Справа № 234/3348/14-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Марченко Л.М.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
справа №234/3348/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Геращенка І.В.

суддів апеляційного суду Арабей Т.Г.,
Губської Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Краматорську Донецької області на
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 18 квітня 2014
року у справі № 234/3348/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Краматорського
міського суду Донецької області з
позовною заявою до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську Донецької області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Краматорського міського
суду Донецької області від 18 квітня 2014
року у справі № 234/3348/14-а (суддя
Марченко Л.М.) позовні вимоги
задоволені.

Визнано неправомірним нарахування та
виплату ОСОБА_3 управлінням Пенсійного
фонду України у м. Краматорську
Донецької області державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, всупереч положень ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м. Краматорську
Донецької області провести
перерахунок та виплатити з 01.01.2014 року
ОСОБА_3, інваліду 3-ї групи, 1-ї категорії,
державну пенсію на підставі ст.54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в обсязі не нижче від 6-ти розмірів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на
підставі ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в обсязі 50%
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій він просить скасувати постанову
суду та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що суд неповно з'ясував
усі обставини, що мають значення для
вирішення спору, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Наголошує на тому, що бюджетом України
на 2014 рік не передбачені видатки на
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією ст.ст. 39, 50-54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а тому дії
пенсійного органу щодо застосування
розмірів пенсій, встановлених
Постановою Кабміну України №1210 від
23.11.2011 року є правомірними.

Судом першої інстанції справу
розглянуто в скороченому провадженні.

Частиною 8 ст. 183-2 КАС України
передбачено, що апеляційні скарги у
справах, передбачених пунктами 1, 2
частини першої цієї статті,
розглядаються апеляційними судами в
порядку письмового провадження.

Судом апеляційної інстанції справу за
клопотанням відповідача призначено у
відкритому судовому засіданні. Будучи
належним чином повідомленим про дату,
час та місце розгляду справи
представник відповідача не прибув в
судове засідання, тому перегляд справи
за доводами апеляційної скарги
здійснений у письмовому провадженні за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

Позивач - учасник ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії, визнаний інвалідом ІІІ
групи, перебуває на обліку як пенсіонер
в Управлінні Пенсійного фонду України
у м. Краматорську Донецької області.

Відповідачем виплачується позивачеві
основна та додаткова пенсія відповідно
до Порядку обчислення пенсій особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011
року № 1210.

29 січня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунку
розмірів основної та додаткової пенсії
згідно положень статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 01.01.2014 року.

Листом Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області від 06 лютого 2014 року № 10/К-10-01-01
відмовлено позивачу в перерахунку
пенсії, оскільки нарахування пенсії
здійснюється в розмірах, визначених
Порядком обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого Постановою
КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої та апеляційної інстанції,
відповідач вказує на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України..

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 50 Конституції
України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням
цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

З 16 січня 2014 року набрав чинності Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», яким визначено принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій.

Зазначеним вище Законом не
встановлювався на 2014 рік інший розмір
пенсій, ніж у Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а норми
Законів про Державний бюджет діяли
лише у 2011, 2012 та 2013 роках. Спірні
правовідносини з січня 2014 року
регулюються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
положення Постанов КМ України в тій
частині, в якій вони суперечать
вказаному вище закону, застосовуватися
не можуть.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Частинами 1 та 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

На кожний рік Законом України «Про
державний бюджет України»
встановлюється розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, будь-який
інший нормативно-правовий акт, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, відсутній.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 1 січня 2014
року застосуванню підлягає не
постанова Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а норми
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
задоволення позовних вимог, оскільки
позивач, як інвалід 3 групи, має право на
перерахунок основної та додаткової
пенсії згідно з нормами ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», розмір якої визначається
з мінімальної пенсії за віком,
встановленої статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», тобто
обчислення та виплата пенсії
позивачеві з 01 січня 2014 року у розмірах
відповідно до Постанови КМУ №1210 від
23.11.2011 року, а не у розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є
протиправним.

Зважаючи на наведене, судова колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. 2, ст.160,
ст. 167, ст. 183-2, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч.
1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Краматорську Донецької області на
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 18 квітня 2014
року у справі № 234/3348/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 18 квітня 2014
року у справі № 234/3348/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий
І.В. Геращенко

Судді
Т.Г. Арабей

Л.В. Губська