Справа № 804/7648/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
10 червня 2014 р. Справа № 804/7648/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ільков В.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення витрат на виплату і доставку
пенсії громадянам, настання нещасного
випадку у яких сталось на територіх
колишнього СРСР за квітень 2014 року у
сумі 751,19 грн., витрат на виплату
допомоги на поховання за період з
01.04.2014р. по 30.04.2014р. у сумі 122,95 грн.,
витрат на виплату і доставку пенсій
громадянам, які на момент втрати
годувальника не були на його утриманні,
а згодом втратили джерело засобів до
існування за квітень 2014р. у сумі 703,67
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області (далі -
позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення витрат на виплату і доставку
пенсії громадянам, настання нещасного
випадку у яких сталось на територіх
колишнього СРСР за квітень 2014 року у
сумі 751,19 грн., витрат на виплату
допомоги на поховання за період з
01.04.2014р. по 30.04.2014р. у сумі 122,95 грн.,
витрат на виплату і доставку пенсій
громадянам, які на момент втрати
годувальника не були на його утриманні,
а згодом втратили джерело засобів до
існування за квітень 2014р. у сумі 703,67
У обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідно до
Порядку відшкодування Фондом
Пенсійному Фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
постановою ППФУ та Фонду від 04.03.03 №5-5/4,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які вчинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів.
Позивач в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином
відповідно до вимог КАС України, що
підтверджується матеріалами справи,
зазначив у позовній заяві про
можливість здійснення розгляду справи
без його участі у порядку письмового
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином відповідно до вимог КАС
України, що підтверджується
матеріалами справи, клопотань
відповідач до суду не надав, надав
заперечення проти позову, у якому
зазначив, що позивач просить стягнути
кошти, виплата яких не передбачена
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Позивач не довів, що
смерть годувальника пов'язана саме з
нещасним випадком на виробництві або
професійним захворюванням, а не з
загальним захворюванням.
За таких обставин суд, керуючись
положеннями ч. 6 ст.128 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу
без участі сторін в порядку письмового
Дослідивши матеріали справи та подані
до суду докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи, суд
Види загальнообов'язкового державного
соціального страхування, принципи,
загальні правові, фінансові та
організаційні засади
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян в
Україні визначені Основами
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.98 №16/98-ВР
(далі - Основи). Відповідно до ст. 1 Основ
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.
Основи виділяють такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: - пенсійне
страхування; - страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням; -
медичне страхування; - страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності; -
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України (ст.4).
Положеннями ст. 25 Основ визначено, що
зокрема, за пенсійним страхуванням
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення: - пенсії
за віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); - пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті; -
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; - допомога на поховання
пенсіонерів. За страхуванням від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: -
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; - допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; -
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; - пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; - пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; - допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.
На реалізацію положень Основ виданий
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.99 №1105 (далі - Закон №1105), який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві.
Згідно з п.5 ч.1 ст. 24 Закону № 1105 Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків (далі - Фонд) зобов'язаний
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів. Перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений ст.21 Закону № 1105.
Зі змісту вказаного Закону та також зі
змісту Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженому
Постановою правління Пенсійного фонду
України і правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.03 №5-4/4
відповідно до Законів №1105, «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
«;Про пенсійне забезпечення»(далі -
Порядок №5-4/4), вбачається, що
відшкодуванню підлягають такі суми:
- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;
- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
- сума витрат пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
Як вбачається зі змісту ч.2 ст.2 Закону
№1105 особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Наведеним положенням
кореспондують положення ч.2 ст.24 Закону
№1105, відповідно до яких - якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Аналізуючи наведене, суд доходить до
висновку, що у спірних відносинах
Управління правомірно звернулось до
Відділення фонду щодо відшкодування
понесених ним втрат, адже страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом внаслідок нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами управлінням пенсійного фонду
- відшкодувати останньому витрати, є
Крім того, суд звертає увагу на
положення ст.244-2 КАС України відповідно
до яких рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковими для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права та для всіх судів
України. Суди зобов'язані привести свою
судову практику у відповідність з
рішенням Верховного Суду України. З
огляду на зміст наведеної норми
процесуального права суд не вбачає
підстав для неврахування під розгляду
даного справи постанову Верховного
Суду України від 20.03.07р., прийняту у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Великобагачанському районі
Полтавської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Великобагачанському та
Решетилівському районах Полтавської
області про зобов'язання прийняти до
заліку та відшкодування суми, а також
постанову Верховного Суду України від
05.12.11р., прийняту у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Маньківському районі Черкаської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Тальнівському
районі про зобов'язання вчинити дії.
Згідно з правовою позицією Верховного
Суду України, викладеною в означених
постановах, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків. З
огляду на викладену позицію Верховний
Суд України залишив без змін постанову
Вищого адміністративного суду України
постановою від 14.07.11р., якою з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків стягнуто на користь УПФУ
витрати із виплати та доставки пенсій
по інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи та не заперечується
відповідачем, відділення Фонду не
надало згоди на підписання актів
звірки, направлених на його адресу
позивачем за правилами, визначеними
Порядком №5-4/4. За викладених обставин
суд робить висновок, що вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості, пов'язаної з виплатою і
доставкою пенсії громадянам, настання
нещасного випадку у яких сталось на
територіх колишнього СРСР за квітень
2014 року у сумі 751,19 грн., витратами на
виплату допомоги на поховання за
період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. у сумі 122,95
грн., витратами на виплату і доставку
пенсій громадянам, які на момент втрати
годувальника не були на його утриманні,
а згодом втратили джерело засобів до
існування за квітень 2014р. у сумі 703,67
грн., є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Оцінуючи усі докази, які були
дослідженні судом у їх сукупності, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Згідно ч.4 ст. 94 КАС України в справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення витрат на виплату і доставку
пенсії громадянам, настання нещасного
випадку у яких сталось на територіх
колишнього СРСР за квітень 2014 року у
сумі 751,19 грн., витрат на виплату
допомоги на поховання за період з
01.04.2014р. по 30.04.2014р. у сумі 122,95 грн.,
витрат на виплату і доставку пенсій
громадянам, які на момент втрати
годувальника не були на його утриманні,
а згодом втратили джерело засобів до
існування за квітень 2014р. у сумі 703,67
грн. - задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області витрати на
виплату і доставку пенсії громадянам,
настання нещасного випадку у яких
сталось на територіх колишнього СРСР
за квітень 2014 року у сумі 751 (сімсот
п'ятдесят одна) гривня 19 копійок.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області витрати на
виплату допомоги на поховання за
період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. у сумі 122 (сто
двадцять дві) грн. 95 копійок.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області витрати на
виплату і доставку пенсій громадянам,
які на момент втрати годувальника не
були на його утриманні, а згодом
втратили джерело засобів до існування
за квітень 2014р. у сумі 703 (сімсот три)
грн. 67 копійок.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили на 10.06.2014р.
Суддя З оригіналом згідно Помічник
судді В.В Ільков
В.В.Ільков О.А.Вовчанська