Справа № 2а-5973/11/1270
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/23737/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Бутенка
В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки до
Державного підприємства
«Ровенькиантрацит» в особі
відокремленого підрозділу
«Ремонтно-механічний завод» про
стягнення пені, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Відділення виконавчішої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Ровеньки Луганської області на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року позивач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив стягнути з
Державного підприємства
«Ровенькиантрацит» в особі
Відокремленого підрозділу
«Ремонтно-механічний завод» на його
користь пеню у розмірі 29014,28 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 5 серпня 2011
року, адміністративний позов
задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що дії позивача щодо
нарахування спірної пені є
правомірними та такими, що здійснені в
межах та на виконання наданих законом
повноважень.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 5
серпня 2011 року скасовано та ухвалено
нову, якою в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
мотивував своє рішення тим, що в період,
за який позивачем нараховано спірну
пеню відповідачеві, не існувало закону,
який передбачав нарахування та
стягнення пені за несплату
(несвоєчасну сплату) внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, в той час, як пункти 5.1, 5.2
«Інструкції про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України» не
можуть бути правовою підставою для
нарахування та стягнення пені.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги позивач
зазначає, що виключення частин 1-9
статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не є підставою вважати, що
законодавцем скасовано
відповідальність за вчинення порушень
зі сплати страхових внесків. У зв'язку з
прийняттям Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» запроваджена
принципово нова система сплати внесків
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Нею передбачені
єдиний вид страхового внеску, нова
процедура його справляння та нові
правила щодо відповідальності за
порушення правил нарахування та сплати
внеску. Так, відповідно до абзаців 5 та 6
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень даного Закону стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій і пені, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій

В запереченнях на касаційну скаргу
відповідач просить залишити її без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін, оскільки при його
ухваленні судом апеляційної інстанції
не було допущено порушення норм
матеріального чи процесуального
права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Відокремлений підрозділ
«Ремонтно-механічний завод»
Державного підприємства
«Ровенькиантрацит» зареєстрований у
Фонді соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України з
06.04.2001 року як платник страхових
внесків.

Актом перевірки правильності
нарахування, повноти і своєчасності
перерахування страхових внесків та
витрачання коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 24.05.2011 року № 46
встановлені факти порушення
відповідачем строків сплати внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання у період з 01.01.2010 по
30.04.2011р. в сумі 223411,97 грн.

Згідно розрахунку загальної суми
заборгованості, що підлягає сплаті по
ВП «Ремонтно-механічний завод» ДП
«Ровенькиантрацит», позивачем
нарахована пеня на недоїмку зі сплати
страхових внесків, що виникла до 01.01.2011
року в загальній сумі 29014,28 грн., яка є
предметом даного позову.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
другого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» роботодавець як
страхувальник зобов'язаний своєчасно
та повністю нараховувати і сплачувати
в установленому порядку страхові
внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Як зазначалось вище, згідно розрахунку
загальної суми заборгованості, що
підлягає сплаті по ВП
«Ремонтно-механічний завод» ДП
«Ровенькиантрацит» позивачем
нарахована пеня на недоїмку зі сплати
страхових внесків, що виникла до 01.01.2011
року в загальній сумі 29014,28 грн. Пеня
відповідачем в добровільному порядку
не була сплачена у встановлений 10
денний термін, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду першої інстанції з
вимогами про стягнення нарахованої та
добровільно несплаченої пені в
загальній сумі 29014,28 грн. (а.с.8).

Вимогами пункту 4.12. Інструкції про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 12.07.2007 № 36,
страхові внески сплачуються:
страхувальниками-роботодавцями - у
день одержання коштів на оплату праці в
установах банків. Підприємства, які
здійснюють виплату заробітної плати на
поточні рахунки фізичних осіб в
установах банків, сплачують страхові
внески до Фонду в день перерахування
коштів на особові рахунки.

Пунктом 5.1. Інструкції не внесені
страхувальниками у встановлений строк
страхові внески до Фонду вважаються
недоїмкою і стягуються у порядку,
передбаченому законодавством, з
нарахуванням пені. Пеня нараховується
із сум недоїмки за кожний прострочений
день і обчислюється, виходячи із 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки (без урахування штрафів)
за весь строк.

Відповідно до пунктів 8.1., 8.6., 8.7.
Інструкції встановлено, що робочі
органи виконавчої дирекції Фонду
здійснюють контроль за правильністю
нарахування, своєчасністю і повнотою
перерахування та надходження
страхових внесків, інших платежів до
Фонду, а також за цільовим і правильним
витрачанням його коштів. Планові
перевірки проводяться не частіше
одного разу на рік.

Суми донарахованих страхових внесків,
пені та штрафів сплачуються до Фонду
страхувальниками в десятиденний
термін з дня складання акта перевірки
окремим платіжним дорученням, у рядку
призначення платежу вказуються дата
перевірки, номер акта і період.

Сума додатково нарахованих страхових
внесків за матеріалами перевірки у
разі їх несплати в установлений строк
стягується у судовому порядку, якщо
інше не передбачено законодавством.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 7
Прикінцевих та Перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Таким чином заборгованість у зв'язку з
несплатою страхових внесків, а відтак і
пеня за весь період 2010 року, має бути
стягнута і після 1 січня 2011 року,
оскільки така заборгованість зі сплати
внесків та пеня виникли в період дії
частини другої статті 52 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», що правильно
встановлено судом першої інстанції.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі судове рішення суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
рішення суду першої інстанції
вбачається, що при його ухваленні, суд
не допустив порушень норм
матеріального та процесуального права,
які могли б бути підставою для
скасування чи зміни судового рішення,
та воно ухвалено відповідно до закону і
скасоване помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 230, 231
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчішої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки
Луганської області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 жовтня 2011
року у справі № 2а-5973/11/1270 скасувати, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 5 серпня 2011
року в даній справі залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска