Справа № 141/316/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 141/316/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Круглик В.В.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області на постанову
Оратівського районного суду
Вінницької області від 16 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області про перерахунок пенсії
починаючи з 19.07.2011 року з урахуванням
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою.

Оратівський районний суд Вінницької
області постановою від 16.04.2014 року
вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову. Обґрунтовуючи апеляційні
вимоги скаржник зауважив, що на момент
призначення пенсії позивачу чинною
була ст.43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" в редакції від 17.07.2009 року, яка не
передбачала обчислення пенсії з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням.

Сторони в судове засідання не з'явились
про дату, час та місце розгляду справи
були повідомлені завчасно та належним
чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін у
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів, у відповідності до п.п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а рішення суду
першої інстанції скасувати в частині,
виходячи з наступного.

Так ОСОБА_2 згідно із наказом
начальника УМВС України в Вінницькій
області № 124 о/с від 19 липня 2011 року
його звільнено зі служби в органах МВС
України за п. б ст. 64 (через хворобу) та
відповідно до протоколу за пенсійною
справою - НОМЕР_1(МВС) від 20.07.2011 року
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області
призначено основний розмір пенсії - 56%
грошового забезпечення в розмірі 1469,57
грн., виходячи із суми грошового
забезпечення для обчислення пенсії -
2624,24 грн.

Разом з тим, в липні 2011 року Головним
управлінням Пенсійного фонду України у
Вінницькій області при призначенні,
обчисленні розміру пенсії та складанні
колегіального протоколу за пенсійною
справою, керувалось порядком
нарахування - Постановою КМУ №393 від
17.01.1992 року та до обчислення було
прийнято суми не за останньою штатною
посадою, а середньомісячну суму за 24
місяці, а саме суму 175,49 грн.

Проте у грошовому атестаті № 6,
виданому УМВС України у Вінницькій
області ОСОБА_2, зазначено: 50% надбавка
за виконання особливо важливих завдань
склала 763,75 грн. на місяць, таємність - 15%
склала 157,50 грн., 29% премія склала 710,14
грн на місяць. Таким чином загальна
сума додаткових видів його грошового
забезпечення за останньою посадою
перед звільненням склала 1630,89 грн. Тому
саме суму 1630,89 грн. Головне управління
ПФУ повинно було врахувати при
нарахуванні позивачу пенсії.

Тому, Головному управлінню Пенсійного
фонду України у Вінницькій області
необхідно було враховувати грошове
забезпечення відповідно до грошового
атестату: посадовий оклад в сумі 1050,00
грн., оклад за спеціальним званням в
сумі 125,00 грн., надбавку за вислугу років
в розмірі 352,50 грн., та додаткові види
грошового забезпечення - надбавку за
виконання особливо важливих завдань в
сумі 763,75 грн., таємність в сумі 157,50 грн.,
щомісячну премію в сумі 710,14 грн. Таким
чином загальна сума для обчислення
пенсії мала бути в сумі 3158,89 грн.
Головне управління ПФУ всупереч
вимогам чинного законодавства
нарахувало загальну суму для
обчислення пенсії - 2624,24 грн.

Такими чином, з метою правильного
перерахування пенсії ОСОБА_2 звертався
до ГУ ПФУ у Вінницькій області, але
пенсія відповідачем не перерахована.

В Законі України № 2262-ХІІ від 09.04.1992
року "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" із змінами і
доповненнями, а саме в ст. 1-1 частині 3
вказано, що зміна умов і норм
пенсійного забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб, які мають право на
пенсію за цим Законом, здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Закон № 3591-IV "Про внесення змін до
деяких законів України з питань
пенсійного забезпечення та
соціального захисту
військовослужбовців", змінив назву та
преамбулу Закону України № 2262-ХІІ від
09.04.1992 року, доповнив його двома
статтями - 1-1, 1-2, змінив зміст 15 статей
та доповнив новим змістом 5 статей.

На даний час всі внесені зміни є
чинними і доповнили Закон України №
2262-ХІІ від 09.04.1992 року. В новій редакції
вказаного Закону, а саме розділі 1
пункту 19 вказано, що статтю 43 викласти в
новій редакції: "Пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених
законодавством".

Законом України № 107-VІ від 28.12.2007 року
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", пунктом 29
розділу II п.4 у статтю 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", в частину третю
слова "за останньою штатною посадою
перед звільненням" було виключено та
доповнено словами "та у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України".

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вищезазначену
зміну, внесену в ч. 3 ст. 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" - визнано
неконституційною.

В подальшому Законами України "Про
державний бюджет" на 2009-2011 роки та всіма
іншими Законами зміни в частину 3 ст.43
Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992року
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" не вносились.

Законом України № 2857-У1 від 23 грудня 2010
року "Про державний бюджет на 2011 рік"
зміни до Закону України № 2262-ХІІ від
09.04.1992 року також не вносились.

Разом з тим дійшовши правомірного
висновку про наявність правових
підстав для перерахунку пенсії
позивача, судом першої інстанції не
взято до уваги положення ч.2 ст.63 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб ", відповідно до якої,
перерахунок провадиться за минулий
час, але не більш як за 12 місяців з дня
подання додаткових документів і не
раніше, ніж з дня введення в дію цього
Закону.

Таким чином з огляду на положення ч.2
ст.63 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб
", судова колегія вважає за необхідне
зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області провести перерахунок пенсії
ОСОБА_2 починаючи з 12.03.2013 року.

Вказана позиція кореспондується з
позицією Верховного Суду України
висловленої в постанові №21-463а13 від
14.01.2014 року.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню частково.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області задовольнити
частково .

Постанову Оратівського районного суду
Вінницької області від 16 квітня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області провести перерахунок пенсії за
період з 19 липня 2011 року по 11 березня 2013
року - залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову, позовні
вимоги задовольнити.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області провести перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з 12 березня 2013 року, з
урахуванням грошового забезпечення за
останньою штатною посадою для
обчислення пенсії в сумі 3158,89 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.