Справа № 823/1582/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
справа № 823/1582/14

м. Черкаси

15 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді:
Паламар П.Г.,

при секретарі:
Овсієнко О.І.,

за участю представника відповідача
Чепурної О.Л. - за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Золотоніського
управління Державної казначейської
служби України Черкаської області,
третя особа - відділ державної
виконавчої служби Золотоніського
міськрайонного управління юстиції про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Золотоніського управління Державної
казначейської служби України
Черкаської області (далі - відповідач),
третя особа - відділ державної
виконавчої служби Золотоніського
міськрайонного управління юстиції
(далі - третя особа), в якому просить
визнати неправомірними дії
відповідача в частині повернення
ОСОБА_2 без виконання виконавчого листа
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
07.05.2014р. по справі №524/4270/13-а про
стягнення з третьої особи на користь
позивача 34 грн. 40 коп. понесених судових
витрат, визнати неправомірним рішення
відповідача від 16.05.2014р. за вих. №03-16/925,
зобов'язати відповідача повторно
розглянути заяву позивача від 13.05.2014р.
про стягнення з відділу державної
виконавчої служби Золотоніського
міськрайонного управління юстиції на
користь позивача 34 грн. 40 коп.
понесених судових витрат, стягнути з
позивача судовий збір у сумі 73 грн. 08
коп.

В обґрунтування вимог позивач
зазначає, що 07.05.2014 року Автозаводським
районним судом м. Кременчука
Полтавської області видано виконавчий
лист по справі №524/4270/13-а про
стягнення з відділу державної
виконавчої служби Золотоніського
міськрайонного управління юстиції на
його користь 34. грн. 40 коп. судового
збору. 13.05.2014 року виконавчий лист із
заявою про примусове виконання
направлено ним до Золотоніського
управління Державної казначейської
служби України Черкаської області.
Однак листом від 16.05.2014 року № 03-16/925
виконавчий лист повернуто оскільки в
Золотоніському УДКСУ відсутні рахунки
ВДВС Золотоніського МРУЮ, з яких
можливо списати кошти згідно Порядку.
Відповідачем не вжито жодних заходів
щодо виконання рішення суду, а тому
такі дії відповідача вважає
неправомірними.

Позивач в судове засідання не прибув
надавши клопотання про розгляд справи
за його відсутності.

Відповідач надав суду заперечення на
позов зазначивши, що в Золотоніському
УДКСУ відкритий лише депозитний
рахунок відділу державної виконавчої
служби Золотоніського міськрайонного
управління юстиції, який не є тим
рахунком з якого можна списати кошти на
користь позивача. Просив у задоволенні
позову відмовити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримала заперечення на
позов та зазначила, що у ВДВС
Золотоніського МРУЮ відсутні рахунки з
яких можливо списати кошти на користь
відповідача. Крім того, зазначила, що не
передбачено стягнення грошових коштів
з депозитного рахунку органів
державної казначейської служби, що
надійшли від боржників для виплати
стягувачам, а також звертати на них
стягнення для виплати іншим особам, які
не є стягувачами за виконавчими
документами.

Третя особа надала до суду заяву про
розгляд справи без її участі,
зазначивши, що позов не підтримує.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши подані
документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції
України права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України
визначено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і
є обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону
України «Про виконавче провадження»
визначено, що сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

Судом встановлено, що постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
23.09.2013 року по справі № 524/4270/13-а
стягнуто з відділу державної
виконавчої служби Золотоніського
міськрайонного управління юстиції на
користь ОСОБА_2 судових витрат в сумі 34
грн. 40 коп.

Постанова набрала законної сили 03.02.2014
року.

Автозаводським районним судом м.
Кременчука Полтавської області 07.05.2013
року видано виконавчий лист по справі
№ 524/4270/13-а про стягнення з відділу
державної виконавчої служби
Золотоніського міськрайонного
управління юстиції на користь ОСОБА_2 34.
грн. 40 коп.

Позивач 13.05.2014 року направив
відповідачу заяву про прийняття для
примусового виконання виконавчого
листа від 07.05.2014 року, який отримано
відповідачем 16.05.2014 року.

Листом від 16.05.2014 року № 03-16/925
відповідач повернув виконавчий лист
виданий Автозаводським районним судом
м. Кременчука Полтавської області
07.05.2013 року по справі № 524/4270/13-а без
виконання.

Суд вважає твердження відповідача про
неможливість виконання рішення суду, у
зв'язку з тим, що в Золотоніському
управлінні Державної казначейської
служби України Черкаської області
відсутні рахунки відділу державної
виконавчої служби Золотоніського
міськрайонного управління юстиції, з
яких можливо списати кошти згідно
Порядку необґрунтованими та
надуманими.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» визначено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 2, ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про виконавче провадження»
відповідач наділений повноваженнями
щодо примусового виконання постанови
Автозаводським районним судом м.
Кременчука Полтавської від 23.09.2013 року
по справі № 524/4270/13-а, оскільки відділ
державної виконавчої служби
Золотоніського міськрайонного
управління юстиції як боржник є
бюджетною установою і фінансується з
Державного бюджету.

Крім того, п.п.1 п.9 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011
року № 845 (далі - Порядок) приведено
виключний перелік підстав, згідно яких
орган Казначейства повертає
виконавчий документ стягувачу, а саме
коли виконавчий документ: не підлягає
виконанню органом Казначейства; подано
особою, що не має відповідних
повноважень; пред'явлено до виконання
з пропущенням установленого строку;
видано або оформлено з порушенням
установлених вимог; рішення про
стягнення коштів не набрало законної
сили; суми коштів, зазначених у
судовому рішенні про стягнення
коштів, повернуті стягувачеві за
поданням органу, що контролює
справляння надходжень до бюджету,
або за рахунок таких коштів виконано
грошові зобов'язання чи погашено
податковий борг стягувача перед
державним або місцевим бюджетом;
стягувач відмовився від виконання
виконавчого документа або відкликав
його без виконання; наявні інші
передбачені законом випадки.

Відповідач не вказав жодної із
зазначених підстав при поверненні без
виконання виконавчого листа стягувачу
ОСОБА_2, а тому його дії є
неправомірними.

Також суд зазначає, що відповідно до
п.п.1, 2 п.5 Порядку під час виконання
виконавчих документів органи
Казначейства мають право: повідомляти
органу, який видав виконавчий документ,
про наявність обставин, що ускладнюють
чи унеможливлюють його виконання, у
спосіб і порядку, які визначені таким
документом, крім випадків виконання
рішень про стягнення коштів за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів; звертатися у передбачених
законом випадках до органу, який видав
виконавчий документ, щодо роз'яснення
рішення про стягнення коштів,
порушувати клопотання про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання такого рішення, а
також відстрочку та/або розстрочку
його виконання.

Відповідач не надав доказів, що такі
заходи вживалися. Крім того, з
матеріалів справи вбачається, що
відповідач отримавши виконавчий лист
від позивача16.05.2014 року, у той же день
повернув його без виконання.

Твердження представника позивача про
те, що вжиття заходів, зазначених у п.п.1,
2 п. 5 Порядку - це право, а не обов'язок
органів Казначейства, суд вважає
неприйнятними, оскільки виходячи з
конституційного принципу
обов'язковості виконання рішення суду,
повноважні державні органи мають
вжити всі можливі заходи для
примусового виконання виконавчих
документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 2. ст. 71 КАС України визначено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, дії відповідача в
частині повернення ОСОБА_2 без
виконання виконавчого документу про
стягнення з відділу державної
виконавчої служби Золотоніського
міськрайонного управління юстиції
судових витрат в сумі 34 грн. 08 коп. суд
вважає протиправними, а вимогу
позивача про зобов'язання відповідача
повторно розглянути заяву позивача від
13.05.2014р. про стягнення з відділу
державної виконавчої служби
Золотоніського міськрайонного
управління юстиції на користь позивача
34 грн. 40 коп. понесених судових витрат
такою, що підлягає до задоволення.

Вимога позивача про визнання
неправомірним рішення Золотоніського
управління Державної казначейської
служби України Черкаської області від
16.05.2014р. №03-16/925 задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Лист Золотоніського управління
Державної казначейської служби
України Черкаської області від 16.05.2014р.
№03-16/925 не є нормативно-правовим актом
чи правовим актом індивідуальної дії, а
тому не є рішенням в розумінні кодексу
адміністративного судочинства.

Частиною 3 ст.94 КАС України визначено,
що якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст.
158-163 КАС України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії
Золотоніського управління Державної
казначейської служби України
Черкаської області в частині
повернення ОСОБА_2 без виконання
виконавчого листа Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 07.05.2014р. по
справі №524/4270/13-а.

Зобов'язати Золотоніське управління
Державної казначейської служби
України Черкаської області повторно
розглянути заяву ОСОБА_2 від 13.05.2014р. про
стягнення з відділу державної
виконавчої служби Золотоніського
міськрайонного управління юстиції на
користь позивача 34 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 сплачений судовий
збір в сумі 36 (тридцять шість) грн. 58 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлено 19
червня 2014 року