Справа № 805/5763/14
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 р.
Справа № 805/5763/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Аканова О.О.
розглянув в порядку письмового
провадження справу за позовом ОСОБА_1
до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, третя особа -
Управління Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання незаконною та
скасування вимоги Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №
Ф-29155-17-у від 21.02.2014 року про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 1218,67 грн.,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, третя особа -
Управління Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання незаконною та
скасування вимоги Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №
Ф-29155-17-у від 21.02.2014 року про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 1218,67 грн.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що оскаржувана вимога
прийнята відповідачем із порушенням
статті 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в редакції
Закону України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" № 3609-VI, що
набрав чинності 06 серпня 2011 року.
Положення наведеної статті звільняють
фізичних осіб-підприємців, що
перебувають на спрощеній системі
оподаткування та є пенсіонерами за
віком від обов'язку щодо нарахування та
сплати єдиного соціального внеску за
себе. Отримання позивачем пенсії по
втраті годувальника не змінює факту
досягнення нею пенсійного віку, що
негативно позначилось на її
працездатності. Посилаючись на
відсутність обов'язку сплачувати
єдиний внесок позивач зауважила на
незаконності нарахування відповідачем
недоїмки з єдиного внеску в розмірі
1218,67 грн., а тому спірна вимога підлягає
скасуванню.

Сторони в судове засідання не
з'явились, надали до суду заяви про
розгляд справи в письмовому
провадженні та про розгляд справи без
участі.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає можливим розглянути справу у
письмовому провадженні. За приписами
ч.1 статті 41 Кодексу адміністративного
судочинства України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви, суд встановив наступне.

Позивач, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем,
зареєстрована Виконавчим комітетом
Красноармійської міської ради 20
листопада 2007 року, номер запису про
державну реєстрацію 2 004195, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_1. Згідно
свідоцтва серії НОМЕР_2, позивач є
платником єдиного податку з 1 січня
2012року. Згідно виданої Управлінням
пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі довідки від 2 грудня 2013 року, з 09
червня 2011 року по 31 липня 2011 року
позивач отримувала пенсію за віком при
повному стажі, з 1 серпня 2011 року
отримує пенсію по втраті годувальника.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.03.2014 року
у адміністративній справі № П/805/69/14
встановлені вищевказані обставини
щодо вказаної пенсіонерки та між тими
самими сторонами у справі.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За приписами ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили,
в одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

21.02.2014 Красноармійською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області сформовано вимогу №
Ф-29155-17-у про сплату боргу (недоїмки) в
сумі 1218,67 грн.

Правомірність визначення відповідачем
недоїмки позивача за єдиним внеском,
наявність підстав для формування
вимоги є спірним питанням цієї справи.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати,
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначені в
Законі України від 8 липня 2010 року № 2464
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон 2464),
який набрав чинності з 1 січня 2011 року.

Єдиним внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) є консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та нарегулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках,передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (пункту 2
частини 1 статті 1 Закону 2464).

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 4
Закону 2464, крім інших, платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону
2464 платник єдиного внеску зобов'язаний:
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; вести облік виплат
(доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади.

Згідно підпункту 3 частини 1 статті 7 та
частини 11 статті 8 Закону 2464 фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, нараховують
єдиний внесок у розмірі 34,7 відсотка на
суми, самостійно визначені, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 07
липня 2011 року статтю 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" доповнено
частиною четвертою такого змісту:
"Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування". Зазначений
Закон набрав чинності 06 серпня 2011 року.

Отже, стаття 4 Закону № 2464 в редакції,
яка діє з 06 серпня 2011 року, виключає з
числа платників єдиного соціального
внеску фізичних осіб - підприємців, які
є пенсіонерами за віком та отримують
пенсію або соціальну допомогу, окрім
випадків добровільної участі цих осіб
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що
за цим законом призначаються трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років; та соціальні пенсії.

Згідно статті 6 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" особам, які
мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором. Особі, яка має
одночасно право на різні види пенсії
(за віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника), призначається
один із цих видів пенсії за її вибором
(стаття 10 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"). Порядок та умови
призначення пенсії за віком
визначаються положеннями статей 12-22
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". За змістом наведених
статей пенсіонерами за віком є особи,
які досягли встановленого законом
пенсійного віку. Досягнення особами
пенсійного віку свідчить про
відсутність в цієї особи обов'язку
здійснювати нарахування та сплати
єдиного внеску за себе у разі
перебування на спрощеній системі
оподаткування та за умови не укладення
договору про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Посилання відповідача на отримання
позивачем пенсії по втраті
годувальника як підставу виникнення
обов'язку щодо нарахування та сплати
єдиного внеску судом не приймаються до
уваги, оскільки положеннями статті 4
Закону № 2464 в редакції, яка діє з 06
серпня 2011 року, від зазначеного
обов'язку звільнено осіб, які є
пенсіонерами за віком, тобто досягли
пенсійного віку, достатнього для
призначення пенсії за віком, а не осіб,
що отримують певний вид трудової
пенсії.

Наявними в матеріалах справи
документами підтверджено досягнення
позивачем пенсійного віку та право на
отримання пенсії за віком, здійснення
нею підприємницької діяльності та
перебування на спрощеній системі
оподаткування. Таким чином, враховуючи
наведені обставини та відсутність в
матеріалах справи доказів укладення
позивачем з Пенсійним фондом договору
про добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, суд дійшов
висновку про те, що позивач не є
платником єдиного соціального внеску.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про скасування вимоги відповідача про
сплату боргу (недоїмки) в розмірі 1218,67
грн. від 21.02.2014 № Ф-29155-17-у.

З приводу визнання незаконною вимоги
відповідача, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
встановлено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Суд вважає, що оскільки вищевказаним
законом не передбачено можливості
визнання незаконним рішення суб'єкта
владних повноважень то достатнім буде
скасувати спірну вимогу відповідача і
це буде гарантувати дотримання і
захист прав, свобод, інтересів
позивача, а тому позовні вимоги про
визнання незаконною вимоги
відповідача не підлягають задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного, аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку про те, що викладені в
позовній заяві вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Згідно платіжного доручення від 03.05.2014
позивач сплатила судовий збір у
розмірі 243,73 грн. З урахуванням
часткового задоволення позову, суд
вважає за потрібним повернути позивачу
судовий збір у розмірі 121,86 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України
встановлено, що якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Враховуючи вищевикладене на підставі
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" та
керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 104-107, 121-143, 151-154, 158, 162, 163,
167, 181,185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, третя особа - Управління
Пенсійного фонду України в
м.Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання незаконною та
скасування вимоги Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №
Ф-29155-17-у від 21.02.2014 року про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 1218,67 грн. -
задовольнити частково.

Скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
21.02.2014 року № Ф-29155-17-у про сплату боргу
(недоїмки) у розмірі 1218,67 грн.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 121,86 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Аканов О.О.