Справа № 810/3338/14
Суддя: Спиридонова В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року №810/3338/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Спиридонової В.О., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Згурівської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2014 до Київського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач,
ОСОБА_1.) до Управління соціального
захисту населення Згурівської
районної державної адміністрації
Київської області (далі - відповідач,
Управління), в якій позивач просить:

1) визнати неправомірними дії
Управління соціального захисту
населення Згурівської районної
державної адміністрації Київської
області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні
статусу інваліда війни;

2) зобов'язати Управління соціального
захисту населення Згурівської
районної державної адміністрації
Київської області надати ОСОБА_1 статус
інваліда війни відповідно до пункту 2
частини 2 статті 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», та видати
відповідне посвідчення і нагрудний
знак.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що спірним рішенням йому
неправомірно відмовлено у наданні
статусу інваліда війни, оскільки він є
інвалідом ІІ групи внаслідок нещасного
випадку, який стався в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ, відтак має право на
отримання статусу інваліда війни на
підставі вищевказаної норми Закону.

Відповідач проти позову заперечив,
просив відмовити у його задоволенні. В
обґрунтування заперечень відповідач
послався на не підтвердження позивачем
наявності сукупності умов, необхідних
для надання статусу інваліда війни,
встановлених Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а саме
підтвердження обставини щодо участі
позивача у захисті Батьківщини чи в
бойових діях на території інших держав.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, враховуючи
принципи рівності сторін, суд дійшов
наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 проходив службу в органах
внутрішніх справ України, а саме
Згурівському РВ ГУ МВС України в
Київській області, вислуга на день
звільнення (30.12.2013) складає 18 років 03
місяці 29 днів.

25.02.2009 близько 16 год. 30 хв. 25.02.2009 з метою
отримання дактилокарти у відділенні
дільничних інспекторів міліції
Згурівського РВ ОСОБА_1 спустився по
сходах зі службового кабінету
Згурівського РВ до фойє РВ. Прямуючи до
кабінетів дільничних інспекторів
міліції Згурівського РВ вийшов на
подвір'я, зробивши кілька кроків на
обледенілих та засніжених сходах біля
входу в РВ, послизнувся та впав і
втратив свідомість.

Свідоцтвом про хворобу №173/3в від 07.11.2013
встановлено діагноз та захворювання,
пов'язане з проходженням служби в
органах внутрішніх справ.

13.12.2013 наказом ГУ МВС України в
Київській області №991 о/с ОСОБА_1
звільнено у запас через хворобу за п. 64
«б» Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Відповідно до довідки від 10.02.2014
розслідування нещасного випадку, який
стався 25.02.2009 вказаний нещасний випадок
стався в період проходження служби при
виконанні службових обов'язків.

За висновками матеріалів
розслідування нещасного випадку
старшим експертом сектору ТКЗР
Яготинського РВ, Згурівського РВ та
Переяслав-Хмельницького МВ відділу
організації роботи ТКЗ ОВС НДЕКЦ при
ГУМВС України в Київській області
майором міліції ОСОБА_1, встановлено, що
останній отримав тілесні ушкодження в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ при виконанні
службових обов'язків. Розслідування
проведено з 06.02.2014 по 08.02.2014.

Постановою Військово-лікарської
комісії ГУ МВС України в Київській
області від 12.02.2014 №11/3-в визначено
захворювання, діагноз та встановлено
причинний зв'язок травми з виконанням
службових обов'язків, а також те, що
його захворювання також пов'язані з
проходженням служби в органах
внутрішніх справ.

Відповідно до довідки до акта огляду
МСЕК №0401915 від 13.02.2014 позивачу з 12.02.2014
встановлено інвалідність ІІ групи у
зв'язку із травмою, пов'язаною з
виконанням службових обов'язків.

25.02.2014 позивачу видано пенсійне
посвідчення № (бланк серії ААЗ
№395020), відповідно до якого встановлено
пенсію по інвалідності (ІІ група,
інвалід армії) з терміном дії до 31.01.2015.

26.02.2014 позивачу видано посвідчення
ветерана органів внутрішніх справ
№046430 з терміном дії до 01.03.2015.

У лютому 2014 року позивач звернувся до
Управління із заявою на встановлення
статусу інваліда війни.

За результатом розгляду вказаної заяви
Управління листом №677 від 25.02.2014
повідомило позивача про зміст положень
статті 4 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та необхідність
надання документального підтвердження
про те, що нещасний випадок (травма) був
пов'язаний з захистом Батьківщини, а
також висловлено прохання надати
документи з посиланням на наказ чи
розпорядження про залучення у діях,
пов'язаних із захистом Батьківщини.

Вважаючи такі дії відповідача
неправомірними, позивач звернувся до
суду.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у даній справі, суд виходив з
наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Поняття і зміст статусу ветеранів
війни та осіб, на яких поширюється
чинність Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», визначено
розділом ІІ цього Закону.

Статтею 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» визначено, що до
інвалідів війни належать особи з числа
військовослужбовців діючої армії та
флоту, партизанів, підпільників,
працівників, які стали інвалідами
внаслідок поранення, контузії,
каліцтва, захворювання, одержаних під
час захисту Батьківщини, виконання
обов'язків військової служби
(службових обов'язків) чи пов'язаних з
перебуванням на фронті, у
партизанських загонах і з'єднаннях,
підпільних організаціях і групах та
інших формуваннях, визнаних такими
законодавством України, в районі
воєнних дій, на прифронтових дільницях
залізниць, на спорудженні оборонних
рубежів, військово-морських баз та
аеродромів у період громадянської та
Великої Вітчизняної воєн або з участю в
бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також
інваліди з числа осіб начальницького і
рядового складу органів Міністерства
внутрішніх справ і органів Комітету
державної безпеки колишнього Союзу
РСР, Міністерства внутрішніх справ
України, Служби безпеки України, Служби
зовнішньої розвідки України та інших
військових формувань, які стали
інвалідами внаслідок поранення,
контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час виконання службових
обов'язків, ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, ядерних
аварій, ядерних випробувань, участі у
військових навчаннях із застосуванням
ядерної зброї, інших уражень ядерними
матеріалами (пункт 2 статті 7 вказаного
Закону).

Як на підставу надання статусу
інваліда війни, позивач послався саме
на пункт другий приведеної норми
Закону.

Суд звертає увагу, що, пункт 2 статті 7
вказаного Закону розповсюджується,
зокрема, на інвалідів війни з числа
осіб начальницького і рядового складу
органів Міністерства внутрішніх справ,
які одержали захворювання саме під час
виконання службових обов'язків.

Міліція в Україні - державний озброєний
орган виконавчої влади, який захищає
життя, здоров'я, права і свободи
громадян, власність, природне
середовище, інтереси суспільства і
держави від протиправних посягань
(стаття 1 Закону України "Про міліцію").

Відповідно до статті 2 вказаного Закону
основними завданнями міліції є:
забезпечення особистої безпеки
громадян, захист їх прав і свобод,
законних інтересів; запобігання
правопорушенням та їх припинення;
охорона і забезпечення громадського
порядку; виявлення кримінальних
правопорушень; участь у розкритті
кримінальних правопорушень та розшуку
осіб, які їх вчинили, у порядку,
передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством;
забезпечення безпеки дорожнього руху;
захист власності від злочинних та
кримінально протиправних посягань;
виконання адміністративних стягнень;
участь у поданні соціальної та
правової допомоги громадянам, сприяння
у межах своєї компетенції державним
органам, підприємствам, установам і
організаціям у виконанні покладених на
них законом обов'язків.

Крім того, відповідно до Порядку
розслідування та обліку нещасних
випадків, професійних захворювань та
аварій, що сталися в органах і
підрозділах системи МВС України,
затвердженого наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 27.12.2002
№1346, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 31.01.2003 за №83/7404, після
проведення розслідування нещасного
випадку складається акт за формою Н-1,
де у пункті 14 зазначається висновок:
нещасний випадок (поранення) стався в
період проходження служби (вказується
один з наступних висновків): 1) при
виконанні службових обов'язків; 2) при
виконанні службових обов'язків,
пов'язаних з безпосередньою участю в
охороні громадського порядку,
громадської безпеки, боротьбі зі
злочинністю.

Згідно з висновком акту №1 від 07.02.2014
про нещасний випадок (по формі Н-1) (а. с.
23-26), складеного за результатом
розслідування фату нещасного випадку,
що стався 25.02.2009, ОСОБА_1 отримав тілесні
ушкодження в період проходження служби
в органах внутрішніх справ при
виконанні службових обов'язків.

Як було зазначено вище, 25.02.2009 близько 16
год. 30 хв. 25.02.2009 з метою отримання
дактилокарти у відділенні дільничних
інспекторів міліції Згурівського РВ
ОСОБА_1 спустився по сходах зі
службового кабінету Згурівського РВ до
фойє РВ; прямуючи до кабінетів
дільничних інспекторів міліції
Згурівського РВ вийшов на подвір'я,
зробивши кілька кроків на обледенілих
та засніжених сходах біля входу в РВ,
послизнувся та впав і втратив
свідомість. Внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень, йому була
встановлена ІІ група інвалідності.

Аналіз наведених норм законодавства у
сукупності з встановленими судом
обставинами справи дає підстави для
висновку, що інвалідність позивача
настала під час проходження служби в
органах Міністерства внутрішніх справ,
але не під час виконання ним службових
обов'язків.

Водночас, відповідно до статті 4 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
ветеранами війни є особи, які брали
участь у захисті Батьківщини чи в
бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники
бойових дій, інваліди війни, учасники
війни.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що відповідач не
відноситься до жодної категорії осіб,
визначених статтею 4 вказаної норми
Закону, тобто до осіб, які брали участь
у захисті Батьківщини чи в бойових діях
на території інших держав.

Відповідно до положень частини 1 статті
2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до положень частини 1 статті
69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім розгляду справ про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень. Суб'єкт владних
повноважень повинен надати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі.

Однак, покладений на суб`єкта владних
повноважень даною нормою тягар
доказування правомірності своїх дій не
звільняє позивача від обов`язку
доказування своїх тверджень чи
заперечень.

На підставі викладеного та оцінюючи у
сукупності викладені норми та
обставини справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість дій Управління
щодо відмови позивачу у встановленні
статусу інваліда війни.

Під час розгляду даної справи судом
взято до уваги правову позицію Вищого
адміністративного суду України,
викладену при прийнятті рішень у
провадженнях К/9991/72051/12, К-26471/10,
К/9991/74871/11.

За таких обставин, виходячи із
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача на користь відповідача не
підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70-72, 86, 159-163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Спиридонова В.О.