Справа № 751/5004/14
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/5004/14
Провадження №2-а/751/168/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк
Н.В.,

при секретарі Чвірова
О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Регуш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.
Чернігова справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління Державної
казначейської служби України у м.
Чернігові Чернігівської області про
визнання протиправними дії, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління Державної
казначейської служби України у м.
Чернігові Чернігівської області про
визнання протиправними дій щодо
повернення виконавчого листа №2-а-42/08
про стягнення з УПСЗН Новозаводської
районної у м. Чернігові ради 2 532 грн
щорічної допомоги на оздоровлення за
2007 рік; скасування рішення відповідача
від 07.05.2014 року про відмову у прийнятті
на виконання і поверненню
вищезазначеного виконавчого листа,
зобов'язання прийняти до виконання
вказаний виконавчий лист, а також
надати звіт про виконання постанови
суду (а.с.1-2).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25
березня 2014 року він звернувся до
відповідача із заявою про стягнення
коштів з УПСЗН Новозаводської районної
у м. Чернігові ради, подавши відповідно
ухвалу суду та виконавчий лист №2-а-42/08
від 07.02.2014 року. Вказує, що листом від
10.05.2014 року він отримав відмову від
Управління Державної казначейської
служби України у м. Чернігові з
посиланням на Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень». Вказує, що УПСЗН
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради є органом виконавчої влади, тобто
державним органом, і стягнення коштів
повинно проводитися згідно із Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та іншими
нормативними актами, виданими на його
виконання. Таким чином вважає, що
відповідачем грубо порушено вимоги
чинного законодавства.

11.06.2014 року позивачем надано заяву про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої просить визнати протиправними
дії Управління Державної
казначейської служби України у м.
Чернігові Чернігівської області щодо
відмови 09.01.2014 року у прийнятті на
виконання ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.10.2013 року і виконавчих листів
№2-а-1502/10; скасувати рішення Управління
Державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області від 09.01.2014 року №04-05/28 про
відмову у прийнятті на виконання
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 року
і виконавчих листів №2-а-1502/10 та
зобов'язати посадових осіб Управління
Державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області прийняти до виконання ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 року
і виконавчі листи №2-а-1502/10 (а.с.32-33).

До початку розгляду справи по суті
позивач змінив позовні вимоги в
частині встановлення судового
контролю щодо виконання постанови суду
та просив встановити начальнику
Управління Державної казначейської
служби України у м. Чернігові
Чернігівської області строк для
подання звіту про виконання судового
рішення протягом одного місяця після
набрання постановою законної сили
(а.с.47), в іншій частині позов підтримав,
просив задовольнити повністю.

Представник відповідача -
Управління Державної казначейської
служби України у м. Чернігові
Чернігівської області в судовому
засіданні заперечував проти
заявленого позову, просив відмовити в
його задоволенні з підстав зазначених
в письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи (а.с.63-66).

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Ст.19 Конституції України визначає, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Судом встановлено, що постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.10.2010 року
зобов'язано УПСЗН Новозаводської
районної у м. Чернігові ради провести
перерахунок ОСОБА_1 одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за
2007 рік.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 06.12.2013 року
змінено спосіб і порядок виконання
постанови Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 26.10.2010 року по
адміністративній справі №2-а-42/08 в
частині зобов'язання на стягнення з
УПСЗН Новозаводської районної у м.
Чернігові ради 2 532 грн щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік (5-7).
Ухвала набула законної сили з 25.01.2014
року у зв'язку з чим 07.02.2014 року
Київським апеляційним
адміністративним судом видано
виконавчий лист (а.с.8).

Як вбачається із матеріалів справи на
виконання постанови Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 18.05.2010
року по адміністративній справі
№2-а-1502/10 видано виконавчі листи про
зобов'язання УПСЗН Новозаводської
районної у м. Чернігові ради провести
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008,2009 роки та
недоплаченої суми одноразової
компенсації (а.с.51,52).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 року
змінено спосіб і порядок виконання
постанови Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18.05.2010 року по
адміністративній справі №2-а-1502/10 в
частині зобов'язання на стягнення з
УПСЗН Новозаводської районної у м.
Чернігові ради недоотриманої суми
щорічної допомоги на оздоровлення за
період з 2008-2009 роки в сумі 5 918 грн та
недоотриманої суми одноразової
компенсації в сумі 25 880,40 грн шляхом
списання вказаних коштів з
розрахункового рахунку УПСЗН
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради в ГУ Державного казначейства
України в Чернігівській області
(а.с.40-42).

В подальшому виконавчий лист №2-а-1502/10
було пред'явлено до ВПВР УДВС ГУ
юстиції у Чернігівській області, який
постановою від 12.12.2013 року, посилаючись
на п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження», повернуто
стягувачу (а.с.56).

Подібним чином ОСОБА_1 діяв з
виконавчим листом №2-а-42/08. Однак, 14.05.2014
року старшим державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУ юстиції у Чернігівській
області винесена постанова про відмову
у відкритті виконавчого провадження на
підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження».

Як наслідок і у зв'язку зі зміною
способу та порядку виконання постанов
Новозаводського районного суду м.
Чернігова у справах №2-а-42/08 та №2-а-1502/10,
позивач у відповідності до вимог
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», 27.12.2013
року та 25.03.2014 року звернувся до
відповідача з заявою про прийняття до
виконання вказаних судових рішень та
виконавчих листів (а.с.9, 38).

Проте, відповідачем виконавчі листи
№2-а-42/08, №2-а-1502/10 та інші документи були
повернуті позивачу без виконання з
посиланням на пункт 3 прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», про що свідчить копія
листа № 04-05/1038 від 07.05.2014 (а.с.10) та копія
листа №04-05/28 від 09.01.2014 року (а.с.39).

Виконання рішення суду є невід'ємною
частиною права людини на справедливий
суд.

Статтею 14 КАС України закріплено
імперативний припис щодо
обов'язковості рішень, ухвал, постанов
адміністративного суду, що набрали
законної сили. Вони є обов'язковими на
всій території України. Ця норма є
відтворенням норми статті 124
Конституції України, згідно з якою
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Також, принцип обов'язковості
виконання судових рішень передбачає
Закон України «Про судоустрій і статус
суддів», згідно частини другої статті 13
якого судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Ухвали та постанови адміністративного
суду, що набрали законної сили,
виконуються у порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Згідно положень статті 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» який
відповідно до пункту 1 його Прикінцевих
та Перехідних положень набрав чинності
з 01.01.2013, встановлює гарантії держави
щодо виконання судових рішень та
виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження» та особливості їх
виконання.

Статтею 2 вказаного Закону визначено,
що держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є: державний
орган; державні підприємство, установа,
організація; юридична особа, примусова
реалізація майна якої забороняється
відповідно до законодавства.

Відповідно до частин першої та другої
статті 3 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
«Про виконавче провадження», із заявою
про виконання рішення суду. Разом із
заявою стягувач подає до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, прийнятих судами, а також
іншими державними органами, які
відповідно до закону мають право
приймати такі рішення, унормовано
Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845.

Пунктом 2 Порядку визначено, що
безспірним списанням є операції з
коштами державного та місцевих
бюджетів, що здійснюються з метою
виконання рішень про стягнення коштів
Казначейством та його територіальними
органами без згоди (подання) органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів.

Відповідно до пунктів 24, 25 Порядку
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку. Безспірне списання
коштів з рахунка боржника здійснюється
в першочерговому порядку. Проведення
платежів за його платіжними
дорученнями здійснюється після
безспірного списання у разі наявності
коштів на рахунку.

З аналізу викладених норм права слідує,
що держава встановлює додаткові
гарантії виконання рішення суду,
боржником за яким є державний орган, а
також запроваджує певний механізм, в
рамках якого фактично реалізуються
такі гарантії.

За таких обставин, рішення про
стягнення коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ має виконуватися
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів, тобто
в даному випадку відповідачем.

При цьому, метою зміни способу і
порядку виконання рішення суду є
створення як найбільше сприятливих
умов для його виконання, в тому числі з
урахуванням зазначеного механізму.

Відповідно до положень пункту 2 Порядку
виконавчі документи - оформлені в
установленому порядку виконавчі листи
судів та накази господарських судів,
видані на виконання рішень про
стягнення коштів, а також інші
документи, визначені Законом України
«Про виконавче провадження».

Пунктом 2 частини другої статті 17
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що державною
виконавчою службою підлягають
виконанню ухвали, постанови судів у
цивільних, господарських,
адміністративних справах,
кримінальних провадженнях та справах
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

За таких обставин, у відповідача не
було жодних правових підстав для
відмови у прийнятті виконавчих листів
на ухвали суду або поверненні без
виконання.

Посилання представника відповідача на
положення Закону України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
виконання судових рішень» від 19.09.2013 №
583-VІІ, який набрав чинності з 16.10.2013
року, є необґрунтованими та такими, що
не можуть бути прийняті до уваги,
виходячи з наступного.

Вказаним Законом доповнено розділ ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» пунктом
3, відповідно до якого виконавчі
документи за рішеннями суду про
стягнення коштів або рішення суду, що
набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Отже, оскільки ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.10.2013 року та ухвала
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 06.12.2013 року встановлює
новий порядок виконання судового
рішення шляхом стягнення з державного
органу коштів, винесена після набрання
чинності Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», то і виконуватися має
органом, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з частиною першою та другою КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 267
КАС України суд, який ухвалив судове
рішення по адміністративній справі,
має право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення
абзацу сьомого пункту 4 частини першої
статті 163, абзацу п'ятого пункту 4
частини першої статті 207 Кодексу,
згідно з якими у резолютивній частині
постанови суду першої чи апеляційної
зазначається встановлений судом строк
для подання суб'єктом владних
повноважень - відповідачем до суду
першої інстанції звіт про виконання
постанови, якщо вона вимагає вчинення
певних дій.

Приймаючи до уваги вищенаведені
обставини, а також з метою забезпечення
повного, правильного і своєчасного
виконання судового рішення по справі,
суд приходить до висновку про
можливість встановлення судового
контролю щодо виконання постанови суду
та зобов'язання Управління Державної
казначейської служби України у м.
Чернігові Чернігівської області
подати звіт про виконання судового
рішення протягом одного місяця після
набрання постановою законної сили.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 19 Конституції України,
ст.ст. 3,11,17, 69-71, 94, 138, 158-163, 167, 185, 186, 267 КАС
України, Законом України "Про виконавче
провадження", Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області про визнання протиправними
дії, скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області щодо відмови 07.05.2014 року у
прийнятті на виконання виконавчого
листа №2-а-42/08 виданого Київським
апеляційним адміністративним судом
07.02.2014 року про стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради на користь ОСОБА_1 2 532 грн щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік, як
учаснику ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС.

Скасувати рішення Управління
Державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області від 07.05.2014 року №04-05/1038 про
відмову у прийнятті на виконання і
поверненню виконавчого листа №2-а-42/08
виданого Київським апеляційним
адміністративним судом 07.02.2014 року про
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради на користь ОСОБА_1 2 532 грн щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік, як
учаснику ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у м.
Чернігові Чернігівської області
прийняти до виконання виконавчий лист
№2-а-42/08, виданий 07.02.2014 року Київським
апеляційним адміністративним судом
про стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради на користь ОСОБА_1 2 532 грн щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік, як
учаснику ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС.

Визнати протиправними дії Управління
Державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області щодо відмови 09.01.2014 року у
прийнятті на виконання ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 року
і виконавчих листів №2-а-1502/10.

Скасувати рішення Управління
Державної казначейської служби
України у м. Чернігові Чернігівської
області від 09.01.2014 року №04-05/28 про
відмову у прийнятті на виконання
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 року
і виконавчих листів №2-а-1502/10.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у м.
Чернігові Чернігівської області
прийняти до виконання ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 року
і виконавчі листи №2-а-1502/10.

Встановити судовий контроль щодо
виконання постанови суду та
зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у м.
Чернігові Чернігівської області
подати звіт про виконання судового
рішення протягом одного місяця після
набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Новозаводський районний суд міста
Чернігова шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі проголошення в
судовому засіданні вступної та
резолютивної частини постанови, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Н.В. Маслюк