Справа № 2а/2570/2656/12
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державного виконавця
Новозаводського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Голован
Олексія Григоровича,Новозаводського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про визнання дій
протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Державного виконавця
Новозаводського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Голован
Олексія Григоровича, Новозаводського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просила визнати дії
Державного виконавця Новозаводського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Голован Олексія Григоровича
відносно неналежного виконання вимог
ст. 6, ст. 11, ст. 15, ч. 1 та 5 ст. 20, п. 4 ч. 1 ст.
38, ст. 40, п. 2 та 5 ч. 1 ст. 47, абз. 2 ч. 1 та ч. 2
ст. 55 Закону України «Про виконавче
провадження» протиправними;
зобов'язати начальника
Новозаводського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції вчинити
дії, встановлені ч. 1 ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»;
стягнути з Державного виконавця
Новозаводського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Голован
Олексія Григоровича 10 000,00 грн.
моральної шкоди.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано дії Державного виконавця
Новозаводського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Голован
Олексія Григоровича відносно
невиконання вимог статті 15 Закону
України «Про виконавче провадження»
протиправними.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційних
скарг, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
виконанні Новозаводського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції перебуває виконавчий лист від
15 серпня 2011 року, виданий Чернігівським
окружним адміністративним судом у
справі № 2а/2570/3898/2011 про стягнення з
ОСОБА_3 на користь Виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
боргу в сумі 18 808,69 грн.

В ході здійснення виконавчого
провадження, Державним виконавцем
Новозаводського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Голован
Олексієм Григоровичем було перевірено
майновий стан боржника за адресою
вказаною у виконавчому документі.

За наслідками перевірки, 30 липня 2012
року державним виконавцем було описано
та арештовано майно яке залишено
ОСОБА_3 на добровільне зберігання, про
що складено Акт опису й арешту майна.

Не погоджуючись із вищевказаними діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернулась до
суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року N 606-XIV, Державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 11 вищевказаного Закону
передбачено, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ч. 1 та 5 ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу. У разі якщо у процесі
виконавчого провадження державним
виконавцем отримано документальне
підтвердження про зміну або
встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з'ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до ст. 55 вищевказаного
Закону, державний виконавець має право
звернути стягнення на майно боржника,
що перебуває в інших осіб, а також на
майно та кошти, що належать боржнику
від інших осіб. Зазначені особи
зобов'язані подати на запит державного
виконавця у визначений ним строк
відомості про належне боржнику майно,
що перебуває в них, та майно чи кошти,
які вони мають передати боржнику. Після
надходження від зазначених осіб
відомостей про наявність майна
боржника державний виконавець описує
таке майно, вилучає його і реалізує у
встановленому цим Законом порядку. У
разі якщо особа, у якої перебуває майно
боржника, перешкоджає державному
виконавцю в його вилученні, таке майно
вилучається державним виконавцем у
примусовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ході здійснення виконавчого
провадження Державним виконавцем
Новозаводського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Голован
Олексієм Григоровичем було перевірено
майновий стан боржника за адресою,
вказаною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що за наслідками
перевірки 30 липня 2012 року державним
виконавцем було описано та арештовано
майно яке залишено ОСОБА_3 на
добровільне зберігання, про що
складено акт опису й арешту майна.

03 серпня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
начальника Новозаводського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції із скаргою на дії Державного
виконавця.

Так, в ході перевірки за вищевказаною
скаргою, постановою начальника
Новозаводського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції від 13
серпня 2012 року визнано недійсним Акт
опису й арешту майна від 30 липня 2012
року, оскільки державним виконавцем не
було залучено понятих у порушення
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про протиправність дій
Державного виконавця Новозаводського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Голован Олексія Григоровича в
частині невиконання вимог статті 15
Закону України «Про виконавче
провадження».

Крім того, відповідно до п. 1 Постанови
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах по відшкодуванню моральної
немайнової шкоди», під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Також, згідно п. 9 вищевказаної
Постанови, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що позивачем
не надано доказів, які б підтверджували
факт завдання моральної чи фізичної
шкоди позивачу, а також не доведено
причинного зв'язку між діями
(бездіяльністю) відповідачів та
завдання такої шкоди, а тому, вимога
щодо стягнення моральної шкоди судом
правомірно залишена без задоволення.

Враховуючи аналіз положень Закону
України «Про виконавче провадження»,
на які позивач посилається в
обґрунтування позовних вимог, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що в
матеріалах справи відсутні докази
порушення їх відповідачами.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що адміністративний
позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 30.04.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.