Справа № 814/3500/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3500/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Желєзний І. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Бевка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області
(правонаступника Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва) на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Енерго-Техноком» до Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

31 листопада 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Енерго-Техноком» (далі - ТОВ
«Енерго-Техноком») звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень від 30.04.2013 року
№000409220 та № (з урахуванням
уточнень до позовної заяви).

В обґрунтування позову зазначено, що
працівниками податкової служби
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ТОВ «Енерго-Техноком»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість за грудень 2010 року, за січень,
липень, серпень, жовтень, листопад,
грудень 2011 року, за лютий, липень,
серпень, вересень 2012 року по
взаємовідносинам з платниками
податків
контрагентами-постачальниками, за
результатами якої складено акт, де
зазначено про порушення суб'єктом
господарювання: п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», внаслідок чого
занижено суму податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
в розмірі 37361 грн. за грудень 2010 року;
ст.. 22; п.185.1; п.187.1 ст.187; п.188.1 ст. 188; п. 198.3,
198.6 ст. 198; п.200.1 ст.200 Податкового кодексу
України, в результаті чого
підприємством занижено суму податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету в розмірі 1155196 грн.; п.44.1 ст.44,
п.134.1 ст.134, п.138.1 п.138.2, п.138.6, п.п. 138.8.1 п. 138.8
ст.138, п. 149.1 ст.149 Податкового кодексу
України, результаті чого встановлено
заниження суми податку на прибуток, що
підлягає сплаті до бюджету в розмірі
461112 грн., у тому числі за період: III
квартал 2011 року - в сумі 150696 грн.; IV
квартал 2011 року - в сумі 212882 грн.; I
квартал 2012 року - в сумі 97534 грн.

На підставі акта прийняті податкові
повідомлення-рішення №000409220 та №
від 30.04.2013 року. ТОВ «Енерго-Техноком»
не погоджується з викладеними в акті
перевірки обставинами та вважає їх
такими, що не відповідають дійсності, а
висновки перевірки - неправомірними, в
зв'язку з чим прийняті податковими
повідомлення-рішення винесені
неправомірно та підлягають скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року позов ТОВ «Енерго-Техноком»
задоволено частково. Скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м.Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби від 30.04.2013 року
№. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби
від 30.04.2013 року № в частині
визначення податкового зобовязання з
податку на додану вартість на суму 1144099
грн. (766996 грн. - основний платіж, 377103 грн.
- штрафна санкція). В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Державна
податкова інспекція у Центральному
районі м. Миколаєва подала апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та неповне з'ясування обставин
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою у задоволенні позову підприємства
відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї
представника позивача Бевка О.А.,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, з
01.04.2013р. по 09.04.2013р. ДПІ у Центральному
районі м.Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ТОВ «Енерго-Техноком»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість за грудень 2010 року, за січень,
липень, серпень, жовтень, листопад,
грудень 2011 року, за лютий, липень,
серпень, вересень 2012 року по
взаємовідносинам з платниками
податків
контрагентами-постачальниками - ТОВ
«Онікс» () за листопад
2011р., ТОВ «ТВК «Меркурій» за жовтень
2011р., ПП «Віллія Експотрейд» () за грудень 2010р., ПП
«Будгаранткомфорт» () за
грудень 2010р., ТОВ БПП «Хвиля» () за січень 2011р., ТОВ «Київ
Групп» () за липень,
серпень 2011р., ТОВВТК «Анна-Сервіс» () за липень 2011р., ТОВ
«АНК-Сервіс» () за липень
2011р., Комунальна установка міська
поліклініка №1 () за
лютий 2012р., ТОВ «КС Альянс Сервіс» за
грудень 2011р., ПП «Лист-Юг» за липень,
серпень 2012р., ПП «Турботех» () за липень 2012р., ТОВ
«Універсал-Агро НК» () за
серпень, вересень 2012р., ТОВ
«Цементтрейд» () за
серпень 2012р., ТОВ «ТПК ОСА Логістик» за
вересень 2012р., ТОВ «Таймтрейдінг» () за липень 2012р. та
контрагентами-покупцями, та з податку
на прибуток за періоди ІІ-ІV квартали
2011р., І квартал 2012р. по взаємовідносинам
з платниками податків
контрагентами-постачальниками ТОВ
«ТВК «Меркурій» () та ТОВ
«Компанія «Бітіком» ()
та контрагентами-покупцями, за
результатами якої контролюючим
органом складено відповідний акт. В
акті перевірки зазначено про порушення
суб'єктом господарювання: п.п.7.4.1 п.7.4,
п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», внаслідок
чого занижено суму податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
в розмірі 37361 грн. за грудень 2010р.; ст.22;
п.185.1 ст.185; п.187.1 ст.187; п.188.1 ст.188; п.198.3, 198.6
ст.198; п.200.1 ст.200 Податкового кодексу
України, в результаті чого
підприємством занижено суму податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету в розмірі 1 155 196 грн., в т.ч. за
січень 2011р. - 12 794 грн., за липень 2011р. - 163
752 грн., за серпень 2011р. - 22 175 грн., за
листопад 2011р. - 217 875 грн., за грудень 2011р.
- 45 348 грн., за лютий 2012р. - 27 814 грн., за
липень 2012р. - 202 778 грн., за серпень 2012р. -
415 920 грн., за вересень 2012р. - 46 740 грн.; п.44.1
ст.44, п.134.1 ст.134, п.138.1 п.138.2, п.138.6, п.п.138.8.1
п.138.8 ст.138, п.149.1 ст.149 Податкового
кодексу, в результаті чого встановлено
заниження суми податку на прибуток, що
підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 461
112 грн., у тому числі за період: ІІІ
квартал 2011 року - в сумі 150 696грн.; ІV
квартал 2011 року - в сумі 212 882грн.; І
квартал 2012 року - в сумі 97 534грн..

На підставі висновків акта перевірки
ДПІ 30 квітня 2013 року прийняті податкові
повідомлення-рішення: №, яким ТОВ
«Енерго-Техноком» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 1 773
100грн.(основний платіж - 1 192 557грн.,
штрафні санкції - 580 543грн.); №, яким
ТОВ «Енерго-Техноком» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 485 495,50грн.(основний
платіж - 461 112грн., штрафні санкції - 24
383,50грн.).

Підставою для прийняття оспорюваних
рішень слугував висновок
контролюючого органу про
безтоварність господарських операцій
між позивачем та його контрагентами
ТОВ «Онікс» () за
листопад 2011р., ТОВ «ТВК «Меркурій» за
жовтень 2011р., ПП «Віллія Експотрейд»
() за грудень 2010р., ПП
«Будгаранткомфорт» () за
грудень 2010р., ТОВ БПП «Хвиля» () за січень 2011р., ТОВ «Київ
Групп» () за липень,
серпень 2011р., ТОВ ВТК «Анна-Сервіс» () за липень 2011р., ТОВ
«АНК-Сервіс» () за липень
2011р., Комунальна установка міська
поліклініка №1 () за
лютий 2012р., ТОВ «КС Альянс Сервіс» за
грудень 2011р., ПП «Лист-Юг» за липень,
серпень 2012р., ПП «Турботех» () за липень 2012р., ТОВ
«Універсал-Агро НК» () за
серпень, вересень 2012р., ТОВ
«Цементтрейд» () за
серпень 2012р., ТОВ «ТПК ОСА Логістик» за
вересень 2012р., ТОВ «Таймтрейдінг» () за липень 2012р., а також ТОВ
«ТВК Меркурій» () та ТОВ
«Компанія «Бітіком» ()
за періоди ІІ-ІV квартали 2011р., І квартал
2012р., який зроблено з посиланням на те,
що в ході перевірки суб'єктом
господарювання не надано документів на
підтвердження господарських операцій,
та на підставі інформації, отриманої
від інших податкових органів (довідка
ДПІ у м. Херсоні Херсонської області
ДПС від 21.03.2011р. №9/15-2/36505128 «Про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
«Вілія Експотрейд»; акт ДПІ у
Ленінському районі м. Миколаєва від
03.11.2011р. №2833/23-100/36487083 «Про неможливість
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«АНК-Сервіс»; акт ДПІ у Солом'янському
районі м.Києва від 14.02.2012р. №1263/2307/19121137
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Онікс»; акт ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва від 26.04.2012р. №202/3-22-80-36645540
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «КС Альянс
Сервіс», який складено, в зв'язку з
незнаходженням підприємства за
юридичною адресою; акт ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 01.11.2012р.
№4597/22-4/37701934 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Цементрейд» щодо підтвердження
господарських відносин з ПП
«Краусс-Союз» за серпень 2012р., який
складено в зв'язку, з незнаходженням
підприємства за юридичною адресою;
службова записка ВПМ ДПІ у
Центральному районі м.Миколаєва від
12.04.2013р. №557-вн/07 «Про відпрацювання
контрагентів-постачальників ТОВ
«Енерго-Техноком»; акт ДПІ у
Оболонському районі м. Києва від
02.04.2012р. №75/22-6/36698188 «Про результати
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Компанія «Бітіком»; акт ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва від
30.10.2012р. №1051/22-911/35572015), що містить дані
про відсутність у контрагентів
складських приміщень, трудових
ресурсів, автомобільного чи іншого
транспорту, що необхідно для
здійснення фінансово-господарської
діяльності, та недобросовісність
учасників господарських відносин
(постачальників контрагентів позивача)
в ланцюгах постачання товарів (послуг).

Також з матеріалів справи вбачається,
що:

Між Позивачем та Комунальною установою
МІСЬКА ПОЛІКЛІНІКА №1 27.01.2012 року
укладено Договір, згідно якого КП
МІСЬКА ПОЛІКЛІНІКА №1 проведений
медогляд працівників ТОВ
«Енерго-Техноком». На підтвердження
реальності господарських операцій
позивачем надані первинні документи, в
тому числі акти виконаних робіт,
банківські виписки та податкові
накладні;

Між Позивачем та ПП «ЛИСТ-ЮГ» 25.07.2012
року та 09.08.2012 року укладено угоди, на
підставі яких ПП «ЛИСТ-ЮГ» надавало
послуги працівників (слюсаря,
зварювальника, будівельника). На
підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надані первинні документи, в тому числі
акти виконаних робіт, видаткові касові
ордери, податкові накладні;

Між Позивачем та ТОВ ВТК «АНК-Сервіс»:
01.06.2011 року укладено договір №0106/Р,
згідно якого ТОВ ВТК «АНК-Сервіс»
надавались послуги по ремонту парку
металообробних верстатів, що
підтверджено позивачем актом
виконаних робіт, податковою накладною;
01.06.2011 року укладено договір №0106/Р,
згідно якого ТОВ ВТК «АНК-Сервіс»
виконувались роботи по будівництву
об'єкту для розміщення філії
Южноукраїнського відділення №8664 ВАТ
«Ощадбанк» по вулиці Дружби народів в
м.Южноукраїнськ Миколаївської області,
що підтверджено позивачем договором №
0106/Р від 01.06.2011 року, актом виконаних
робіт, податковою накладною; 01.06.2011 року
укладено договір №0106/А, згідно якого
ТОВ ВТК «АНК-Сервіс» надавались
послуги з технічного обслуговування
парку металообробних верстатів в цехах
ТОВ «Югрем-Сервіс» за адресою:
м.Миколаїв, вул. Заводська, 23/19, що
підтверджено позивачем договором №
0106/А від 01.06.2011 року, актом виконаних
робіт, податковою накладною; 05.07.2011 року
між укладений договір №0507/А, згідно
якого виконувались роботи по поточному
ремонту спальних
будиночків-вагончиків 2-х поверхових
дитячих спальних котеджей, медпункту,
їдалень №1, 2 та санітарних блоків в ОЦ
«Орлятко» (с. Рибаківка Миколаївської
області), що підтверджено текстом
угоди, актом виконаних робіт та
податковою накладною; 11.07.2011 року
укладений договір №1107/А, згідно якого
ТОВ ВТК «АНК-Сервіс» виконувався
поточний ремонт будівель та споруд
спальних корпусів в ОЦ «Орлятко» на
базі відпочинку в с.Рибаківка
Миколаївської області, що підтверджено
текстом угоди, актом виконаних робіт та
податковою накладною;

Між Позивачем та ТОВ БПП «ХВИЛЯ» 29.12.2010
року укладено Договір № 2912-1, на
виконання якого ТОВ БПП «ХВИЛЯ»
виконувались електромонтажні роботи
згідно проекту на реконструкцію з
дитячого садочка в школу І-ІІІ ступенів
по вулиці Леніна,8-Г в смт. Ольшанське
Миколаївської області. Сторони
виконали зобов'язання за умовами угоди
- виконані роботи та проведена оплата,
що підтверджено позивачем, в тому числі
договором №2912-1 від 29.12.10 року, актом
виконаних робіт на суму 65 411,00грн.,
податковими накладними на загальну
суму 65 411,00грн.;

Між Позивачем та ТОВ БПП «Хвиля» 05.01.2011
року укладений Договір підряду №0501-1,
згідно якого виконувались будівельні
роботи в мікрорайоні «Північний»
Центрального району міста Миколаєва за
адресою: вул. Архітектора Старова,27-Г,
що підтверджено позивачем Договором
№0501-1 від 05.01.11 року, актом виконаних
робіт, податковою накладною та
прибутковими касовими ордерами;

Між Позивачем та ТОВ «Онікс» 01.11.2011 року
укладено договір №0111/11, згідно якого
ТОВ «Онікс» надавались послуги
найманих робітників для виконання
робіт на об'єктах замовника, а саме:
слюсаря, зварювальника, будівельника,
токаря та покрівельника. 01.11.2011 року між
Позивачем та ТОВ «Онікс» укладений
договір №0311/11, згідно якого були
придбані наступні товарно-матеріальні
цінності, а саме: комплект лопастей
ЛВ-100кВт з метою подальшої реалізації
на СПД, що здійснювали монтаж
повітряних електростанцій на
території Миколаївської області.
Виконання домовленостей за угодами
підтверджено позивачем видатковими
накладними, податковими накладними,
актами виконаних робіт;

Між Позивачем та ТОВ «ТВК«МЕРКУРІЙ»
укладено договори про надання послуг
працівників та виконання робіт
(договори від 03.10.2011року), придбання
товарно-матеріальних цінностей
(договір від 25.10.2011 року). На
підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надані первинні документи, в тому числі
акти виконаних робіт, видаткові
накладні, податкові накладні;

Між Позивачем та ТОВ «КИЇВ ГРУПП» 01.07.2011
року укладено договір №01-07, згідно
якого ТОВ «КИЇВ ГРУПП» виконувався
ремонт зборки лопастей (з
давальницької сировини) для подальшої
реалізації підприємствам, що
встановлювали повітряні
електростанції. 06.07.2011 року укладено
договір №0607/к, згідно якого ТОВ «КИЇВ
ГРУПП» виконувались роботи по
виготовленню лопатки до КПС 200 та до КПС
320 із давальницької сировини для
повітряних електростанцій. 14.07.2011 року
укладено договір №1407/2, згідно якого
виконувались ТОВ «КИЇВ ГРУПП» роботи
по демонтажу, монтажу теплолічильника
для повірки в міській лікарні №3 міста
Миколаєва. 14.07.2011 року укладено договір
№1407/3, згідно якого ТОВ «КИЇВ ГРУПП»
виконувались роботи по демонтажу,
монтажу теплолічильника для повірки в
міській лікарні №2. 14.07.2011 року укладено
договір №1407/1, згідно якого ТОВ «КИЇВ
ГРУПП» виконувались роботи по
демонтажу, монтажу теплолічильника для
повірки в міській лікарні №1 міста
Миколаєва. 01.08.11 року укладено договір
№0108-1, згідно якого ТОВ «КИЇВ ГРУПП»
надавались послуги найманих
робітників для виконання робіт на
об'єктах замовника, а саме: послуги
слюсаря, токаря. Реальність
господарських операцій підтверджена
позивачем актами виконаних робіт,
податковими накладними та іншими
документами;

Між Позивачем та ТОВ ВТК «Анна-Сервіс»
03.06.2011 року укладений договір №0306/А,
згідно якого ТОВ ВТК «Анна-Сервіс»
виконувались роботи з капремонту
підкранових колій цеху №85 в 7-му
корпусі на території ДП «Миколаївський
морський торгівельний порт». 06.06.2011
року укладено договір №0606/А, згідно
якого ТОВ ВТК «Анна-Сервіс»
виконувались роботи по установці та
монтажу запобіжного канату цеха № 105
(головний корпус, нижній ярус). 08.06.2011
року між сторонами укладено договір
№0806/А, згідно якого ТОВ ВТК
«Анна-Сервіс» виконувались роботи по
демонтажу електомостового крана
вантажопідйомністю 10т для цеху №30 на
території Морпорту. 01.07.2011 року
укладено договір № 0107/А, згідно якого
виконувались роботи з технічного
обслуговування перевантажувальних
механізмів на території ДП
«Миколаївський морський торгівельний
порт». 01.07.2011 року між Позивачем та ТОВ
«Анна-Сервіс» укладено Договір №0107/1,
згідно якого ТОВ ВТК «Анна-Сервіс»
виконувались будівельні роботи в
мікрорайоні «Північний» Центрального
району міста Миколаєва, за адресою: вул.
Архітектора Старова,27-Г. 01.07.11 року
укладений договір №0107/2, згідно якого
ТОВ «Анна-Сервіс» виконувались роботи
по прибирання території та приміщень.
02.07.2011 року між сторонами укладено
договір №0207/1, згідно якого ТОВ ВТК
«Анна-Сервіс» виконувався капітальний
ремонт адміністративної будівлі
Єланецького районного центру
зайнятості. На підтвердження
реальності господарських операцій
позивачем надані первинні документи, в
тому числі акти виконаних робіт та
податкові накладні;

Між Позивачем та ТОВ «КС Альянс Сервіс»
01.12.2011 року укладено договір №0312/3,
згідно якого ТОВ «КС Альянс Сервіс»
надавались послуги найманих
робітників для виконання робіт на
об'єктах замовника: слюсаря,
зварювальника, будівельника, токаря та
покрівельника. 05.12.2011 року укладено
договір №0512/5, згідно ТОВ «КС Альянс
Сервіс» виконувались роботи по
термообробці вилок ланцюга КПС 200 та
пальців ланцюга КПС. 02.12.2011 року 26.12.2011
року укладено договори на придбання
товарно-матеріальних цінностей. На
підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надані первинні документи, в тому числі
акти виконаних робіт та податкові
накладні;

Між Позивачем та ПП «ТУРБОТЕХ» 20.07.2012
року, за умовами якого ПП «ТУРБОТЕХ»
надавало послуги слюсаря та
зварювальника. На підтвердження
реальності господарських операцій
позивачем надані первинні документи, в
тому числі акти виконаних робіт,
прибуткові касові ордери, податкові
накладні;

Між Позивачем та ТОВ «ТАЙМТРЕЙДІНГ»
24.07.2012 року укладено договір на
придбання товарно-матеріальних
цінностей (холодильники, пральні
машини, плити газові, водонагрівачі). На
підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надані первинні документи, в тому числі
акти виконаних робіт, податкові
накладні;

Між Позивачем та ТОВ «УНІВЕРСАЛ-АГРО
НК» 08.08.2012 року та 03.09.2012 року укладено
угоди про надання послуг працівників
(слюсаря, зварювальника, будівельника).
На підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надані первинні документи, в тому числі
акти виконаних робіт, прибуткові
касові ордери, податкові накладні;

Між Позивачем та ТОВ «Компанія
Бітіком» укладені наступні угоди:
Договір №0109/1 від 01.09.2011 року про щодо
надання послуг найманими працівниками
на об'єктах замовника; Договір №0310-1 від
03.10.2011 року щодо надання послуг
найманими працівниками на об'єктах
замовника; Договір №0310-2 від 03.10.2011 року
щодо термообробки деталей (вилок
ланцюга КПС; пальців ланцюга КПС);
Договір поставки товарів (комплекту
лопастей ЛВ-100 для вітротурбіни USW-56-100)
№2510-1 від 25.10.2011 року. На підтвердження
реальності господарських операцій
позивачем надані первинні документи, в
тому числі акти виконаних робіт,
видаткові накладні, прибуткові касові
ордери, податкові накладні.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з наступних мотивів, з чим
погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Таким чином визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Первинним документом є документ, якій
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні»
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 7.2.3 п.7.2 ст.7 Законом України
«Про податок на додану вартість»
визначено, що податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг).

Для операцій, що оподатковуються і
звільнені від оподаткування,
складаються окремі податкові накладні.
Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг). У разі коли
частка товару (робіт, послуг) не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів зазначається в додатку до
податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
державної податкової служби України,
та враховується у визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Платники податку повинні зберігати
податкові накладні протягом строку,
передбаченого законодавством для
зобов'язань із сплати податків

Згідно з п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду. Якщо у подальшому
такі товари (послуги) починають
використовуватися в операціях, які не є
об'єктом оподаткування згідно
зістаттею 3 цього Закону або
звільняються від оподаткування згідно
зі статтею 5 цього Закону, чи основні
фонди переводяться до складу
невиробничих фондів, то з метою
оподаткування такі товари (послуги),
основні фонди вважаються проданими за
їх звичайною ціною у податковому
періоді, на який припадає початок
такого використання або переведення,
але не нижче ціни їх придбання,
виготовлення, будівництва, спорудження

Відповідно до пп.7.7.1 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Приписами п.135.2 ПК України визначено, що
доходи визначаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
отримання платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з п.137.1 ПК України дохід від
реалізації товарів визнається за датою
переходу покупцеві права власності на
такий товар. Дохід від надання послуг
та виконання робіт визнається за датою
складення акта або іншого документа,
оформленого відповідно до вимог
чинного законодавства, який
підтверджує виконання робіт або
надання послуг.

Відповідно до п.138.1 ПК України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Із п.138.2 ПК України слідує, що витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді. Платник податку для
визначення об'єкта оподаткування має
право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Згідно з п.139.1.9 ПК України витрати не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку. У
відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів.

Відповідно п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України визначено, що «податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, …, та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів».

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України визначено, що у разі якщо
платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної. Не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними.

Приписами п.180.1 ст.180 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податку - будь-яка особа, що
зареєстрована або підлягає реєстрації
як платник податку. Платник податку
самостійно відповідає за своєчасність
та повноту нарахування та сплати
податку. Датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання товарів
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: дата зарахування
коштів від покупця на банківський
рахунок платника податків; дата
відвантаження товарів покупцю (п. 187.1
ст. 187 ПК України).

Згідно п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України «платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну». При цьому дата
отримання платником податку товарів,
що підтверджено податковою накладною,
є датою виникнення права платника
податків на віднесення сум податку до
податкового кредиту (п. 198 ст. 198 ПК
України).

Згідно приписів п.201.10. ст.201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Системний аналіз правових норм, які
регулюють правовідносини, що є
предметом судового дослідження, вказує
на те, що для формування платником
податків валових витрат та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
відшкодування з бюджету податку на
додану вартість Закон не передбачає
обов'язкової умови фактичного
надходження цих сум до бюджету. У разі
невиконання контрагентом платника
податків зобов'язань по сплаті податку
до бюджету негативні наслідки
(відповідальність) настають лише для
нього. Документом, який підтверджує
сплату покупцем податку на додану
вартість в ціні товару, зокрема є
податкова накладна, про що
обґрунтовано зазначено судом першої
інстанції.

Дані правові норми визначають, що до
складу валових витрат, які дають право
формувати податковий кредит, можуть
бути віднесені витрати, що
безпосередньо пов'язані з підготовкою,
організацією, веденням виробництва та
реалізацією продукції, робіт, послуг,
які придбаваються (виготовляються)
таким платником податку для їх
подальшого використання у власній
господарській діяльності та
підтверджені належними та достатніми
первинними документами. Визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Первинним документом є документ, якій
містить відомості про реальну
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Правильність формування
платником податків валових витрат та
податкового кредиту вимагає наявності
зв'язку витрат платника податків на
придбання послуг з його господарською
діяльністю, що полягає у намірі
платника податку отримати користь від
придбаних товарів (послуг) саме у
контрагента, зазначеного в первинних
документах.

Для віднесення відповідних сум до
складу валових втрат та податкового
кредиту з ПДВ не передбачається умова
відслідкування та контролю платником
податку (добросовісним набувачем
товару, послуг та ін.) реальної сплати
цих сум до бюджету контрагентом. Чинним
законодавством на сторону в
господарському зобов'язанні не
покладено обов'язок з'ясування
обставин сплати податків та зборів
контрагентом.

До того ж, суб'єкт господарювання
(добросовісний учасник угод та
господарських операцій) не наділений
можливістю контролю (навіть за власною
ініціативою) за сплатою податків
іншими суб'єктами підприємницької
діяльності. Якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання як платник податку
до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи, оскільки
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер (ст.61
Конституції України).
Недобросовісність учасника угоди щодо
сплати податків та зборів не є
підставою для позбавлення платника
податку права на відображення в складі
валових витрат понесені витрати на
придбання послуг та використання
запасів, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови та має всі
документальні підтвердження понесених
витрат та фактичного здійснення
господарських операцій.

Колегія суддів апеляційного суду
уважно дослідила усі матеріали справи
та погоджується з судом першої
інстанції, який дійшов висновку про те,
що позивачем надані первинні
документи, які підтверджують факт
реальної поставки на його адресу
товарів та виконання робіт від
наведених контрагентів.

Суд правильно виходив з того, що видані
позивачеві контрагентом податкові
накладні та інші первинні документи
відповідають вимогам діючого
законодавства і є належним доказом
правомірності формування валових
витрат та податкового кредиту з ПДВ.

До того ж слід враховувати, що на момент
видачі податкових накладних
постачальники були зареєстровані
платниками ПДВ, а отже, мали право їх
виписувати. В свою чергу, покупець мав
правові підстави включити суму ПДВ по
таким податковим накладним в
податковий кредит. ТОВ
«Енерго-Техноком» в повному обсязі
задекларувало свої податкові
зобов'язання з ПДВ та сплатило податки
до бюджету.

Суд вірно зазначив, що акти про
неможливість проведення зустрічних
звірок в зв'язку з незнаходженням ТОВ
«АНК-Сервіс», ТОВ «КС Альянс Сервіс» та
інших контрагентів за юридичною
адресою не можуть бути підставою для
визнання правочинів недійсними, а
господарських операцій безтоварними,
оскільки акти про неможливість
проведення зустрічних звірок складені
набагато пізніше, ніж досліджені
господарські операції, а тому вказана
обставина (незнаходженням
підприємства за юридичною адресою за
сплином значного часу після здійснення
господарських операцій) в даному
випадку не має правового значення.
Чинне законодавство не пов'язує право
платника податків на податковий кредит
та на формування валових витрат із
фактичним знаходженням
підприємства-постачальника за
юридичною адресою.

Колегія суддів відхиляє посилання
апеляційної скарги на наявність
взаємовідносин контрагентів позивача
з підприємствами, які мають ознаки
фіктивності, з якими позивач не мав
жодних стосунків, оскільки ця
обставина не має правового значення. В
даному випадку предметом дослідження
при проведені перевірки були
господарські операції між позивачем та
його безпосередніми контрагентами.
Позиціонування контролюючим органом
вказаної обставини, як порушення
податкового законодавства, не
ґрунтується на приписах чинного
законодавства.

Твердження апелянта про ненадання
суб'єктом господарювання необхідних
первинних документів на підтвердження
господарських операцій (які надані
позивачем до суду) не підтверджені
належними доказами (письмовими
запитами про надання конкретних
документів та ін.) та спростовуються
доводами позивача. Так, особа, яка
проводила перевірку (ОСОБА_4.) в
судовому засіданні суду першої
інстанції пояснила, що не виключає тієї
обставини, що підприємством були
надані необхідні документи (в тому
числі й ті, що надані до суду), проте
документація при перевірці надана
суб'єктом господарювання в
несистематизованому виді, що
ускладнювало можливість її докладного
вивчення.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
необгрунтованість доводів ДПІ про
відсутність первинних документів в
ході перевірки, оскільки це не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Колегія суддів погоджується, що
позивачем надано первинні документи,
що стосуються господарських операцій
за участю контрагентів, які фактично
підтверджують реальне здійснення
правочинів і досягнення позивачем
законної мети їх здійснення - придбання
на підставі цивільно-правових угод для
здійснення господарської статутної
діяльності, направленої на отримання
прибутку. Отже, висновки відповідача
про безтоварність господарських
операцій є надуманими та такими, що
ґрунтуються на припущеннях. Слід
підкреслити, що в спірному акті
перевірки відповідачем не наведено
допустимих та достатніх доказів на
підтвердження умовиводу про порушення
позивачем податкового законодавства.

Підсумовуючи усе викладене випливає
висновок, що відповідач - суб'єкт
владних повноважень, при прийнятті
оспорюваних податкових
повідомлень-рішень діяв не на підставі,
не в спосіб, що передбачені законами
України, та без врахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Суд також вірно зазначив, що
позбавлення платника податку права на
формування витрат у зв'язку з
невиконанням обов'язків контрагентами
контрагентів позивача порушує право
особи мирно володіти своїм майном, що
міститься у Першому Протоколі до
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод людини від 20.03.1952
р. (надалі - Протокол 1 до Конвенції), яка
є частиною національного
законодавства згідно із ст. 9
Конституції України. Роз'яснення цієї
норми містяться в рішеннях
Європейського суду з прав людини (далі -
ЄСПЛ), які згідно з ст.17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23.02.2006 №3477 мають в Україні
значення джерела права. Так, у п. 53
рішення в справі «Булвес» АД проти
Болгарії ЄСПЛ визначив поняття
власності, указавши, що «власність»
може включати як існуючу власність, так
і активи, включаючи вимоги стосовно
яких заявник може стверджувати, що у
нього чи у неї є принаймні «правомірні
очікування» отримати ефективне
здійснення свого майнового права. У
рішенні в справі Щокін проти України
(п.49) ЄСПЛ вказав, що збільшення
податковим органом зобов'язання особи
з податку безперечно є втручанням до
майнових прав заявника, гарантованих
ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке
втручання за Конвенцією може бути
визнане тільки якщо здійснене на
умовах, передбачених законом.
Неприпустимість притягнення до
відповідальності однієї компанії, у
випадку за неправомірні дії іншої
компанії підтверджується численними
рішеннями Європейського суду з прав
людини. Так, п.71 рішення у справі
«Булвес» АД проти Болгарії ЄСПЛ дійшов
такого висновку: «... Суд вважає, що
компанія-заявник не повинна нести
відповідальність за наслідки
невиконання постачальником його
обов'язків щодо своєчасного
декларування податкових зобов'язань….
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження для компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів та
вимогами захисту права власності».
Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно
підтвердив у рішенні по справі Бізнес
Сепорт Сентре проти Болгарії. У п. 23
даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у
разі виявлення податковими органами
невиконання постачальником своїх
обов'язків як платника ПДВ, вони могли б
розпочати податкову перевірку цього
постачальника, з тим щоб стягнути з
нього належні платежі та штрафні
санкції. Утім, зазначив Суд, прямого
впливу на оподаткування
організації-заявника (Бізнес Сепорт
Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини
чітко визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення з боку його
контрагента.

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про правомірність формування
позивачем оспорюваних витрат при
визначені податку на прибуток та
податкового кредиту з податку на
додану вартість (в частині вимог
позивача).

Водночас, відповідач, який є суб'єктом
владних повноважень, в
правовідношеннях, що були предметом
судового дослідження, діяв не на
підставі та не в спосіб, що передбачені
законами України, без дотримання
принципу рівності перед законом та без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав та інтересів позивача і
цілями, на досягнення яких спрямовані
дії.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позову ТОВ
«Енерго-Техноком».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію суду не довів та не
обґрунтував. В свою чергу позивач довів
апеляційному суду протиправність
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області - залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов