Справа № 2-а-4547/11/2218
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-4547/11/2218
Головуючий у 1-й інстанції: Сарбей В.Л.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Боровицький О. А. Сапальова Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Хмельницькому районі на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 08 квітня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Хмельницькому районі про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2011 року позивач звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі про нарахування
та виплату недоплаченої 30% надбавки до
пенсії як дитині війни.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 08 квітня 2011
року позов задоволено: визнано дії
відповідача протиправними; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі здійснити
нарахування та виплату недоплаченої
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з
22.05.2008 року по 17.01.2011 року з врахуванням
отриманих виплат; зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату недоплаченої пенсії в розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
починаючи з 18.01.2011 року і по день
припинення права на таку допомогу.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову Хмельницького
міськрайонного суду та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи та порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
суду першої інстанції -скасувати, з
наступних підстав.

Позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян "діти
війни" в розумінні статті 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", а відтак, на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
вищезазначеним Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058, згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України "Про державний бюджет України"
на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду
нарахування підвищення до його пенсії
в розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень статті 6
вищезазначеного Закону відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530. Отже,
відповідач неправомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
статтею 6 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду, щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу підвищення до
пенсії, передбачене статтею 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни", в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком.

При цьому, апеляційна інстанція не може
погодитися з висновками суду щодо
зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", за періоди з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 17.01.2011 року
та за період з 18.01.2011 року по день
припинення права на таку допомогу .

Так, відповідно до частини 2 статті 99
КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду 25.02.2011 року колегія суддів вважає
за необхідне позовні вимоги позивача
за період з 09.07.2007 року по 24.08.2010 року,
залишити без розгляду.

Відповідно до ст.99 КАС України, права
позивача на одержання підвищення до
пенсії, як дитині війни підлягають
захисту з 25.08.2010 року, оскільки позов
подано до суду 25.02.2011 року.

У свою чергу відповідно до частини
другої статті 19 Конституції України
суб'єкт владних повноважень,
здійснюючи свої владні управлінські
функції, зобов'язаний діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У разі зміни після прийняття рішення
судом розміру та порядку виплати
пенсій, а також таких її складових як
підвищення до пенсії дітям війни,
припинення участі застрахованої особи
в системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
орган влади повинен діяти відповідно
до чинного законодавства, не
допускаючи за подібних обставин
порушень, на які вже звертав увагу суд.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач просить захистити її порушене
право відповідно до діючого
законодавства в подальшому, тому
колегія суддів дійшла висновку, що
правильним способом захисту
порушеного права позивача, який
відповідає вимогам чинного
законодавства є зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
по день припинення такого права.

Також, суд першої інстанції ухвалюючи
оскаржувану постанову не вірно вирішив
питання щодо розподілу судових витрат.
На разі ж, розподіл судових витрат має
здійснюватись у відповідності до ч. 3
ст. 94 КАС України пропорційно
задоволеним вимогам.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи встановлене порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови Хмельницького
міськрайонного суду та прийняття нової
постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Хмельницькому районі задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08 квітня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Хмельницькому районі про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі про нарахування
та виплату недоплаченої 30% надбавки до
пенсії як дитині війни, в частині,
поданій поза межами шестимісячного
строку на звернення до суду,
передбаченого ст.99 КАС України, тобто
за період з 09.07.2007 року по 24.08.2010 року,
залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі щодо нарахування
та виплати позивачу підвищення до
пенсії, як дитині війни, в розмірі
меншому ніж передбачено ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Хмельницькому районі
провести перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2 , з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком, як дитині
війни, відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", виходячи з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з 25.08.2010 року по
день втрати права позивача на такий вид
підвищення до пенсії, із врахуванням
проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_2 судові
витрати у розмірі 1,70 грн. (судовий збір),
які підлягають обов'язковому стягненню
органами Державної казначейської
служби України із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунка суб'єкта владних
повноважень - управління Пенсійного
фонду України в Хмельницькому районі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.