Справа № 823/1469/14
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
справа № 823/1469/14

м. Черкаси

10 год. 06 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Чубар Т.М.,

секретар - Шепель А.М.,

за участю представника позивача
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
ОСОБА_6 - згідно договору від 20.05.2014р.,

представника відповідача інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Черкаській області Коновала В.І. - за
довіреністю № 04-02/967 від 13.06.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Черкаській області про
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в
якому просить скасувати постанову
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Черкаській області про
накладення штрафних санкцій № 82 від
25.04.2014р.; присудити на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати
по сплаті судового збору та інші
витрати, пов'язані з розглядом справи в
порядку статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, обґрунтовуючи їх тим, що
позивач не є ані виробником, ані
імпортером газових котлів, які були
предметом перевірки відповідача, що
підтверджується витягом з ЄДРПОУ
позивача, у якому відсутні таки види
діяльності як виробництво або
зовнішньоекономічна діяльність, а
також накладними, відповідно до яких
вищевказана продукція була придбана у
суб'єктів підприємницької діяльності -
резидентів України: ФОП ОСОБА_4 та ФОП
ОСОБА_5 Таким чином, відсутні будь-які
підстави вважати позивача особою, що
здійснює введення продукції в обіг на
ринку України, що, в свою чергу,
свідчить про відсутність в його діях
складу правопорушення,
відповідальність за яке передбачена п.
2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції».

Представник відповідача проти
заявленого адміністративного позову
заперечує, мотивуючи заперечення тим,
що виявлені під час перевірки
порушення чинного законодавства мали
місце з боку позивача, тому до нього
правомірно застосовано штрафні
санкції згідно з постановою про
накладення штрафних санкцій № 82 від
25.04.2014р. на підставі п. 2 ч. 2 статті 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню повністю, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 14 квітня 2014 року
посадовими особами інспекції з питань
захисту прав споживачів у Черкаській
області на підставі наказу № 35 від
26.03.2014р. та направлення № 80 від 14.04.2014р.
проведено перевірку характеристик
продукції (прилади, що працюють на
газоподібному паливі) в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1» фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1, за результатами якої складено
акт № 000070. Під час проведення перевірки
відповідачем встановлено:

відсутність на продукції - котел
газовий Ferolli DIVA F24, 2013 року виробництва;
котел газовий Viessmann Vitopend 100, 2013 року
виробництва - національного знаку
відповідності, чим порушено п.п. 7, 10
Технічного регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1149 від 29.10.2009р. та п.
17 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 785 від
29.07.2009р., п. 21, п. 24, п. 27 Технічного
регламенту приладів, що працюють на
газоподібному паливі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 856 від 24.09.2008р.;

неналежне застосування національного
знаку відповідності на продукції -
котел газовий Ferolli Domiprojekt F24, чим
порушено п. 24 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 785 від
29.07.2009р., п. 28 Технічного регламенту
приладів, що працюють на газоподібному
паливі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 856 від
24.09.2008р.

В розділі ІІ акту перевірки
«Зауваження суб'єкта господарювання
щодо проведеної перевірки та
складеного акту» позивачем зазначено,
що з порушенням щодо відсутності
національного знака відповідності
ознайомлений, але вважає, що це
порушення імпортера або виробника,
тому претензії щодо відсутності цих
знаків до нього вважає неправомірними.

До акту перевіряючими додано
декларації про відповідність.

14 квітня 2014 року інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Черкаській
області складено протокол № 000045,
відповідно до якого за результатами
перевірки характеристик продукції
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
встановлено порушення - введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам, чим порушено п. 2
ч. 2 статті 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції».

На підставі акту перевірки
характеристик продукції 25.04.2014р.
відповідачем винесено постанову № 82
про накладення штрафних санкцій,
відповідно до якої за порушення вимог
п. 2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 накладено
штраф у розмірі 750 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян у сумі 12 750
грн.

Вирішуючи спір, з огляду на
аргументацію позивача, суд враховує, що
відповідно до п. 2 ч. 1 статті 26 Закону
України «Про захист прав споживачів» №
1023-XII від 12.05.1991р. спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Згідно п. 1 Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів, затвердженого указом
Президента України № 465/2011 від 13.04.2011р.
(далі по тексту - Положення), державна
інспекція України з питань захисту
прав споживачів (Держспоживінспекція
України) є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Пункт 4 Положення визначає, що
Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема: здійснює державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів; здійснює
державний ринковий нагляд у межах
сфери своєї відповідальності; здійснює
у межах своєї компетенції державний
нагляд за додержанням технічних
регламентів, стандартів, норм і правил.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 24 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» № 2735-VI
від 02.12.2010р. (далі по тексту - Закон № 2735)
органи ринкового нагляду проводять
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувачів: 1) планові - згідно із
секторальними планами ринкового
нагляду; 2) позапланові: а) за
зверненнями споживачів (користувачів)
відповідної продукції, а також органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів,
громадських організацій споживачів
(об'єднань споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію; б) у разі якщо під час
перевірки характеристик продукції у
виробника відповідної продукції
виробник доведе що: він не вводив в обіг
продукцію, що є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам; продукція є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам
внаслідок дій чи бездіяльності
розповсюджувача (розповсюджувачів)
такої продукції.

Відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 2 статті 24
Закону № 2735 під час проведення
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувачів на підставах,
визначених п. 1 і п.п. «а» п. 2 ч. 1 цієї
статті на початковому етапі перевірки
об'єктами перевірки є: наявність на
продукції національного знака
відповідності (у тому числі
ідентифікаційного коду призначеного
органу з оцінки відповідності), якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, та
додержання правил застосування і
нанесення національного знака
відповідності.

Відповідно до абз. 4, 5 ч. 1 статті 1 Закону
№ 2735 національний знак відповідності -
це знак, що засвідчує відповідність
позначеної ним продукції вимогам
технічних регламентів, які на неї
поширюються; неналежне застосування
національного знака відповідності - це
порушення правил застосування і
нанесення національного знака
відповідності, встановлених законами
України, та виданих відповідно до них
інших нормативно-правових актів, у тому
числі технічних регламентів.

Статтею 13 Закону України «Про
стандарти, технічні регламенти та
процедури оцінки відповідності» № 3164-1V
від 01.12.2005р. передбачено, що
відповідність введених в обіг в
Україні продукції, процесів та послуг
технічним регламентам є обов'язковою;
вимоги, встановлені технічними
регламентами, повинні відображати
ризики стосовно споживачів, довкілля
та природних ресурсів, які
створюватиме невідповідність
продукції, процесів і послуг.
Відповідно до державної політики у
сфері розроблення і застосування
технічних регламентів вимоги
технічних регламентів поширюються на
товари вітчизняного та іноземного
походження незалежно від їх
походження.

Відповідно до статті 32 Закону України
«Про стандарти, технічні регламенти та
процедури оцінки відповідності» № 3164-1V
від 01.12.2005р. виробник продукції складає
декларацію про відповідність щодо всіх
уведених в обіг товарів, які є об'єктами
технічних регламентів, якщо інше не
передбачено технічним регламентом.
Форма декларації про відповідність
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
оцінки відповідності. Згідно статті 33
означеного Закону Кабінет Міністрів
України визначає зразок (опис) та
затверджує правила застосування
національного знака відповідності, що
використовується для засвідчення
відповідності технічним регламентам.
Національний знак відповідності,
визначений у технічному регламенті,
застосовується до всієї продукції, яка
є об'єктом та відповідає вимогам цього
технічного регламенту. Національний
знак відповідності наноситься на
упаковку або етикетку продукції та на
рекламні матеріали для процесів або
послуг, що відповідають вимогам
технічних регламентів.

Відповідно до статті 34 Закону України
«Про стандарти, технічні регламенти та
процедури оцінки відповідності» № 3164-1V
від 01.12.2005р. виробники і постачальники
повинні пропонувати та надавати лише
послуги або застосовувати процеси чи
вводити в обіг продукцію вітчизняного
або іноземного походження, які є
безпечними для життя та здоров'я
людини, для тварин, рослин,
забезпечують захист національної
безпеки, охорону довкілля та природних
ресурсів, запобігання недобросовісній
конкуренції. Виробники і постачальники
повинні забезпечити виконання всіх
вимог відповідних технічних
регламентів перед введенням в обіг
об'єктів технічних регламентів;
введення в обіг об'єктів технічних
регламентів супроводжується
декларацією про відповідність та/або
сертифікатом відповідності, а також
маркуванням продукції національним
знаком відповідності, якщо це
передбачено відповідним технічним
регламентом.

Відповідно до п. 7 Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1149 від 29.10.2009р.
(далі по тексту - Технічний регламент №
1149) перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Пункт 10 Технічного регламенту № 1149
визначає, що національний знак
відповідності має відповідати вимогам,
наведеним у додатку 4 до цього
Технічного регламенту. Національний
знак відповідності наноситься
виробником чи уповноваженим
представником виготовлювача продукції
в Україні на кожний виріб
електрообладнання або, якщо це
неможливо, на пакування, інструкцію або
документ, в якому визначені гарантійні
зобов'язання, у спосіб, що забезпечує
його видимість, розбірливість та
незмивність.

Згідно п. 17 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 785 від
29.07.2009р. (далі по тексту - Технічний
регламент № 785), на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пп. 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Пункт 24 Технічного регламенту № 785
визначає, що кожна одиниця апаратури
повинна супроводжуватися інформацією
про найменування та адресу виробника і,
якщо він не є резидентом України, -
найменування та адресу уповноваженого
представника, а у разі, коли
уповноважений представник відсутній, -
найменування та адресу імпортера.

Відповідно до п. 21 Технічного
регламенту приладів, що працюють на
газоподібному паливі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 856 від 24.09.2008р. (далі по тексту -
Технічний регламент № 856), оцінку
відповідності приладів вимогам цього
Технічного регламенту виробник, або
його уповноважений представник, або
постачальник, що відповідає за
введення приладу в обіг, повинен
проводити із застосуванням процедури
оцінки відповідності згідно з
Технічним регламентом модулів оцінки
відповідності та вимог щодо маркування
національним знаком відповідності, які
застосовуються в технічних
регламентах, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України № 1585 від
07.10.2003р. Для оцінки відповідності
приладів серійного виробництва
застосовується за вибором виробника
модуль B (перевірка типу) у комбінації з
модулем C (відповідність типу) або
модулем D (забезпечення належної якості
виробництва), або модулем E
(забезпечення належної якості
продукції), або модулем F (перевірка
продукції). Оцінка відповідності
приладів штучного чи дрібносерійного
виробництва проводиться згідно з
модулем G (перевірка одиниць продукції).

Пункт 24 Технічного регламенту № 856
визначає, що після виконання процедури
оцінки відповідності виробник, або
його уповноважений представник, або
постачальник, що відповідає за
введення приладу в обіг, складає
декларацію про відповідність за формою
згідно з додатком і наносить на прилади
національний знак відповідності
згідно з вимогами п. 27 цього Технічного
регламенту.

Згідно п.п. 27, 28 Технічного регламенту №
856 на прилад, відповідність якого
підтверджена в установленому порядку,
виробником або його уповноваженим
представником наноситься національний
знак відповідності, який розміщується
на табличці з технічними даними після
ідентифікаційного номеру призначеного
органу з оцінки відповідності із
зазначенням двох останніх цифр року, в
якому підтверджена його відповідність.
Забороняється наносити на прилад
позначення, які можуть бути помилково
сприйняті як національний знак
відповідності. У разі коли встановлено,
що національний знак відповідності
застосовується з порушенням вимог
законодавства, виробник, або його
уповноважений представник, або
постачальник, що відповідає за
введення приладу в обіг, повинен вжити
заходів до припинення порушень,
довести прилад до стану відповідності
вимогам, зазначеним у цьому Технічному
регламенті, і підтвердити таку
відповідність у встановленому порядку.

При цьому згідно з ч. 1 статті 1 Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції» № 2736-VI від
02.12.2010р. виробник - це: фізична чи
юридична особа - резидент України, яка є
виготовлювачем продукції, або будь-яка
інша особа - резидент України, яка
заявляє про себе як про виготовлювача,
розміщуючи на продукції відповідно до
законодавства своє найменування,
торговельну марку чи інше позначення,
або особа - резидент України, яка
відновлює продукцію, уповноважений
представник виготовлювача продукції в
Україні (у разі якщо виготовлювачем
продукції є фізична чи юридична особа -
нерезидент України), імпортер
продукції (у разі якщо виготовлювачем
продукції є фізична чи юридична особа -
нерезидент України, яка не має свого
уповноваженого представника в
Україні); а розповсюджувач - це будь-яка
інша, ніж виробник або імпортер,
фізична чи юридична особа в ланцюгу
постачання продукції, яка пропонує
продукцію на ринку України; ланцюг
постачання продукції, в свою чергу, це
послідовність суб'єктів
господарювання, які забезпечують
постачання продукції від виробника до
споживача (користувача).

Як зазначалось вище, проведеною
інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Черкаській області
перевіркою встановлено порушення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 під
час реалізації продукції: котла
газового Ferolli DIVA F24, 2013 року виробництва;
котла газового Viessmann Vitopend 100, 2013 року
виробництва та котла газового Ferolli
Domiprojekt F24, Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1149 від
29.10.2009р., Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 785 від
29.07.2009р., Технічного регламенту
приладів, що працюють на газоподібному
паливі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 856 від
24.09.2008р. в частині відсутності на
зазначеній продукції національного
знаку відповідності, а також
неналежного застосування
національного знаку відповідності.

Відповідно до статті 44 Закону № 2735
суб'єкти господарювання за порушення
цього Закону несуть згідно з законами
України цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 статті 44 Закону №
2735 до розповсюджувача застосовуються
штрафні санкції у разі: розповсюдження
продукції, на якій відсутній
національний знак відповідності, якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, - у розмірі
від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від двохсот до трьохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно ж п. 2 ч. 2 статті 44 Закону № 2735 до
особи, яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі:
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Представник позивача не заперечує факт
відсутності під час проведення
перевірки національного знаку
відповідності на продукції - котел
газовий Ferolli DIVA F24, 2013 року виробництва;
котел газовий Viessmann Vitopend 100, 2013 року
виробництва - національного знаку
відповідності, а також факт
неналежного застосування
національного знаку відповідності на
продукції - котел газовий Ferolli Domiprojekt F24.
Представник позивача зазначає, що
оскільки позивач є розповсюджувачем
зазначеної продукції до нього не
можуть бути застосовані санкції,
передбачені п. 2 ч. 2 статті 44 Закону №
2735.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 7
статті 8 Закону № 2735 у разі якщо
виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

Дане положення узгоджується зі статтею
23 Закону № 2735, згідно якої у разі якщо
за результатами перевірки
характеристик продукції встановлено,
що продукція є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, орган ринкового
нагляду на підставі наданих суб'єктом
господарювання документів, що дають
змогу відстежити походження такої
продукції та її подальший обіг (зокрема
договори, товарно-супровідна
документація), визначає особу, яка
поставила відповідному суб'єкту
господарювання цю продукцію, та всіх
осіб, яким цей суб'єкт господарювання
поставив зазначену продукцію. Згідно з
ч. 3 статті 24 Закону № 2735 якщо
розповсюджувач протягом узгодженого з
органом ринкового нагляду строку не
надав йому зазначені документи, такий
розповсюджувач вважається особою, що
ввела цю продукцію в обіг.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.04.2014р. інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Черкаській області
за вих. № 01-21/668 сформовано на адресу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 запит
щодо надання відомостей, що містять
інформацію про походження продукції,
зазначеної в акті перевірки № 000070 від
14.04.2014р.

Разом з тим, представником відповідача
не надано суду доказів вручення даного
запиту позивачу, як-то: під особистий
підпис чи надіслання по пошті
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.
Позначку в запиті, на яку посилається
представник відповідача, щодо вручення
останнього ОСОБА_1 особисто за підписом
перевіряючих суд до уваги не приймає,
оскільки особистого підпису ОСОБА_1
даний запит не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 45 Закону №
2735 виробник, уповноважений
представник, імпортер або інша особа,
яка відповідно до цього Закону
вважається такою, що ввела продукцію в
обіг, не несе відповідальності,
встановленої статтею 44 цього Закону,
якщо доведе, що вона не вводила
відповідну продукцію в обіг.

При цьому відповідно до статті 23 Закону
№ 2735 під час невиїзної перевірки
характеристик продукції у випадках,
передбачених цим Законом, перевірці
підлягають такі документи (їх копії) та
інформація: 1) декларація про
відповідність; 2) супровідна
документація, що додається до
відповідної продукції (включаючи
інструкцію щодо користування
продукцією); 3) загальний опис продукції
та схема (креслення) конструкції
виробу, а також повний склад технічної
документації на відповідну продукцію,
передбачений технічним регламентом; 4)
документи щодо системи якості чи
системи управління якістю; 5) висновки
експертиз та протоколи випробувань
зразків відповідної продукції,
відібраних (узятих) у межах здійснення
ринкового нагляду і контролю
продукції; 6) документи, що дають змогу
відстежити походження відповідної
продукції та її подальший обіг
(договори, товарно-супровідна
документація тощо); 7) документи і
матеріали щодо стану виконання
суб'єктом господарювання рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів, у тому числі в межах
моніторингу дій суб'єктів
господарювання, що вживаються ними для
вилучення відповідної продукції з
обігу та/або її відкликання; 8)
повідомлення та інша інформація,
надана суб'єктами господарювання,
органами доходів і зборів, органами з
оцінки відповідності згідно з
положеннями цього Закону та Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції»; 9) інші
документи та матеріали, звернення,
одержані органами ринкового нагляду
відповідно до положень цього Закону та
Закону України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції».

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання належним чином вручених
позивачу рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№ 89 та № 90 від 25.04.2014р. позивачем в
строк, визначений в рішеннях - до
07.05.2014р., надано всю наявну в нього
документацію з приводу перевіряємої
продукції, в тому числі видаткові
накладні № 31/03-1 від 31.03.2014р. та № ТМ-000030
від 12.12.2013р., декларації про
відповідність, висновки експертизи,
сертифікати відповідності, що дають
змогу встановити найменування та
місцезнаходження виробника або особи,
яка поставила суб'єкту господарювання
цю продукцію.

Більше того, рішеннями інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Черкаській області № 89 та № 90 від
07.05.2014р. у зв'язку з повним виконанням
рішень про вжиття обмежувальних
заходів скасовано як рішення про
приведення продукції у відповідність
із встановленими вимогами, так і
рішення про тимчасову заборону надання
продукції на ринку.

Таким чином, позивач довів, що він не
вводив відповідну продукцію в обіг, а
отже не може нести відповідальність,
встановлену п. 2 ч. 2 статті 44 Закону №
2735.

За таких обставин з урахуванням вимог
ч. 2 статті 19 Конституції України,
згідно якої органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Разом з тим, згідно статті 1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» № 4191-VI від 20.12.2011р. розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Враховуючи участь представника
позивача у трьох судових засіданнях,
загальна тривалість яких становить
близько двох годин, а також одну годину
на підготовку адміністративного
позову, належна до стягнення
компенсація витрат на правову допомогу
позивача складає: 1 218 грн. (мінімальна
заробітна плата) х 40 : 100 = 487 грн. 20 коп. х 3
(три судових засідання та година на
підготовку адміністративного позову) =
1 461 грн. 60 коп. Згідно наданого
позивачем розрахунку вартості послуг
адвоката з надання правової допомоги,
загальний розмір наданих позивачу
юридичних послуг становить 1 200 грн., що
не перевищує встановлений Законом
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» № 4191-VI від 20.12.2011р. граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу в адміністративних справах, а
отже підлягає до задоволення в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати постанову інспекції з питань
захисту прав споживачів у Черкаській
області про накладення штрафних
санкцій № 82 від 25.04.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України
шляхом безспірного списання із рахунку
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Черкаській області, , на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 1 200
(одну тисячу двісті) грн. витрат на
правову допомогу.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.
судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 19
червня 2014 року.