Справа № 2а-981/10
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року м. Київ
К/9991/49836/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Логвиненка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 16 вересня
2010 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 червня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
до виконавчого комітету
Світловодської міської ради, треті
особи - спільне підприємство з
обмеженою відповідальністю
"Світловодськпобут", ОСОБА_7, ОСОБА_8, про
визнання дій протиправними,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року позивачі звернулись до
суду з позовами до виконавчого
комітету Світловодської міської ради
та просили суд:

визнати таким, що не відповідає
правовим актам вищою юридичної сили
рішення виконавчого комітету
Світловодської міської ради № 732 від 15
березня 2007 року в частинах: визначення
виконавцем послуг з централізованого
опалення та гарячого водопостачання СП
ТОВ «Світловодськпобут» для приватних
будинків з використанням внутрішньо
будинкових теплових мереж,
відповідальність за утримання,
обслуговування та експлуатацію яких
покладається на підприємства, установи
та організації, у повному
господарському віданні яких перебуває
житловий фонд; встановити, що отримання
оплати за надані житлово-комунальні
послуги здійснюють виконавці
відповідних послуг та скасувати
зазначене рішення у цих частинах;

зобов'язати відповідача прийняти
розпорядження про призначення
виконавця послуг з централізованого
опалення у м. Світловодську для
мешканців багатоквартирних будинків у
відповідності до статті 29 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги»;

зобов'язати відповідача забезпечити
дотримання балансоутримувачами
житлового фонду м. Світловодськ вимог
статті 29 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» щодо
укладення зі споживачами мешканцями
багатоквартирних будинків договорів
про надання житлово-комунальні послуг
з централізованого опалення з
балансоутримувачами цих будинків.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваного рішення
як такого, що суперечить вимогам Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" та Порядку визначення
виконавця житлово-комунальних послуг у
житловому фонді, затвердженого наказом
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
25.04.2005 №60 .

Постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 16 вересня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07 червня 2011
року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що пунктом 2 рішення
виконавчого комітету Світловодської
міської ради №732 від 15.03.2007 «Про
визнання виконавця
житлово-комунальних послуг»
виконавцем послуг з централізованого
опалення та гарячого водопостачання
визначено СП ТОВ «Світловодськпобут»:
для приватних будинків; для
багатоквартирних будинків з
використанням внутрішньо будинкових
теплових мереж, відповідальність за
утримання, обслуговування та
експлуатацію яких покладається на
підприємства, установи та організації,
у повному господарському віданні яких
перебуває житловий фонд.

Пунктом 5 рішення визначено, що
отримання оплати за надані
житлово-комунальні послуги здійснюють
виконавці відповідних послуг.

Пунктом 7 спірного рішення зобов'язано
Управління житлово-експлуатаційного
господарства в строк до 29.03.2007
розробити договори «Про розмежування
відповідальності між виконавцями
послуг з постачання та виконавцями
послуг з управління, утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із законності рішення
виконавчого комітету Світловодської
міської ради № 732 від 15 березня 2007 року,
яким СП ТОВ «Світловодськпобут»
визначено виконавцем послуг з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, як такого, що прийнято
в межах повноважень, визначених
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та на
підставі Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, вважаючи при цьому за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг відповідно
до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку визначення
виконавця житлово-комунальних послуг у
житловому фонді, затвердженого наказом
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
25.04.2005 №60 , виконавцем
житлово-комунальних послуг може бути
суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг та який
може забезпечити виконання обов'язків,
визначених у частині другій статті 21
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги".

Відповідно до пункту 1.5 Порядку органи
місцевого самоврядування чи власник
(власники) житлових будинків можуть
визначати виконавців всіх або окремих
житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку виконавцем
послуг з централізованого опалення,
централізованого постачання холодної
та гарячої води, централізованого
водовідведення (далі - комунальні
послуги) може бути виробник зазначених
послуг, виконавець послуг з управління
будинком, спорудою або групою будинків
чи інший суб'єкт господарювання, з яким
дійшли домовленості про надання таких
послуг та який відповідає вимогам
пункту 1.3 Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
основним напрямком діяльності СП ТОВ
«Світловодськпобут» з виробництво
теплової енергії та надання послуг з
централізованого опалення.

Згідно з абзацом п'ятим частини першої
статті 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" виконавець
- це суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

За змістом статті 29 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" договір на
надання житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Однак, наявність спору між позивачами
та виконавцем послуг щодо надання
житлово-комунальних послуг не є
підставою для висновку про порушення
органом місцевого самоврядування як
суб'єктом владних повноважень прав
позивача у сфері публічно-правових
відносин при прийнятті рішення про
визначення такого суб'єкта
господарювання виконавцем тих чи інших
житлово-комунальних послуг.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
обставини, встановлені судами
попередніх інстанцій на підставі
доказів, досліджених під час судового
розгляду справи, виходячи із завдань
адміністративного судочинства,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо доведеності з боку виконавчого
комітету Світловодської міської ради
правомірності оспорюваного рішення як
такого, що прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законодавством України та, відповідно,
вказує на обґрунтованість позицій
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 16 вересня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07 червня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: