Справа № 806/1630/14
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"17" червня 2014 р.
Справа № 806/1630/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю сторін:

представників позивача Дячук О.В.,
Іванець І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"07" травня 2014 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Україна" до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправними та недійсним
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Україна" звернулось до
адміністративного суду з позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27 лютого 2014
року №, яким товариству збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на додану вартість в
сумі 1 286 501 грн., у тому числі за основним
платежем - 857667 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 428834 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято без
з'ясування всіх обставин та з
порушенням норм податкового
законодавства, оскільки реальність
виконання господарських зобов'язань
ПАТ "Україна" з ПВП "Квадро"
підтверджується первинними
документами.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 07.05.2014 року
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
27 лютого 2014 року №.

Не погоджуючись з ухваленою судом
першої інстанції постановою,
відповідач у справі подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржену
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні його вимог. Посилається,
зокрема, на те, що судом першої
інстанції не досліджено усіх обставин
справи, не враховано доводів ОДПІ щодо
неправомірності формування позивачем
податкового кредиту.

Представники позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували.
Просили відмовити в задоволенні.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце судового засідання повідомлені
вчасно та належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників позивача, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що 10.02.2014 року
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПАТ "Україна" з питань
фінансово-господарських
взаємовідносин з ПВП "Квадро" за період
01.10.2013 року по 31.10.2013 року, за
результатами якої складено акт
№735/22-01/00307230.

Перевіркою встановлено порушення ПАТ
"Україна" п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198,
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України,
в результаті чого товариством
занижено податок на додану вартість в
сумі 857667 грн.

На підставі вказаного акту
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 27.02.2014 року №
, яким підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 1286501грн., в
тому числі за основним платежем - 857667
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 428834 грн.

До вказаного висновку відповідач
дійшов з підстав того, що господарські
операції між ПАТ "Україна" та ПВП
"Квадро" не входять в межі
господарської діяльності ПАТ "Україна",
оскільки вони є нетиповими для
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
протиправність оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення
виходячи з наступного.

Відповідно до п.198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити, визначені в п.201.1
статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Суд встановив, що 20.08.2013 року між ПАТ
"Україна" (Покупець) та ПВП "Квадро"
(Постачальник) укладено договір
поставки №01/20/08-13, відповідно до умов
якого Постачальник зобов'язувався
поставляти у власність Покупця олію
соняшникову нерафіновану 1-го ґатунку,
українського походження, врожаю 2012
року, постачання товару здійснювалось
на умовах та в строк, визначений в
Специфікації.

Відповідно до умов п.6 Специфікації №2
від 30.10.2013 року до Договору поставки
№01/20/08-13 від 20.08.2013 року Продавець
зобов'язаний передати, а Покупець
прийняти вказаний товар не пізніше 31
жовтня 2013 року на умовах EXW, с.
Вільхуватка, Великобурлуцький район,
Харківська область, згідно офіційних
правил тлумачення торговельних
термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року.

На виконання умов договору поставки
позивач отримав від ТОВ "Квадро" товар
(олію соняшникову) в кількості 620 тон на
загальну суму 5146000 грн.

Факт отримання товару підтверджується
видатковою накладною №1339 від 31.10.2013
року на загальну суму 5146000,00 грн., в т.ч.
ПДВ 857666,67 грн., виписаною позивачем та
отриманою від ТОВ "Квадро" податковою
накладною №241 від 31.10.2013 року на
загальну суму 5146000,00 грн., в т. ч. ПДВ
857666,67 грн. Вказану суму податку на
додану вартість по вказаній
податковій накладній позивач включив
до складу податкового кредиту
відповідного періоду (жовтень 2013 року).
Крім того, податкова накладна №241 від
31.10.2013 року включена в реєстр отриманих
податкових накладних, що відповідає
даним додатку №5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість та даним декларації з ПДВ за
жовтень 2013 року.

Крім того, факт оплати ПАТ "Україна" за
отриманий товар підтверджується
платіжними дорученнями за період з
01.10.2013 року по 31.10.2013 року.

31.10.2013 року між позивачем та ТОВ "Квадро"
укладено договір зберігання №01/31/10-13,
за умовами якого ПАТ "Україна" передає,
а ПВП "Квадро" приймає на зберігання
майно згідно акту здачі-приймання.

З метою реалізації придбаного товару
(олії соняшникової нерафінованої) між
позивачем та ТОВ "Компанія Квадро-К"
укладено договір комісії № 04/09-13К від
04.09.2013 року (а.с. 40-43), відповідно до умов
якого комісіонер зобов'язувався за
дорученням комітента за плату
здійснити від свого імені та за рахунок
комітента такі дії:

- "здійснити реалізацію на експорт з
України товар, що належить комітенту.
Найменування товару, асортимент,
кількість і ціна товару визначаються в
додатках до Договору;

- укласти експортні договори
(контракти) купівлі-продажу;

- укладати договори (митного оформлення
продукції) з підприємствами
(брокерами), що мають свідоцтва про
визнання підприємства декларантом

- інші дії, пов'язані з вищевказаними
операціями, необхідні для виконання
доручень Комітента".

Умовами Додатку №2 від 31 жовтня 2013 року
до договору комісії №04/09-13К від 04.09.2013
року (ст. 43), визначено, що комісіонер
зобов'язаний транспортувати товар у м.
Южне з с. Вільхуватка, Великобурлуцький
район, Харківська область, тобто,
комісіонер на виконання зобов'язань по
договору комісії доставляв товар (олію
соняшникову нерафіновану) до митниці
найманим транспортом, про що свідчать
товарно-транспортні накладні, наявні в
матеріалах справи.

Крім того, в період з 24 грудня 2013 року по
26 грудня 2013 року згідно актів
прийому-передачі комітент передав
товар (олію) на комісію комісіонеру (а.с.
44-63), відповідно до яких ТОВ "Компанією
Квадро-К" отримало товар, а саме олію
соняшникову нерафіновану в кількості
624,69 т. Зазначений товар був
переважений на автоваговій ТОВ "Дельта
Вілмар СНД". У зв'язку з різницею при
зважуванні на території комплексу по
переробці та перевантаженню тропічних
олій комісією встановлено недостачу в
кількості 0,29 т. У зв'язку з цим, сторони
провели коригування ваги олії
соняшникової нерафінованої, що
підтверджується актом коригування до
Договору комісії №04/09-13К від 04.09.2013
року, узгодженим 27 грудня 2013 року.

В подальшому придбаний у ПВП "Квадро"
товар (олія соняшникова нерафінована) в
кількості 624,40 т. був реалізований
(експортований) комісіонером 11.03.2014
року згідно ВМД № 500010003/2014/200371
нерезиденту "Alfa Trading Limited", Індія на
загальну суму 5244960 грн.

Наказом Міністерства транспорту
України № 363 від 14.10.1997 р. затверджено
Правила перевезень вантажів
автомобільним транспортом. Вказані
Правила передбачають обов'язковість
товарно-транспортних накладних та
подорожніх листів для перевізників,
вантажовідправників та
вантажоодержувачів, які є замовниками
послуг з перевезень.

Таким чином, норма вказаного положення
Правил не може поширюватися на
позивача, оскільки перевезення товару
здійснювалось його контрагентом й
жодного договору перевезення ним не
укладалось.

Окрім того, наявність чи відсутність
товарно-транспортних накладних - це
лише дотриманням чи порушенням правил
перевезень автомобільним транспортом,
які не пов'язані з дотриманням вимог
податкового законодавства, а тому не
можуть підтверджувати факт придбання
товарно-матеріальних цінностей.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку.

Так, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Усі господарські операції між ПАТ
"Україна" та ТОВ "Квадро", у тому числі
щодо отримання та передачі товару, у
відповідності до вимог ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підтверджені первинними документами, а
саме видатковою накладною №1339 від
31.10.2013 року, податковою накладною №241
від 31.10.2013 року та платіжними
дорученнями за період з 01.10.2013 року по
31.10.2013 року.

Слід також зазначити, що реальність
господарської операції позивача з його
контрагентом підтверджується довідкою
ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві № 129/2-26-50-22-07-24126303
від 12.02.2014 року про результати
проведення зустрічної звірки ПВП
"Квадро" щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків, у тому числі і
ПАТ "Україна".

Стосовно доводів апеляційної скарги
щодо того, що торгівля олією не
відноситься до основного виду
господарської діяльності, колегія
суддів зазначає, що одним з видів
діяльності є оптова торгівля молочними
продуктами, яйцями, харчовими оліями та
жирами, що підтверджується витягом з
ЄДРПОУ.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про правомірність
включення позивачем сум ПДВ до
податкового кредиту, оскільки в
матеріалах справи наявні
підтверджуючі документи та належним
чином оформлені податкові накладні. В
даному випадку при придбанні товару
кожна оподаткована господарська
операція належним чином оформлена,
податкова накладна оформлена належним
чином та відповідає встановленим
вимогам.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
першої інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Таким чином ухвалене по справі судове
рішення є законними і обґрунтованими, а
зазначена позиція податкового органу
є помилковою. Відповідно, судове
рішення першої інстанції скасуванню не
підлягає, як таке, що прийняте за
вичерпних юридичних висновків при
правильному застосуванні норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "07" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "19" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство "Україна"
пр.Миру,16, м.Житомир,10020

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги, 2, м.Житомир,10014

- ,