Справа № 2а-6/13 (2609/22497/12)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/54528/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Солом'янського районного
суду м.Києва від 06 березня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Київської міської державної
адміністрації про визнання рішення
незаконним та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
праці та соціального захисту населення
Київської міської державної
адміністрації, в якому (з врахуванням
заяв про уточнення позовних вимог)
просив визнати незаконними рішення
Комісії для розгляду питань, пов'язаних
із встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, від 02 жовтня 2009 року та від
07 серпня 2012 року, визнати його
потерпілим від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та зобов'язати відповідача видати йому
відповідне посвідчення.

Постановою Солом'янського районного
суду м.Києва від 06 березня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 жовтня 2013 року, позов задоволено
частково та визнано рішення Комісії по
визначенню статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи від 02 жовтня 2009 року та
рішення Комісії від 07 серпня 2012 року
незаконними; визнано позивача
потерпілим від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії;
в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів в
частині відмови в задоволенні позову,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення судів у вказаній
частині скасувати та прийняти нове
рішення, яким зобов'язати Головне
управління праці та соціального
захисту населення Київської міської
державної адміністрації видати ОСОБА_4
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
першої категорії.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Печерського
районного суду м.Києва від 08.04.1997р.
встановлено позивачу статус
потерпілого від Чорнобильської
катастрофи та на підставі цього
рішення видано йому посвідчення
потерпілого від наслідків аварії на
ЧАЕС 4 категорії.

Експертним висновком Київської
міської спеціалізованої
лікарсько-консультативної комісії від
13 травня 2009 року №5112 підтверджено, що
хвороба позивача (хронічний гепатит
змішаної етніології з порушенням
функціональних проб печінки) пов'язана
з наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС, а довідкою до акта огляду МСЕК
серії «КВ-1» №000205 позивачу встановлено
третю групу інвалідності та також
вказано, що його захворювання пов'язане
з наслідками аварії на ЧАЕС.

Проте, рішенням Комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
від 02 жовтня 2009 року позивачу було
відмовлено у встановленні статусу
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії.

В рішенні ж Комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
прийнятому за наслідками розгляду
повторної заяви позивача, від 07 серпня
2012 року зазначено про невстановлення
Комісією підстав для зміни рішення від
02 жовтня 2009 року.

Частково задовольняючи позов, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивач, як інвалід третьої групи,
щодо якого встановлено зв'язок
захворювання з наслідками аварії на
ЧАЕС, має право на надання йому статусу
потерпілого від Чорнобильської
катастрофи першої категорії, проте, з
огляду те, що під час звернення до
суб'єкта владних повноважень із
проханням видати йому посвідчення
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії особи позивачем
не було додано подання місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
проживання, суди прийшли до висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
видати позивачеві посвідчення
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії особи.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає
за необхідне вказати таке.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом №796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Статтею 9 вказаного Закону передбачено,
що особами, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема, є
потерпілі від Чорнобильської
катастрофи громадяни, включаючи дітей,
які зазнали впливу радіоактивного
опромінення внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Пункт 1 частини 1 статті 14 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачає, що для встановлення пільг і
компенсацій визначаються такі
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи:
інваліди з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та потерпілих від Чорнобильської
катастрофи (статті 10, 11 і частина третя
статті 12), щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, хворі
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу, - категорія 1.

Статтею ж 12 вказаного Закону визначено,
що причинний зв'язок між захворюванням,
пов'язаним з Чорнобильською
катастрофою, частковою або повною
втратою працездатності громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, і Чорнобильською
катастрофою визнається встановленим
(незалежно від наявності дозиметричних
показників чи їх відсутності), якщо
його підтверджено під час
стаціонарного обстеження постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи
уповноваженою медичною комісією не
нижче обласного рівня або
спеціалізованими медичними установами
Міноборони, МВС України, СБУ, які мають
ліцензію Міністерства охорони здоров'я
України.

Таким чином, дослідивши обставини
даної справи в сукупності з наявними
доказами, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку про наявність у
позивача, як інваліда третьої групи,
щодо якого встановлено зв'язок
захворювання з наслідками аварії на
ЧАЕС, права на надання йому статусу
потерпілого від Чорнобильської
катастрофи першої категорії.

Відповідно до ч.1 ст.65 цього ж Закону
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та потерпілим
від Чорнобильської катастрофи
видаються посвідчення, виготовлені за
зразками, затвердженими Кабінетом
Міністрів України.

Проте, як встановлено судами,
вбачається з матеріалів справи та вже
вказувалось в цій постанові, позивач
неодноразово звертався до державних
органів, зокрема, Солом'янської
районної державної адміністрації,
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Київської міської державної
адміністрації та Головного управління
праці та соціального захисту населення
Київської обласної державної
адміністрації з питання видачі йому
посвідчення постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
особи, але отримував відмови.

При цьому, за змістом ч.4 ст.65 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
видача посвідчень провадиться
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
державними адміністраціями областей,
Київською і Севастопольською міськими
державними адміністраціями за
поданням районних державних
адміністрацій; порядок видачі
посвідчень встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно ж до п.п.23 п.4 Типового
положення про Головне управління праці
та соціального захисту населення
обласної, Київської міської,
управління праці та соціального
захисту населення Севастопольської
міської і про управління праці та
соціального захисту населення
районної, районної у м.м.Києві та
Севастополі державної адміністрації,
затвердженого постановою КМУ №790 від
30.05.2007р., Головне управління відповідно
до покладених на нього завдань,
зокрема, організовує та координує
роботу, пов'язану з визначенням статусу
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та
здійсненням заходів щодо їх
соціального захисту і оздоровлення.

Згідно з п.10 Порядку видачі посвідчень
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою КМУ №51 від
20.01.1997р., посвідчення потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, віднесеним
до категорії 1, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою видаються
на підставі довідки медико-соціальної
експертної комісії про встановлення
інвалідності відповідної групи,
пов'язаної з наслідками Чорнобильської
катастрофи.

Крім того, видача посвідчень
провадиться потерпілим і учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також дружині
(чоловіку) або опікуну дітей померлого
громадянина, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою - Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
проживання.

Таким чином, висновок судів про
відсутність у Головного управління
праці та соціального захисту населення
Київської міської державної
адміністрації обов'язку видати ОСОБА_4
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
першої категорії є помилковим.

Зважаючи на викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги щодо зобов'язання
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Київської міської державної
адміністрації видати ОСОБА_4
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
першої категорії є обґрунтованими,
законними та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного суду України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або проведення
додаткової перевірки доказів,
обставини встановлені повно та
правильно, але допущена помилка в
застосуванні норм матеріального права,
суд касаційної інстанції згідно зі
ст.229 Кодексу адміністративного
судочинства України частково скасовує
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій й ухвалює в скасованій
частині нове рішення.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 229, 230, 232
КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Солом'янського районного
суду м.Києва від 06 березня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року в частині відмови в задоволенні
позову скасувати та прийняти в цій
частині нову постанову.

Позов задовольнити.

Зобов'язати Головне управління праці
та соціального захисту населення
Київської міської державної
адміністрації видати ОСОБА_4
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
першої категорії.

В решті постанову Солом'янського
районного суду м.Києва від 06 березня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Олендер І.Я.