Справа № 825/1288/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1288/14
інстанції: Непочатих В.О.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб
В.А.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м.Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м.Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року, позивач звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання вчинити певні дії. Свої
позовні вимоги мотивував тим, що 27.01.2014
року звернувся до відповідача з
інформаційним запитом про надання
інформації. Однак, відповідач будучи
розпорядником інформації безпідставно
не надав позивачу повну інформацію на
його запит, чим порушив право позивача
на доступ до інформації, гарантоване
Законом України «Про доступ до
публічної інформації».

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність
Державної податкової інспекції у
м.Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області,
яка полягає у ненаданні відповіді по
суті інформаційного запиту фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 від 27.01.2014
року.

Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м.Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області повторно розглянути та надати
відповідь на інформаційний запит
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 від
27.01.2014 року в порядку та строки,
визначені Законом України «Про доступ
до публічної інформації», з
урахуванням приписів частини другої
статті 6 Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
27.01.2014 року позивач звернувся до
відповідача з інформаційним запитом, в
якому просив повідомити номер та серію
свідоцтва оформленого на підставі його
заяви про застосування в 2011 році
спрощеної системи оподаткування;
надати копію рішення про відмову
позивачу у видачі свідоцтва на 2011 рік
та копії документів, що підтверджують
його надіслання на адресу позивача (в
разі прийняття такого рішення) або
повідомити про відсутність прийняття
та надіслання на адресу позивача
вказаних документів; повідомити номер
та дату реєстрації у відповідача
згідно книги обліку вихідної
кореспонденції направлення відмови у
видачі свідоцтва на 2011 рік позивачу або
повідомити про відсутність таких
реєстраційних даних (а.с. 12-13).

Листом від 04.02.2014 року №1920/С/25-26-17-04-06
відповідач повідомив позивача, що ним
була подана заява про те, щоб вважати
недійсною заяву від 13.12.2010 року про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2011 року, яку було
розглянуто та задоволено. Так, заява
позивача від 29.03.2011 року була врахована,
оформлення свідоцтва платника єдиного
податку (яке не було отримано) не
призвело до настання правових
наслідків, бланк вказаного свідоцтва
визнано зіпсованим. Тому, позивач з
01.01.2011 року по 31.12.2011 року перебував на
загальній системі оподаткування.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Згідно пункту 1 частини першої статті 13
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», розпорядниками
інформації є суб'єкти владних
повноважень - органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Доступ до інформації забезпечується
шляхом, зокрема, надання інформації за
запитами на інформацію (стаття 5
Закону).

Відповідно до пункту 4 Указу Президента
України від 03.07.1998 року №727/98 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин) для
переходу на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єкт малого підприємництва подає
письмову заяву до органу державної
податкової служби, який зобов'язаний
протягом десяти робочих днів видати
безоплатно свідоцтво про право сплати
єдиного податку або надати письмову
мотивовану відмову.

З викладеного слідує, що Державна
податкова інспекція у м.Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області є розпорядником
інформації, запитуваної позивачем.

Щодо змісту відповіді на запит
позивача має місце вказати таке.

Статтею 1 Закону визначено, що публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

За змістом статті 19 Закону запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту.

Проаналізувавши зміст відповіді на
інформаційний запит позивача, судом
встановлено, що в ній відсутня
інформація про номер та серію
свідоцтва, оформленого на підставі
заяви позивача, про наявність або
відсутність рішення про відмову
позивачу у видачі відповідного
свідоцтва та реєстраційних даних з
книги обліку вихідної кореспонденції.

Відповідно до частини другої статті 22
Закону, відповідь розпорядника
інформації про те, що інформація може
бути одержана запитувачем із
загальнодоступних джерел, або
відповідь не по суті запиту вважається
неправомірною відмовою в наданні
інформації.

Ненадання відповідачем відповіді по
суті запиту позивача відповідно до
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» є неправомірною
відмовою в наданні інформації.

Відповідно до частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Керуючись вказаною процесуальною
нормою, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача необхідно вийти за межі
позовних вимог та визнати протиправною
бездіяльність відповідача, яка полягає
у ненаданні відповіді по суті
інформаційного запиту позивачу від
27.01.2014 року; зобов'язати відповідача
повторно розглянути та надати
відповідь на інформаційний запит
позивача від 27.01.2014 року в порядку та
строки, визначені Законом України «Про
доступ до публічної інформації», з
урахуванням приписів частини другої
статті 6 Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 24
червня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.