Справа № 806/101/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"18" червня 2014 р.
Справа № 806/101/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника позивача
Ратушного С.М.,

представника відповідача Ковальчука
П.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" квітня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сенаторавто" до Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання протиправними
та скасування картки відмови ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сенаторавто" в січні
2014 року звернулось до Житомирського
окружного адміністративного суду з
позовом до Житомирської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації
№101050000/2013/00056 від 19.07.2013 та рішення про
коригування митної вартості товару
№101050000/2013/300004/1 від 19.07.2013.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
101050000/2013/00056 від 19.07.2013.

Визнано протиправним та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101050000/2013/300004/1 від
19.07.2013.

Стягнуто с Державного бюджету України
сплачений позивачем судовий збір у
сумі 68,82 грн.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову. В своїй
апеляційній скарзі посилається на те,
що при проведенні митного оформлення
зазначеного Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сенаторавто" товару
встановлено, що товаротранспортні
документи містять розбіжності, а саме
на інвойсі та прайс-листі відбиток
печатки відрізняється від відбитка
печатки на контракті від 21.11.2012 №21/11/12.
За інформацією, яка наявна у митного
органу вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. В процесі
консультацій з декларантом було
встановлено, що метод 2а не може бути
застосований у зв"язку із відсутністю
цінової інформації на ідентичні
товари. Зазначають, що рішення про
коригування митної вартості прийнято
правомірно. Вважає, що рішення суду
першої інстанції прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає скасуванню.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що 19 липня 2013 року ТОВ
"Сенаторавто" заявлено до митного
оформлення отриманий від компанії ISMODA
MODERN RAYLI PERDE SISTEMLERI TEKSTIL IMALAT TTH. IHR. SAN. TIC. LT.
STI. (Туреччина) товар: внутрішні шторки,
непрозорі із синтетичних волокон
(еластан 15%, поліестер 85%) для
автомобілів різних моделей (до складу
комплекта входять: шторки, полозки,
кріплення) та подано до Житомирської
митниці митну декларацію №101050000/2013/003035.

За результатами розгляду поданих ТОВ
"Сенаторавто" до Житомирської митниці
документів на митне оформлення товару,
19 липня 2013 року позивачу видано картку
відмови № 101050000/2013/00056 (а.с.7-8) та
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №/2013/300040/1
на рівні 49248,47 доларів США.

Згідно зазначеного рішення митна
вартість товарів не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), оскільки
документи, зазначені у частині 2 статті
53 Митного кодексу України, подані для
митного оформлення, містять
розбіжності (в контракті та інвойсі
різні підписи посадових осіб, різні
відбитки печаток).

За результатами проведеної
консультації встановлено, що метод 2а
не може бути застосований у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні товари. Митна вартість,
визначена за методом 2б, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях - на основі МД №204050001/3/9082 від
03.07.2013, з урахуванням коригувань на
обсяг партії подібних (аналогічних)
товарів, умови поставки, комерційні
умови тощо, що відповідає принципам і
критеріям, визначеним Угодою про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року
(а.с.9-10). За інформацією, яка наявна у
митного органу, вартість подібних
(аналогічних) товарів є вищою в
порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до висновку, що
картка відмови в прийнятті митної
декларації та рішення про коригування
митної вартості товарів є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Відносини, з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, справлянням митних платежів,
регулюються положеннями Митного
кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який
набув чинності з 01.06.2012, а також
положеннями Податкового кодексу
України та інших законів України з
питань оподаткування.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати) (стаття
257 Митного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 49, 50 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари. Відомості про митну
вартість товарів використовуються,
зокрема, для нарахування митних
платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58
Митного кодексу України також
передбачено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (стаття 52
Митного кодексу України).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за основним методом
(тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції) та другорядними: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про приєднання
України до Протоколу про внесення змін
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур", якими
запроваджено стандартні правила: на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Згідно з частиною третьою статті 54
Митного кодексу України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54
Митного кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Встановлено, що 21 листопада 2012 року між
ТОВ "Сенаторавто" (покупець) та
Компанією ISMODA MODERN RAYLI PERDE SISTEMLERI TEKSTIL IMALAT
TTH. IHR. SAN. TIC. LT. STI. (Туреччина) укладено
зовнішньоекономічний контракт № 21/11/12
(а.с.26-29), за яким продавець згоден
продати, а покупець придбати товари,
перераховані у висланих продавцем
рахунках (інвойсах) до даного контракту
на умовах, передбачених в даному
контракті.

19 липня 2013 року ТОВ "Сенаторавто"
заявлено до митного оформлення
отриманий від Компанії ISMODA MODERN RAYLI PERDE
SISTEMLERI TEKSTIL IMALAT TTH. IHR. SAN. TIC. LT. STI.
(Туреччина) товар: внутрішні шторки,
непрозорі із синтетичних волокон
(еластан 15%, поліестер 85%) для
автомобілів різних моделей (до складу
комплекта входять: шторки, полозки,
кріплення) та подано до Житомирської
митниці митну декларацію №101050000/2013/003035.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у декларації митної вартості
товарів позивачем подано митному
органу прайс від виробника фірми ISMODA
MODERN RAYLI PERDE SISTEMLERI TEKSTIL IMALAT TTH. IHR. SAN. TIC. LT.
STI. (Туреччина).

Судом встановлено, що на письмову
вимогу митного органу для
підтвердження митної вартості товарів
по МД, позивачем були надані додатково:
прайс-лист № б/н від 20.05.2013 р. на даний
вид товару від фірми ISMODA MODERN RAYLI PERDE
SISTEMLERI TEKSTIL IMALAT TTH. IHR. SAN. TIC. LT. STI.
(Туреччина); копії митної декларації
країни відправлення (експортна ВМД №
13160100ЕХ040816 від 09.07.2013 на двох аркушах),
копію інвойса №620610-611 від 09.07.2013; копію
сертифіката про походження товару
форми А №В0718773 від 09.07.2013; копію
платіжного доручення в іноземній
валюті №539 від 12.07.2013; копію договору №
ДГ- 01/07/13 від 01.07.2013 на перевезення
вантажів автомобільним транспортом
(перевізник - ПП ОСОБА_5); копію довідки
про транспортні витрати № 1 від 15.07.2013
(перевізник- ГІП ОСОБА_5); копію CMR А №
000253 від 09.07.2013; лист від виробника і
постачальника - фірми ISMODA MODERN RAYLI PERDE
SISTEMLERI TEKSTIL IMALAT TTH. IHR. SAN. TIC. LT. STI.
(Туреччина) № б/н від 09.07.2013 про
характеристику шторок автомобільних,
їх комплектацію, кількість, пакування,
розмір та об'єм , що були поставлені на
адресу нашого підприємства згідно
інвойса №620610-611 від 09.07.2013; копія
контракту № 21/11/12 від 21.11.2012 з ISMODA MODERN RAYLI
PERDE SISTEMLERI TEKSTIL IMALAT TTH. IHR. SAN. TIC. LT. STI.
(Туреччина), копію каталогу на
аналогічний вид товару від виробника
(експортера) ISMODA MODERN RAYLI PERDE SISTEMLERI TEKSTIL
IMALAT TTH. IHR. SAN. TIC. LT. STI. (Туреччина) (а.с. 11-12)

Встановлено, що позивач надав
Житомирській митниці для митного
оформлення імпортованого товару
документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК.
Подані документи чітко ідентифікували
оцінюваний товар та містили об'єктивні
і достовірні дані, що піддавалися
обчисленню, які чітко підтверджували
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.
4, 5 ст. 58 МК України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
розбіжності в наданих позивачем
документах для митного оформлення
товарів відсутні, а тому й відсутні
підстави для надання додаткових
документів.

В результаті адміністративного
оскарження відповідачем надано
лист-відповідь від 19.08.2013 № 9/2/9/1712 що
надані додаткові документи містять
розбіжності, а тому не можуть слугувати
підставою для скасування рішення
№/2013/300040/1 від 19.07.2013.

Будь-які підтверджуючі посилання на
факти, які б законодавчо
обґрунтовували неможливість
застосування митної вартості за першим
методом у листі-відповіді митного
органу відсутні.

Житомирською митницею в силу вимог ч. 2
ст. 71 КАС України не доведено
правомірність прийнятого ними
рішення.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення про визнання нечинним
та скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації
№101050000/2013/00056 від 19.07.2013 та рішення
Житомирської митниці Міндоходів
№101050000/2013/300004/1 від 19.07.2013, з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "19" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Сенаторавто"
вул.Войкова,89,м.Бердичів,Житомирська
область,13300

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4-третій особі: - ,