Справа № 361/1957/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/1957/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Броварської міської ради Київської
області, міського голови Броварської
міської ради Київської області Сапожка
Ігоря Васильовича про визнання дій та
бездіяльності протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
Броварського міськрайонного суду
Київської області із позовом до
Броварської міської ради Київської
області, міського голови Броварської
міської ради Київської області Сапожка
Ігоря Васильовича в якому просив
визнати протиправними дії в частині
одноособового розгляду клопотань на
отримання безоплатно у власність
земельної ділянки в розмірі до 0,10 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд від 23.11.2012 та 18.01.2013 та
зобов'язати розглянути клопотання від
23.11.2012 про надання у власність
земельної ділянки орієнтовним
розміром до 0,10 га в межах м. Бровари
Київської області для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 20 травня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 23
листопада 2012 року позивач звернувся до
Броварської міської ради Київської
області з клопотанням у порядку ч. 6 ст.
118 ЗК України, у якому з метою
реалізації її гарантованого права на
отримання безоплатно у власність
земельної ділянки просила визначити
без її погодження та виділити їй
земельну ділянку орієнтованою площею
не більше 0,10 га у межах міста Бровари з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
розглянути дане питання на сесії ради.
У додатку до даного клопотання
значаться: копія паспорту та
ідентифікаційного коду, графічні
матеріали і договір доручення.

Листом від 28 листопада 2012 року № 9-7-1899
за підписом міського голови міста
Бровари Сапожка І.В. виконавчий комітет
Броварської міської ради повідомив
позивача, що відповідно до ст. 118 ЗК
України, громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або колективної власності, разом із
клопотанням подають до міської ради
графічний матеріал, на якому має бути
зазначене бажане місце розташування
земельної ділянки.

За наявності графічних матеріалів, які
відповідають вимогам чинного
законодавства, клопотання може бути
подано на розгляд чергової сесії
Броварської міської ради, оскільки при
розгляді клопотання міська рада
зобов'язана перевірити об'єкт на
відповідність до генеральних планів
населених пунктів, містобудівної
документації та інших вимог,
визначених у ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Відсутність графічних матеріалів
позбавляє можливості міську раду
ідентифікувати об'єкт на відповідність
вимогам ЗК України і тим самим прийняти
обґрунтоване рішення - про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або про відмову в його наданні.

18 січня 2013 року позивачем до
Броварської міської ради Київської
області повторно було подано
аналогічне клопотання про виділення
ОСОБА_5 безоплатно у власність
земельної ділянки.

Листом від 28 січня 2013 року № 9-7-107 за
підписом міського голови виконавчий
комітет Броварської міської ради
повторно роз'яснив позивачу, що
відсутність графічних матеріалів з
конкретно визначеним бажаним місцем
розташування земельної ділянки
позбавляє можливості міську раду
винести його клопотання на розгляд
чергової сесії міської ради для
прийняття відповідного рішення.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що виконавчим комітетом
Броварської міської ради Київської
області обґрунтовано не винесено на
розгляд чергової сесії міської ради
клопотання позивача про надання
безкоштовно у власність земельної
ділянки, оскільки надані ОСОБА_5
графічні матеріали (карта міста
Бровари) не відповідають вимогам
чинного законодавства.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 143
Конституції України, територіальні
громади села, селища, міста
безпосередньо або через утворені ними
органи місцевого самоврядування
вирішують, крім передбачених в
Основному Законі України, й інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Предметами відання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення. Перелік таких
питань визначено у Конституції України
та у законах України.

Згідно з пунктом 34 частини першої
статті 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», до питань
місцевого значення належить
регулювання сільськими, селищними,
міськими радами земельних відносин
відповідно до закону.

Виходячи з положень Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
(частини першої статті 10, статей 16, 17, 18,
25, 26 та інших), органи місцевого
самоврядування при вирішенні питань
місцевого значення, віднесених
Конституцією України та законами
України до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції.
Як суб'єкти владних повноважень органи
місцевого самоврядування вирішують в
межах закону питання в галузі
земельних відносин.

Відповідно до пунктів «а», «б», «в», «г»
статті 12 Земельного кодексу України, до
повноважень сільських, селищних,
міських рад належить розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
виключно на пленарних засіданнях
вирішуються питання регулювання
земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у цій справі є
правомірність рішення органу
місцевого самоврядування у сфері
земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі: а) приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб).

Згідно з пп. б), г) ч. 1 ст. 121 Земельного
кодексу України, громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності в таких
розмірах: г) для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не
більше 0,25 гектара, в селищах - не
більше 0,15 гектара, в містах - не більше
0,10 гектара.

Зі змісту поданого позивачем
клопотання вбачається, що він просить
виділити йому земельну ділянку в межах
м. Бровари в розмірі 0,10 га без
зазначення конкретного місця її
розташування (вулиці, провулку, тощо). В
якості графічних матеріалів позивачем
подано план м. Бровари, на якому
відсутні будь-які позначки про бажане
місце розташування земельної ділянки.

Дана обставина, на думку колегії
суддів, позбавляє відповідача
можливості перевірити відповідну
земельну ділянку на відповідність
генеральному плану міста Бровари,
містобудівній документації та іншим
вимогам, визначеним чинним земельним
законодавством.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
правомірність відмови відповідача у
наданні позивачу земельної ділянки,
оскільки місце розташування земельної
ділянки не відповідає вимогам закону,
оскільки є невизначеним.

Так, пошук земельних ділянок державної
та комунальної власності, які не надані
у користування й можуть бути
використані фізичними особами, не
належить до обов'язків відповідачів,
такий обов'язок покладений саме на
фізичну особу, яка бажає отримати
безоплатно у власність земельну
ділянку державної та комунальної
власності.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 17 жовтня 2013 року у справі №
К/9991/71120/12.

Згідно із ч. 7 ст. 118 ЗК України, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

У п. 7 Положення про порядок ведення
державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 січня 1993 року №
15, чинного на момент виникнення
правовідносин, до земельно-кадастрової
документації належать кадастрові
карти та плани (графічні і цифрові),
схеми, графіки, текстові та інші
матеріали, які містять відомості про
межі адміністративно-територіальних
утворень, межі земельних ділянок
власників землі і землекористувачів, у
тому числі орендарів, правовий режим
земель, що перебувають у державній,
колективній і приватній власності, їх
кількість, якість, народногосподарську
цінність та продуктивність по
власниках землі і землекористувачах,
населених пунктах, територіях
сільських, селищних, міських, районних
Рад народних депутатів, областях,
Республіці Крим та Україні в цілому.

Земельно-кадастрова документація
ведеться, згідно з інструкцією ведення
державного земельного кадастру,
затверджуваною Держкомземом.

До графічних матеріалів, які мають бути
погоджені керівником територіального
органу земельних ресурсів, відносяться
викопіювання з чергового
земельно-кадастрового плану,
ситуаційні схеми, схеми
економіко-планувальної зони, до якої
відноситься земельна ділянка, план меж
зон обмежень і сервітутів земельних
ділянок тощо, незалежно від виду
документації, що розробляється.

Виходячи з наведеного, надана
позивачем карта міста Бровари
Київської області не належить до
графічних матеріалів та не може
вважатися належним чином оформленими
графічними матеріалами.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що дії міського
голови міста Бровари Сапожка І.В., щодо
невинесення на розгляд чергової сесії
Броварської міської ради Київської
області клопотання позивача про
виділення та передачу безоплатно у
власність земельної ділянки є
правомірними, оскільки, надані
позивачем графічні матеріали (карта
міста Бровари), не відповідають вимогам
чинного законодавства.

Таким чином, відсутні також правові
підстави для задоволення позовних
вимог стосовно відшкодування
заподіяної шкоди, яка полягає у наданні
позивачу юридичних послуг.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що відповідачем було
доведено законність та
обґрунтованість вчинених ним дій, а
тому суд першої інстанції дійшов
правильних висновків про
необґрунтованість позовних вимог.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 20 травня 2013 року -
залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 20 травня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 23.06.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.