Справа № 810/2249/13-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/2249/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
по справі за їх позовом до
публічного акціонерного товариства
«Техмашремонт» про стягнення
заборгованості з відшкодуванням
витрат на виплату та доставку пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

УПФУ у м. Білій Церкві Київської
області звернулися до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ПАТ
«Техмашремонт» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 1 за
березень 2013 року у сумі 21 544 грн. 24
коп.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, УПФУ у м. Білій Церкві
Київської області подали апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
незаконну, на їх думку, постанову суду
першої інстанції та постановити нову
про задоволення позову. При цьому
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція не підтримує таку
правову позицію з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачем було сформовано та
направлено відповідачу розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії, призначених на
пільгових умовах, відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Дані
розрахунки були отримані відповідачем
17.04.2013 року.

Проте, відповідач проти
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсії,
аргументуючи це тим, що особи, які
визначені в розрахунку, були прийняті
на роботу до Білоцерківського
виробничого об'єднання шин і гумо -
азбестових виробів, в цех капітальних
ремонтів централізованого ремонтного
виробництва, або працювали в
Білоцерківському виробничому
об'єднанні «Білоцерківшина», в цеху
капітальних ремонтів централізованого
ремонтного виробництва. У свою чергу,
згідно зі статуту ПАТ «Техмашремонт»
дане підприємство є правонаступником
Білоцерківського орендного ремонтного
підприємства, яке не є
правонаступником жодної із
вищевказаних юридичних осіб.

З урахуванням викладеного, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що у відповідача відсутній обов'язок
щодо відшкодування пільгових пенсій,
оскільки ПАТ «Техмашремонт» не є
правонаступником підприємства на
якому працювали особи, які внесені до
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій.

Проте судом першої інстанції при
постановленні оскаржуваної постанови
не врахував рішення Білоцерківського
міського суду Київської області від
29.03.2010 року по справі № 2-251/2010,
залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 28.09.2010 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22.12.2011 року, відповідно до
якого, ПАТ «Техмашремонт» є
правонаступником цеха капітальних
ремонтів централізованого ремонтного
виробництва (ЦРВ) Білоцерківського
виробничого об'єднання шин і гумо -
азбестових виробів, яке у свою чергу
31.12.1986 року було перейменовано у
виробниче об'єднання «Білоцерківшина».

Частиною1 статті 72 КАС України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті саме особи, щодо яких
встановлено ці обставини.

Згідно вимог п. 2 ст. 255 КАС України -
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

П. 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди, здійснюються в
порядку, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Підприємства та організації з
коштів, призначених на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що із набранням
чинності Законом № 1058-ІУ (з 1 січня 2004
року) витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на підставі пункту
«а» частини першої статті 13 Закону №
1788-ХІІ особам, які були зайняті на
роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій
відшкодовувати понесені ПФУ після 1
січня 2004 року витрати на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
16.04.2013 року у справі № 21-12а13.

Згідно з п.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Пунктом 6.3. Інструкції
встановлено, що у разі ліквідації або
зміни власника підприємства суми
зазначених витрат Пенсійному фонду
вносять правонаступники.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що відповідач, як платник збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа -
правонаступник цеха капітальних
ремонтів централізованого ремонтного
виробництва (ЦРВ) Білоцерківського
виробничого об'єднання шин і гумо -
азбестових виробів, працівники якого
вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний
сплатити Пенсійному фонду України
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсії за березень 2013 року у
сумі 21 544 грн. 24 коп.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи і призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Підсумовуючи вищевикладене,
апеляційна інстанція дійшла
однозначного висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню з постановленням нової про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів,-

П О С Т А Н
О В И ЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11.12.2013 року - скасувати
та постановити нову про задоволення
позову.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства
«Техмашремонт» на користь управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах згідно списку № 1 за
березень 2013 року у розмірі 21 544
(двадцять одна тисяча п'ятсот сорок
чотири) грн. 24 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Саприкіна І.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.