Справа № 302/1231/13-а
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р.
Справа № 14039/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області на постанову
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 06 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області про зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що у вересні 2009 року
позивачці була призначена пенсія у
відповідності до ЗУ "Про державну
службу". До заяви про призначення
пенсії крім інших документів,
позивачкою було подано дві довідки про
складові заробітної плати (доходу) за
№1079-03 та № 1080-03, бланк яких
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.10.2008р.
№19-11, 25.09.2013р. позивачка повторно подала
відповідачу довідку про складові
заробітної плати від 12.09.2013р. № 884-03
видану Міжгірським районним центром
зайнятості, для здійснення
перерахунку. Пенсію було перераховано,
але без врахування інших виплат, а саме
- матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для покращення соціально-побутових
умов, які передбачені законом та формою
довідки. З цього приводу позивачка у
липні 2013 року та 25.09.2013 р. звернулася до
відповідача і отримала роз'яснення
щодо визначення розміру пенсії, а також
роз'яснення про те, що нібито
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога на покращення
соціально-побутових умов не є
складовими заробітної плати
державного службовця і тому підстав
для перерахунку пенсії не має. Позивач
вважає, що дії відповідача є
незаконними, тому просить зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії та виплати різницю із
врахуванням збільшення на суму
виплачених йому матеріальних допомог.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 06
листопада 2013 року, - позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі щодо неврахування
матеріальних допомог на оздоровлення
та на покращення соціально-побутових
умов при нарахуванні пенсії ОСОБА_1

Зобов'язано УПФ України в Міжгірському
районі провести перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 з 25.09.2013 року із
врахуванням збільшення на суму
виплачених їй матеріальних допомог на
оздоровлення та на покращення
соціально-побутових умов з урахуванням
здійснених виплат і надалі їй
виплачувати пенсію із врахуванням
збільшення.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоч про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів у
відповідності до ч.1 п.2
ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 25 вересня 2013 року до управління
Пенсійного Фонду України в
Міжгірському районі була надана
довідка про складові заробітної плати
для здійснення перерахунку пенсії, в
якій були зазначені матеріальні
допомоги на оздоровлення та для
покращення соціально-побутових умов.
На всі виплати, включені в довідку,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від суми
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналіз положень ст.ст. 1, 2 Закону
України від 24.03.1995 р. № 108/95 ВР «Про
оплату праці» дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення та для покращення
соціально-побутових умов входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Згідно з нормами ст. 66 Закону України
від 05.1.1991 року № 1788- XII « Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», та ст. 41 Закону України
від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Отже, матеріальна допомога на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування і яка не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року. Частиною 2
статті 244-2 КАС України передбачено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що дії управління
Пенсійного Фонду України в
Міжгірському районі щодо не
перерахунку та не виплати пенсії
позивачу з урахуванням матеріальних
допомог на оздоровлення та на
покращення соціально-побутових умов,
відповідно до довідки виданої
Міжгірським центром зайнятості № 884-03,
є неправомірними.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суму, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відтак, встановленні обставини справи
та наявні у матеріалах справи докази
підтверджують, що суд першої інстанції
у відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області - залишити без задоволення, а
постанову Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 06 листопада
2013 року у справі №302/1231/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.С. Затолочний