Справа № 464/2639/13-а
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Справа №
876/9167/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського
районного суду м. Львова від 3 червня 2013
року про відмову у зміні чи
встановленні способу і порядку
виконання постанови Сихівського
районного суду м. Львова від 21 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова про
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19.03.2013 року звернулася в суд із
заявою про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання постанови
Сихівського районного суду м. Львова
від 21 березня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м. Львова про перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 3 червня 2013 року в
задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його
в апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що судом першої інстанції були
недостатньо досліджені докази та
обставини справи, рішення постановлено
з порушенням норм процесуального
права. Зазначає, що судом не взято до
уваги, що відповідно до розпорядження
№156705 УПФ України у Галицькому районі м.
Львова та довідки про розрахунок боргу,
згідно рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 21 березня 2011 року у
справ №2а-369/11, невиплачена сума
становить 789,45 гривень, тобто рішення не
виконується, що є підставою для зміни
чи встановлення способу і порядку
виконання рішення.

Позивач в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги підтримала та
просить її задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце апеляційного розгляду був
повідомлений належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до ст.196
КАС України, вважає за можливе
розглядати справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції - без змін
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 21 березня 2011 року по
справі №2а-369/11 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до УПФ України у
Галицькому районі м. Львова визнано
відмову відповідача незаконною та
зобов'язано здійснити перерахунок та
виплату у відповідності до ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
16.08.2010 року по 21.03.2011 року з врахуванням
виплачених сум. Вказана постанова
оскаржувалась в апеляційному порядку
та ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року залишена без змін.

Відповідно до постанови державного
виконавця Сихівського відділу ДВС ЛМУЮ
від 26.11.2012 року серії ВП №34467050 рішення
суду виконано в частині нарахування
підвищення до пенсії, в частині виплати
коштів рішення суду не виконано та
виконати без боржника рішення
неможливо. В постанові зазначено, що 19
червня 2011 року набув чинності Закон
України від 14.06.2011р. «Про внесення змін
до Закону України «Про державний
бюджет України на 2011 рік», яким
передбачено, зокрема що у 2011 році
положення статей 39, 50, 51, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та в розмірах,
встановлених КМУ, виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України від 2011 року.
На виконання вимог даного закону КМУ
прийняло постанову від 06.07.2011 року №745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету, яка набрала
чинності 23.07.2011 року. За прийнятим 26.12.2011
року рішення Конституційного Суду
України №20-рп/2011 у справі за
конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) п.4 розділу VII
«Прикінцеві положення «Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» вищевказані норми визнані такими,
що відповідають Конституції України (є
конституційними). У зв'язку із
наведеним виконавчий лист було
повернуто до суду, оскільки у частині
виплати перерахованої суми не може
бути виконане через ту обставину, що
УПФ України у Галицькому районі м.
Львова не може самостійно провести
виплату перерахованих коштів.

Відмовляючи у зміні чи встановленні
способу і порядку виконання постанови
Сихівського районного суду м. Львова
від 21 березня 2011 року суд першої
інстанції виходив з того, що суд не може
перебирати на себе функцію, покладену
законодавством на відповідний орган, а
тому зміна способу виконання із
«перерахунку та виплати» на «стягнення
суми», яка не нарахована не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам процесуального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Згідно ст.14 КАС України судове рішення,
яким закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Пунктом 2 частини 4 статті 105 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. (п.2 ч.2
ст.162 КАС України)

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Як видно з матеріалів справи у
мотивувальній частині постанови
Сихівського районного суду м. Львова
від 21 березня 2011 року по справі №2а-369/11,
яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 серпня 2012
року по справі №37957/11, а відтак набрала
законної сили, чітко зазначено спосіб
захисту порушеного права ОСОБА_1

Згідно із ст.2.2 п.6 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах та районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р.
№8-2 (в редакції від 25.02.2008 р. №5-5)
управління призначає (здійснює
перерахунок) та виплачує пенсії та інші
виплати відповідного до чинного
законодавства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується, що з врахуванням того, що
суд не може перебирати на себе функцію,
покладену законодавством на
відповідний орган нарахування(
перерахування) сум пенсії, то зміна
способу виконання із «перерахунку та
виплати» на «стягнення суми» не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства.

Так, суд може зобов'язати суб'єкта
владних повноважень вчинити певні дії,
які той зобов'язаний виконати, зокрема
провести перерахунок та виплату не в
повній мірі виплаченої пенсії, що має
місце в даних правовідносинах. Суд може
стягнути із суб'єкта владних
повноважень певну суму грошових коштів
тільки у тому випадку, якщо така
нарахована ним, але всупереч закону, не
здійснена її виплата чи в разі
відшкодування сплаченої шкоди, чого
немає в даному випадку.

Задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення про
стягнення додаткової пенсії фактично
змінить зміст резолютивної частини
постанови Сихівського районного суду
м. Львова від 25.03.2011р. №2а-369/11, тому
вимоги позивача є безпідставними.
Вказана позиція підтверджується
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 07.02.2013р. К/9991/72278/12 по
аналогічній справі (за заявою ОСОБА_4),
якою ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2012р.
№131850/12/9104 про задоволення заяви про
зміну способу виконання рішення
скасовано, залишено в силі ухвалу
Сихівського районного суду м. Львова
від 25.06.2012р.

Також, колегія суддів, вважає за
потрібне наголосити, що покликання
відповідача на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, тому
виплата підвищення до пенсії у
збільшених розмірах буде можливою
тільки після виділення відповідних
коштів з Державного бюджету України є
безпідставними, оскільки відсутність
бюджетних асигнувань для задоволення
вимог позивача до уваги взяти не можна,
так як невиконання чи неналежне
виконання законів про виплати через
відсутність бюджетних коштів не є
підставою для виправдання недоплати
додаткової пенсії відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що відсутні обставини, які
ускладнюють виконання такого рішення,
а відтак немає підстав для зміні
способу виконання судового рішення, а
тому в задоволенні заяви відмовлено
правомірно.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм процесуального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і така
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 199 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Сихівського
районного суду м. Львова від 3 червня 2013
року у справі №2а-369/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
ухвали в повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України - з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 17.06.2014
року.