Справа № 805/3029/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
справа №805/3029/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

при секретарі: Борисовій А.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3
(довіреність від 28.11.2014 р.),

представника відповідачів 1,2:
Калиновської М.М. (довіреності від
30.05.2014

та від 17.12.2013),

відповідача 3: Слєпцова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
управління Укртрансінспекції у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Укртрансінспекції у Донецькій області,
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті, Голови
комісії, спеціаліста відділу
ліцензування та адміністративних
послуг управління Укртрансінспекції у
Донецькій області Слєпцова Дениса
Івановича, заступника начальника
управління - начальника відділу
Державного контролю та нагляду за
безпекою на наземному транспорті
управління Укртрансінспекції у
Донецькій області Кушніра Олександра
Івановича про визнання незаконними
дій, скасування акта, визнання
недійсним наказу та зобов'язання
здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
даним позовом, в якому, з урахуванням
уточнення, просив визнати незаконними
дії заступника начальника управління -
начальника відділу Державного
контролю та нагляду за безпекою на
наземному транспорті управління
Укртрансінспекції у Донецкій області
Кушніра О.І. щодо відмови в особистому
доступі до документів і власноручному
їх фотокопіюванні; визнати незаконними
дії комісії управління
Укртрансінспекції у Донецькій області
під головуванням Слєпцова Дениса
Івановича щодо складання акту № 216 від
18.12.2013 р. про відмову ліцензіата в
проведенні позапланової перевірки;
скасувати цей акт; визнати недійсним
наказ Державної інспекції України на
наземному транспорті № 1039 від 24.12.2013р.
«Про прийняття рішення щодо анулювання
ліцензії» в частині, що стосується
ОСОБА_2, та зобов'язати управління
Укртрансінспекції у Донецькій області
направити до Державної інспекції
України на наземному транспорті
подання про відновлення дії ліцензії
Міністерства транспорту та зв'язку
України НОМЕР_2 від 24.05.2006 р.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року позов задоволено частково, а саме:
визнано недійсним наказ Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті від 24 грудня 2013
року № 1039 в частині анулювання
ліцензії ОСОБА_2 від 7 липня 2012 року
НОМЕР_2, в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням, позивач
та перший відповідач подали апеляційні
скарги, в яких посилаються на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також неповне з'ясування обставин
справи, при цьому, позивач на
обґрунтування своєї скарги наголошує
на тому, що твердження суду першої
інстанції про відсутність обов'язку
відповідачів у наданні особистого
доступу до документів суперечить
статтям 18,19 Закону України «Про
звернення громадян» та статті 6 Закону
України «Про інформацію». Крім того,
апелянт наголошує на
необґрунтованості висновків суду щодо
віднесення спірного акту до
документів, які не породжують правові
наслідки, оскільки на підставі цього
акту було прийнято рішення про
позбавлення його права здійснювати
підприємницьку діяльність. Просить
змінити постанову суду, задовольнивши
позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач, в свою чергу, просить
скасувати постанову суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю,
посилаючись на правомірність своїх
дій, при цьому зазначає, що жодним
нормативно-правовим актом не
передбачено обов»язок управління
Укртрансінспекції щодо надіслання
додаткових запитів відносно перевірки
фактів, викладених у зверненнях
громадян, підприємств, установ,
організацій, які є підставою для
здійснення позапланового заходу. Такі
факти можуть бути перевірені вже в
процесі проведення відповідної
перевірки, в той час, як позивачем були
створені явні перешкоди для її
проведення. Крім того, апелянт
зазначає, що згідно з п. 2.10 Положення
про порядок контролю за додержанням
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України 02.07.2010 р.
№ 429, про проведення позапланової
перевірки ліцензіат завчасно не
попереджається, а інших норм щодо
обов'язків перевіряючого органу
повідомляти ліцензіата про проведення
позапланової перевірки законодавством
не визначено.

В судовому засіданні учасники судового
розгляду доводи своєї апеляційної
скарги підтримали та заперечували
проти доводів апеляційної скарги свого
опонента.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до наступного.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 18 квітня 2000 року
виконавчим комітетом Донецької
міської ради, свідоцтво про державну
реєстрацію № 490404. 6 липня 2012 року
Головною державною інспекцією на
автомобільному транспорті йому видана
ліцензія серії НОМЕР_2 за видом
господарської діяльності: надання
послуг з перевезення пасажирів і
небезпечних вантажів автомобільним
транспортом, дозволений вид робіт:
внутрішні перевезення пасажирів
автобусами, підстава - рішення про
видачу ліцензії від 19 червня 2012 року №
182, строк дії ліцензії з 7 липня 2012 року -
необмежений.

17 грудня 2013 року першим відповідачем
прийнятий наказ № 216 про створення
комісії з проведення позапланової
перевірки позивача за
місцезнаходженням та в
автотранспортних засобах, на підставі
якого видане посвідчення посадовим
особам першого відповідача на
проведення позапланової перевірки
дотримання ліцензіатом Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом відповідно
до видів робіт, визначених Законом
України "Про автомобільний транспорт"
відповідно до отриманої ліцензії серії
НОМЕР_2 від 7 липня 2012 року на підставі
листа Управління Державтоінспекції
ГУМВС України в Донецькій області від 14
листопада 2013 року № 9/10372 за період з 7
липня 2012 року по 18 грудня 2013 року у
термін з 17 по 18 грудня 2013 року.

18 грудня 2013 року першим відповідачем
складений акт № 216 про відмову
ліцензіата в проведенні позапланової
перевірки, з якого вбачається, що під
час намагання членів комісії провести
позапланову перевірку додержання
ОСОБА_2 вимог Ліцензійних умов комісія
прибула за адресою АДРЕСА_1, де склад
комісії ніхто не зустрів, двері до
приміщення ніхто не відчинив; у
телефонній розмові, за номером
зазначеним у ліцензійній справі,
ліцензіат повідомив, що діяльністю з
перевезення пасажирів автобусами не
займається, документи, що
підтверджують дотримання ліцензійних
умов відсутні; подальші спроби знайти
або зв'язатися з ліцензіатом
результату не дали; жодних письмових
пояснень надано не було. Також в даному
акті зазначено, що відповідно до
підпункту 7.9.1 Положення про порядок
контролю за додержанням Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом відповідно
до видів робіт, визначених Законом
України "Про автомобільний транспорт",
дії ОСОБА_2 є відмовою ліцензіата в
проведенні позапланової перевірки.

24 грудня 2013 року другим відповідачем
прийнятий наказ № 1039, яким анульована
ліцензія ОСОБА_2, при цьому, в якості
підстави проведення перевірки
визначений лист управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Донецькій області від 14 листопада 2013
року № 9/10372, а підставою для анулювання
ліцензії визначено акт про відмову
ліцензіата у проведенні позапланової
перевірки виконання Ліцензійних умов
від 18 грудня 2013 року № 216.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб»єктів владних
повноважень адміністративні суду
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несправедливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
установлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції дійшов висновку про
протиправність дій відповідача, який
не довів суду, що діяв у відповідності
до законодавства, при цьому, суд
виходив з наступного.

Так, згідно зі статтею 9 Закону України
"Про автомобільний транспорт" (Закон №
2344-ІІІ), пункту 18 Переліку органів
ліцензування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 14 листопада 2000 року № 1698, пунктів
1.3., 1.4., 1.5. Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом,
затверджених наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України 2 липня 2010
року № 429, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 27 липня
2010 року за № 562/17857, органом
ліцензування, уповноваженим на
здійснення ліцензування господарської
діяльності з надання послуг з
перевезення пасажирів, небезпечних
вантажів, багажу автомобільним
транспортом, є Державна інспекція
України з безпеки на наземному
транспорті.

Відповідно до ч.8 ст.20 Закону України
"Про ліцензування певних видів
господарської діяльності" (Закон №
1775-ІІІ), ст..ст.6, 9 Закону України "Про
автомобільний транспорт", пунктом 1.3.
Положення про порядок контролю за
додержанням Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з надання послуг з перевезення
пасажирів, небезпечних вантажів,
багажу автомобільним транспортом,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України 2 липня 2010
року № 429, управління
Укртрансінспекції у Донецькій області
як територіальний орган Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті, в межах своїх
повноважень, здійснює контроль за
додержанням ліцензіатами Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з надання послуг з
перевезення пасажирів, небезпечних
вантажів, багажу автомобільним
транспортом, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 2 липня 2010 року № 427 (далі -
Ліцензійні умови) шляхом проведення
планових і позапланових перевірок.

Згідно з ч.10 ст.20 Закону № 1775-ІІІ
позапланові перевірки здійснюють
органи ліцензування або спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування лише на підставі
надходження до них у письмовій формі
заяви (повідомлення) про порушення
ліцензіатом ліцензійних умов або з
метою перевірки виконання
розпоряджень про усунення порушень
ліцензійних умов.

Так, підставою для проведення
позапланової перевірки перший
відповідач визначив лист управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Донецькій області "Інформація про
недоліки в роботі по забезпеченню
безпеки дорожнього руху в діяльності
ПП ОСОБА_2" від 14 листопада 2013 року №
9/10372.

Проте, як установлено судом, даним
листом управління Державтоінспекції
ГУМВС України в Донецькій області
повідомило першого відповідача про те,
що за позивачем зареєстровані 4
транспорті засоби, по яким виявлені
порушення транспортного
законодавства, при цьому, як вбачається
з листа Донецького міського
комунального підприємства
"Донміськпастранс" від 24 січня 2014 року
№ 17/14а-54, з яким у позивача укладений
договір про надання послуг по
диспетчерському управлінню та
регулюванню автотранспорту, у позивача
працював тільки один автомобіль
НОМЕР_1.

Крім того, як вірно зазначає суд першої
інстанції, вказаний лист містить в собі
лише загальні речення та посилання на
законодавство України і не наводить
жодного конкретного факту щодо
виявлених порушень, тому його не можна
вважати належним доказом наявності
порушення позивачем ліцензійних умов
та підставу для проведення
позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 2.10. Положення про
порядок контролю за додержанням
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з надання
послуг з перевезення пасажирів,
небезпечних вантажів, багажу
автомобільним транспортом,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України 2 липня 2010
року № 429 (надалі - Положення) ліцензіат
завчасно не попереджається.

В свою чергу, відповідно до пункту 7.9
Положення відмовою ліцензіата від
проведення планової (позапланової)
перевірки вважається: відмова
ліцензіата або уповноваженої особи
надати всі необхідні документи, що
підтверджують додержання вимог
Ліцензійних умов; створення
ліцензіатом або уповноваженою особою
перешкод для проведення комісією
планової (позапланової) перевірки
(відмова в доступі комісії на
територію, до будівель, споруд та інших
приміщень); непризначення
уповноваженої особи, яка має право
представляти інтереси ліцензіата під
час проведення планової (позапланової)
перевірки, у разі відсутності
керівника ліцензіата (юридичної особи)
або ліцензіата фізичної особи -
підприємця.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" складання
акту про відмову ліцензіата в
проведенні позапланової перевірки є
підставою для прийняття рішення щодо
анулювання ліцензії.

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції, що пункт 2.10 Положення
не надає дозволу відповідачам взагалі
не повідомляти про проведення
перевірки позивача та сприймати
відсутність фізичної особи за місцем
проживання як відмову ліцензіата від
проведення перевірки, в той час, як
належних доказів на підтвердження
своїх доводів щодо повідомлення
позивача про проведення перевірки,
зокрема, телефоном суб»єктом владних
повноважень суду не надано.

До того ж, як вбачається з листка
непрацездатності, позивач під час
проведення перевірки перебував на
стаціонарному лікуванні в лікарні,
тому не міг якимось чином чинити
перешкоди відповідачеві у здійсненні
перевірки чи відмовлятися від її
проведення та надання документів.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції, що відповідачами не
доведена обґрунтованість та наявність
підстав для прийняття спірного наказу
про анулювання ліцензії позивачу і, як
наслідок, обгрунтованість позовних
вимог в цій частині.

Щодо решти позовних вимог, судова
колегія зазначає наступне.

Так, доводи апелянта-позивача про
порушення відповідачем норм Закону
України «Про звернення громадян» не
знайшли свого підтвердження під час
судового розгляду.

Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_2
від 09.01.2014 (а.с.18), він просив надати
можливість власноруч зробити
копіювання документів перевірки, при
цьому, заява не містить прохання
ознайомитися з матеріалами перевірки,
про що він наголошує в апеляційній
скарзі.

Статтею 18 Закону України «Про
звернення громадян» передбачено право
особи на ознайомлення з матеріалами
справи, при цьому, не йдеться про
особисте фотокопіювання цих
матеріалів, тому стверджувати про
порушення відповідачем вимог
вищенаведеного Закону безпідставно.

До того ж, копії матеріалів перевірки
були надані позивачеві наступного дня
(а.с.7).

Стосовно скасування акту № 216 та
визнання протиправними дій щодо його
складання, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції, що
спірний акт не є рішенням суб»єкта
владних повноважень, яке має якісь
юридичні наслідки для позивача, він є
засобом здійснення владним суб»єктом
своїх повноважень. Рішенням, яке має
негативні правові наслідки для
позивача, є наказ від 24 грудня 2013 року
№ 1039 про анулювання ліцензії.

Щодо вимог позивача про зобов»язання
управління Укртрансінспекції у
Донецькій області направити до
Державної інспекції України на
наземному транспорті подання про
відновлення дії ліцензії Міністерства
транспорту та зв'язку України НОМЕР_2
від 24.05.2006 р. колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо їх зайвості, оскільки
скасування спірного наказу
автоматично поновлює дію ліцензії, до
того ж, направлення такого подання не
передбачено діючим законодавством.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
справу вирішено правильно, без
порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційних скарг висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління
Укртрансінспекції у Донецькій області
- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року в адміністративній справі №
805/3029/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини ухвали,
ухвала в повному обсязі складена 20
червня 2014 року.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко