Справа № 2а-1609/2а-374/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/800/13435/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області до Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області про зобов'язання вчинити дії
по скасуванню постанови державного
виконавця, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року та постанову Київського районного
суду м. Полтави від 19 квітня 2012 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року позивач - ГУПФ України
в Полтавській області звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив скасувати постанову
Відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Полтавській області у виконавчому
провадженні ВП № 28713525 про стягнення
виконавчого збору від 25.11.2011 року та про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 25.11.2011
року.

Постановою Київського районного суду
м. Полтави від 19 квітня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року, адміністративний позов
задоволено частково, а саме скасовано
постанову відповідача від 25.11.2011 року
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Суди попередніх інстанцій, частково
задовольняючи позовні вимоги,
мотивували свої рішення тим, що
відповідач під час винесення
оскаржуваної постанови про стягнення
виконавчого збору діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб
передбачений Законом України «Про
виконавче провадження», однак при
винесенні постанови про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій не
підтвердив належним чином саму суму
витрат, у зв'язку з чим постанова
відповідача від 25.11.2011 року про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій є
протиправною.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій в частині
відмови в задоволенні позовних вимог,
як таких, що ухвалені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити в цій частині нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що судове рішення виконане
ним добровільно, а тому підстави для
стягнення з позивача виконавчого збору
та витрат на проведення виконавчих дій
відсутні.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Постановою Київського районного суду
м. Полтави Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області зобов'язано здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_4 з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати з 15.02.2011 року по 13.09.2011 року
включно з урахуванням проведених
виплат. На виконання зазначеного
рішення 13.09.2011 року Київським районним
судом м. Полтави виданий виконавчий
лист № 2а-6428/11.

16.11.2011 року державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Міщаніним О.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа Київського
районного суду м. Полтави № 2а-6428/11, якою
позивачу надано семиденний строк для
добровільного виконання.

У зв'язку з невиконанням позивачем
вказаної постанови державним
виконавцем підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області винесена постанова від 25.11.2011
року про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 1360 грн., а
також постанову про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій у сумі 57,41 грн.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Частиною 3 статті 159 КАС України
встановлено, що обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд касаційної інстанції вважає, що при
розгляді справи судами першої та
апеляційної інстанцій не дотримано
вимог процесуального права від яких
прямо залежало правильне по суті
вирішення справи.

Суди попередніх інстанцій в своїх
рішеннях покликались на те, що
постановою Київського районного суду
м. Полтави у справі № 2а-6428/11,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_4 з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати з 15.02.2011 року по 13.09.2011 року
включно з урахуванням проведених
виплат. На виконання зазначеного
рішення 13.09.2011 року Київським районним
судом м. Полтави виданий виконавчий
лист № 2а-6428/11.

В свою чергу, матеріали справи не
містять належним чином завірених копій
вказаного судового рішення та
виконавчого листа, судами попередніх
інстанцій вони не досліджувались та не
оглядались. Також судами попередніх
інстанцій не з'ясовано момент набрання
постановою Київського районного суду
м. Полтави у справі № 2а-6428/11 законної
сили.

Крім того, судами попередніх інстанцій
не надано належної правової оцінки
доводам позивача про те, що судове
рішення виконано ним добровільно у
встановлений строк.

Зокрема, не досліджено обставин щодо
відкриття виконавчого провадження,
момент отримання позивачем постанови
про відкриття виконавчого провадження,
чи було виконано судове рішення
частково або повністю і чи було таке
виконання можливе в строки визначенні
постановою відповідача, чи мало місце
добровільне виконання.

Вказані обставини слід було встановити
шляхом дослідження матеріалів
виконавчого провадження ВП № 28713525.

З огляду на це, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
прийшла до висновку, що суди попередніх
інстанцій повно та всебічно не
дослідили обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
рішення судів ухваленні з порушенням
положень статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України
передбачено, що суд касаційної
інстанції за наслідками розгляду
касаційної скарги має право скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд або для
продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми
судовими інстанціями, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року та постанову Київського районного
суду м. Полтави від 19 квітня 2012 року у
справі № 2а-1609/2а-374/12
скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска