Справа № 2а-3768/11/1070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/54431/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Миронівської міжрайонної держаної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.08.2012 року

та постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011 року

по справі № 2а-3768/11/1070

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Миронівський
хлібопродукт»

до Миронівської міжрайонної держаної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року позивач Публічне
акціонерне товариство «Миронівський
хлібопродукт» звернулись до суду з
адміністративним позовом до
Миронівської міжрайонної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень від 04.07.2011 року
№, №, №, №,
№, №.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08.08.2012 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем перевірку
ПАТ «Миронівський хлібопродукт» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, валютного та іншого
законодавства.

За результатами перевірки позивача
було зроблено висновок про порушення
позивачем пп.7.2.1 пп.7.2.3 пп.7.2.6 п. 7.2 пп.7.4.1,
пп. 7.4.4, пп.7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» (далі - Закон №168/97-ВР),
а також ст.ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656
Цивільного кодексу України.

На підставі висновків перевірки
відповідачем прийнято спірні
податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону №168/97-ВР
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період, а саме - довідки про вартість
виконаних робіт, акти приймання
виконаних підрядних робіт, а також
банківські виписки, по яким
відображено перерахування грошових
коштів підприємствами.

На час укладання договорів із
позивачем, його контрагенти були
платниками ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстрованими у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мали
достатній об'єм правоздатності для
укладення спірних угод.

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

Сума бюджетного відшкодування
залежить від правильності визначення
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту, правильність
визначення яких підтверджено
матеріалами справи.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до ст. 224 КАС
України, касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Миронівської
міжрайонної держаної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.08.2012 року
та постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011 року
по справі №2а-3768/11/1070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 06.06.2014
р.