Справа № 638/4455/14-а
Суддя: Цвіра Д. М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року

м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого судді - Цвіри Д.М.,

за участю секретаря - Надьон Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова про
визнання дій незаконними та
зобов'язання призначення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
адміністративний позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова про
визнання дій незаконними та
зобов'язання призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона працювала в
Національній академії прокуратури
України на посаді доцента кафедри
організації роботи та управління в
органах прокуратури по 31 грудня 2013
року з персональним званням - класним
чином радника юстиції.

27 грудня 2013 року згідно довідки МСЕК
позивачу було встановлена 2 група
інвалідності (загальне захворювання).

31 грудня 2013 року позивач була
звільнена з посади у зв`язку з виходом
на пенсію по інвалідності відповідно
до частини 9 статті 50-1 Закону України
„Про прокуратуру", що підтверджується
наказом по Національній академії
прокуратури України №1067-к від 31 грудня
2013 року.

15 січня 2014 року позивач звернулася з
заявою до Управління пенсійного фонду
України в Дзержинському районі міста
Харкова про призначення їй пенсії по
інвалідності у відповідності з статтею
50-1 Закону України «Про прокуратуру». До
заяви про призначення пенсії по
інвалідності позивач надала
відповідачу наступні документи: Наказ
№ 1067-к від 31.12.2013р. про звільнення,
Довідка № 34 від 31.12.2013р. про
підтвердження стажу роботи в органах
прокуратури, Довідка № 35 від 31.12.2013р.
про підтвердження стажу роботи в
органах прокуратури з розшифровкою
трудової книжки, Довідка № 1 від 10.01.2014р.
№ 18-1зп про заробітну плату, виданої
Генеральною прокуратурою України,
Додаток до довідки від 10.01.2014р. № 18-1зп,
трудову книжку, довідку МСЕК від
27.12.2013р. Але в порушення вимог закону
Управління пенсійного фонду України в
Дзержинському районі міста Харкова
листом від 23.01.2014 року позивачу було
відмовлено в призначенні пенсії по
інвалідності відповідно до статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» з
посиланням на те, що їй необхідно мати
стаж роботи в органах прокуратури 10
років, а викладацька діяльність в
Академії прокуратури України не
відноситься до роботи в органах
прокуратури та не прирівняна до них.
Тому позивачу була призначена пенсія
по інвалідності 2 групи відповідно до
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 27.12.2013 року згідно
довідки МСЕК.

З винесеним рішення відповідача не
згодна, воно суперечить ст. 51 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 47 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру», ст. 9
Закону України «Про державну службу»

Крім того, п/п 6 (5) та 7 (4) пункту 4
статті 1 „Положення про класні чини
органів прокуратури України",
затвердженого Постановою Верховної
Ради України від 06 листопада 1991року
№1795-XII не зазначено різниці між
працівниками органів прокуратури та
працівниками учбових закладів
прокуратури, щодо присвоєння класних
чинів.

В статтях 3,4,8 Дисциплінарного
Статуту прокуратури України,
затвердженого постановою Верховної
Ради України 06.11.1991 року №1796-XII зі
змінами від 17.05.2012 року №4711-VI не
зазначені різниці між працівниками
органів прокуратури та працівниками
учбових закладів прокуратури, які
мають класні чини.

З Довідки № 34 від 31.12.2013р. про
підтвердження стажу роботи в органах
прокуратури, Довідки № 35 від 31.12.2013р.
про підтвердження стажу роботи в
органах прокуратури з розшифровкою
трудової книжки та Довідки № 1 від
10.01.2014р. № 18-1зп про заробітну плату,
виданої Генеральною прокуратурою
України, вбачається, що позивач
працювала в органах прокуратури
України та підтверджено 13 (тринадцять)
повних років роботи в органах
прокуратури прокурором, слідчим чи на
посадах у науково-навчальних закладах.

Так, позивач вважає, що її робота на
посадах в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України з
класним чином радника юстиції згідно
Положення про класні чини повністю
підпадає під дію статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», щодо
призначення їй пенсії по інвалідності
в розмірах, передбачених частиною
першою цієї статті, за наявності стажу
роботи в органах прокуратури не менше 10
років.

Саме період роботи з 19.10.1994 року по
31.12.2013 року відповідно до трудової
книжки та довідки № 34, 35 від 31.12.2013 року,
виданої Національною академією
прокуратури України, відповідач
відмовляється зарахувати до стажу
роботи прокурора.

Враховуючи викладене відповідачем
було прийняте незаконне рішення про
відмову в призначенні мені пенсії по
інвалідності 2 групи відповідно до
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» у зв'язку з ти, що воно не
відповідає актам законодавства, а саме
статтями 50-1, 56 Закону України «Про
прокуратуру», статтями 1, 2, 9, 37 Закону
України «Про державну службу».

В судове засідання позивач та
представник позивача з'явились,
представник позивача подав суду заяву
в якій зазначив, що позов підтримує,
справу просить розглядати за його
відсутністю.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, подав суду
заяву про розгляд справи за його
відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» прокурори і слідчі
зі стажем роботи не менше 20 років, у
тому числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. До 20-річного стажу
роботи, що дає право на пенсію за
вислугою років, зараховується час
роботи на прокурорських посадах,
перелічених у статті 56 цього Закону, в
тому числі у військовій прокуратурі,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Стаття 56 Закону України «Про
прокуратуру» роз'яснює, що під поняттям
прокурор слід розуміти: Генеральний
прокурор України та його заступники,
підпорядковані прокурори та їх
заступники, старші помічники і
помічники прокурора, начальники
управлінь і відділів, їх заступники,
старші прокурори і прокурори управлінь
і відділів, які діють у межах своєї
компетенції.

Законом України «Про прокуратуру»
також встановлено, що право на пенсію
за вислугу років мають особи, які
безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії працюють в
органах прокуратури чи в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України, а
також особи, звільнені з
прокурорсько-слідчих посад органів
прокуратури за станом здоров'я, у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату працівників та у зв'язку з
обранням їх на виборні посади органів
державної влади чи органів місцевого
самоврядування.

Крім того, необхідно зазначити, що
стаття 1-3 Положення про Інститут
підвищення кваліфікації Генеральної
прокуратури України встановлює, що це
відомчий спеціалізований учбовий
заклад, який утворюється,
реорганізується та ліквідується
Генеральним прокурором України.

Згідно до наказу Генерального
прокурора України № 164ш від 16.10.1996 року
«Про структуру і штати Інституту
підвищення кваліфікації Генеральної
прокуратури України» Інститут
включений в структуру Генеральної
прокуратури України на правах
управління. Визначено відповідність
посад працівників Інституту посадам
працівників Генеральної прокуратури
України, що відображено в додатках №№
1,2,3 до наказу.

Таким чином займані позивачем
посади в Інституті підвищення
кваліфікації Генеральної прокуратури
України, посади в філіалі Академії
прокуратури України при Генеральній
прокуратурі України, посади в
Інституті підвищення кваліфікації
кадрів Академії прокуратури України,
посади в Інституті підвищення
кваліфікації кадрів Національної
Академії прокуратури України, посади в
Інституті підготовки кадрів
Національної Академії прокуратури
України та посади в Національній
Академії прокуратури України - в
навчально-методичному відділі та
викладачем, старшим викладачем та
доцентом з класним чином повністю
підпадає під дію статей 50-1, 56 Закону
України «Про прокуратуру».

Враховуючи вищевикладене, відмова
Управління пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова
призначити ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності 2 групи відповідно до
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» є необгрунтованою та
незаконною.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6, 17, 18, 105, 162 КАС України, ст.ст. 50-1, 56
Закону України «Про прокуратуру»,
ст.ст. 1, 2, 9, 37 Закону України «Про
державну службу» , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова про
визнання дій незаконними та
зобов'язання призначення пенсії
задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління
пенсійного фонду України в
Дзержинському районі міста Харкова від
23.01.2014 року про відмову в призначенні
пенсії по інвалідності 2 групи ОСОБА_1
відповідно до статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру».

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в
Дзержинському районі міста Харкова
призначити пенсію по інвалідності 2
групи відповідно до статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» з дня
настання права, з 27 грудня 2013 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1.

Постанова може бути оскарження до
апеляційного суду через Дзержинський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя

Д.М.Цвіра