
2790-12 ), "Про Національний банк України" (
679-14 ), "Про Кабінет Міністрів України" (
2591-17 ), "Про дипломатичну службу" ( 2728-14 ),
"Про службу в органах місцевого
самоврядування" ( 2493-14 ), "Про судову
експертизу" ( 4038-12 ), "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" ( 796-12 ), "Про державну
підтримку засобів масової інформації
та соціальний захист журналістів" (
540/97-ВР ), "Про наукову і науково-технічну
діяльність" ( 1977-12 ), "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" ( 2262-12 ), "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ),
"Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ), "Про
судоустрій і статус суддів" ( 2453-17 ),
Постанови Верховної Ради України від 13
жовтня 1995 року "Про затвердження
Положення про помічника-консультанта
народного депутата України" ( 379/95-ВР ),
не може перевищувати десяти
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином у п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи» йдеться саме про обмеження
максимального розміру пенсії понад
десять прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність, а не про будь-яке інше
обмеження розміру пенсії. Отже,
виходячи із системного аналізу
положень ст. 2 ЗУ «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи» та п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи», обмеження розміру пенсії,
встановлені ЗУ «Про заходи
законодавчого реформування пенсійної
системи» не поширюються на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом лише в
питанні обмеження такої пенсії
максимальним розміром в десять
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність.
При перерахунку Позивачу пенсії такого
обмеження Управлінням допущено не
було. А тому Управління вважає, що
позовні вимоги щодо визнання дій
Управління неправомірними та
зобов'язання Управління здійснити
Позивачу перерахунок призначеної
раніше пенсії у розмірі 90% від
заробітної плати Позивача є такими, що
не ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства та не підлягають
задоволенню. Позивач просить
зобов'язати Управління здійснити
перерахунок пенсії у розмірі 90% з 01.05.2013
року. Однак Управління уже здійснило
Позивачу перерахунок з 01.05.2013 року
розпорядженням № 180894 від 24.12.2013 року. За
перерахунком пенсії у розмірі 90%
відсотків Позивач до Управління не
звертався.

Оскільки усі сторони, які приймають
участь у розгляді цієї справи, будучи
належним чином повідомленими про дату,
час та місце розгляду справи, заявили
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності, справ розглянута
відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України, у
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
розглянувши адміністративну справу в
межах заявлених вимог, перевіривши
матеріали справи та надані документи,
прийшов до висновку, що позов є
обґрунтованим та таким що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу, на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

З огляду на положення ст.37 Закону
України «Про державну службу», які були
чинні саме на час призначення пенсії
позивачу, пенсійний орган повинен був
зробити перерахунок пенсії позивачці
на підставі судового рішення, виходячи
з розміру 90% від суми її заробітної
плати, на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Дійсно, Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт
9) стаття 37 Закону України «Про державну
службу» викладена в редакції,
відповідно до якої на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, у вищезазначеній редакції
Закон застосовується до пенсій, які
призначаються з 01.10.2011 року.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ
Калінінського району м.Донецька з
06.04.2010 р., як державний службовець, що
отримує пенсію за віком, яка була
призначена позивачу згідно із Законами
України «Про державну службу» та
«Прозагальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в розмірі 90%
заробітної плати.

З 01.05.2013р. на підставі рішеннь суду
пенсія ОСОБА_2 була перерахована в
розмірі 80% заробітної плати про що їй
було повідомлено листом УПФУ.

На час виходу на пенсію ОСОБА_2 має стаж
державної служби 27 років 2 місяців 29
днів, тобто пенсія повинна була їй
призначатися в розмірі 90 % від суми її
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Враховуючи те, що на час призначення
пенсії ОСОБА_2, під час чого були
порушені права позивача, пенсія
призначалась у відсотковому
відношенні відповідно до діючої на той
час редакції ст. 37 Закону України "Про
державну службу", а також те що в 2013 році
позивачка звернулась до відповідача не
за новим перерахунком розміру її
пенсії в розумінні ст. 37-1 Закону
України "Про державну службу", а за
відновленням своїх прав, порушених при
призначені їй пенсії, під час якого при
обрахунку її заробітної плати для
призначення пенсії були враховані не
всі складові заробітної плати, суд
вважає, що ОСОБА_2 має право на
отримання пенсії в розмірі 90%
заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 7, 8, 23, 70, 71, 159, 158-163, 167 КАС України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі міста Донецька
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі міста Донецька
щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з
01.05.2013р. в розмірі 80 відсотків від
заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі
міста Донецька здійснити з 01.05.2013 р.
перерахунок та виплатити пенсію
державного службовця ОСОБА_2 в розмірі
90 відсотків від заробітної плати з
урахуванням фактично виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ:
М.М.Федорчук

07.04.2014