Справа № 2а-4660/11
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014р.
Справа № 9104/143094/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області, м.Снятин
Івано-Франківської області

на постанову Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від
19.09.2011р. у справі №2а-4660/11

за позовом ОСОБА_1, с.Підвисоке
Снятинського району
Івано-Франківської області

до управління Пенсійного фонду України
в Снятинському районі
Івано-Франківської області, м.Снятин
Івано-Франківської області

про стягнення виплат громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2011р. ОСОБА_1 (надалі-позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання перерахувати та виплатити
доплату до пенсії як особі яка постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю з 01.01.2008р.,
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", щомісячно
нараховувати та доплачувати доплату до
пенсії.

Ухвалою Снятинського районного суду
від 23.08.2011р. позовні вимоги за період з
01.01.2008р. до 09.02.2011р., залишено без
розгляду.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від
19.09.2011р. у справі №2а-4660/11
адміністративний позов задоволено.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області провести
ОСОБА_1 нарахування та виплату доплати
до пенсії у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати за період, починаючи з
09.02.2011р. до виникнення обставин з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Постанова мотивована тим, що згідно
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на територіях зони
посиленого радіоекологічного
контролю, провадиться доплата в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

Не погодившись із постановою її
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області, вважає, що
судом при винесенні рішення допущено
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати рішення суду
першої інстанції та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову повністю. Вказує на те, що при
обчисленні доплати до пенсії позивачу
по справі Управління Пенсійного фонду
керувалось Постановою КМ України № 836
від 26 липня 1996 року.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
апеляційну скаргу подано на рішення
суду першої інстанції, яке прийнято у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 КАС
України. Перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач є особою яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, а тому має
право на отримання доплат до пенсії в
належному розмірі.

Відповідно до вимог частини першої ст.46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно із вимогами ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин - громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - три
мінімальні заробітні плати; у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати; у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Всупереч положень ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року.

Відповідно до частини другої ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із положеннями частини
четвертої ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказані постанови Кабінету Міністрів
України, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що
Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", який набрав чинності
19.06.2011р., доповнено прикінцеві
положення пунктом 4, згідно якого в 2011
році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік". При
цьому, на виконання вимог вказаного
закону Кабінетом Міністрів України
06.07.2011р. прийнято постанову №745, яка
набула чинності 23.07.2011р.

Вищенаведені нормативні акти на даний
час є діючими і неконституційними не
визнавались, а тому нарахування та
виплата у 2011 році позивачу доплати до
пенсії як пенсіонеру який проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, повинні
здійснюватися відповідно до норм
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а починаючи з 23.07.2011р. виплати,
передбачені, зокрема, ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", повинні
здійснюватися в порядку та розмірах,
визначених постановою Кабінету
Міністрів України "Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" №745 від 06.07.2011 року.

Також, слід зазначити, що оскільки
стосовно не нарахованих пенсій ніякими
нормативно-правовими актами, крім КАС
України, не визначено строк звернення
до суду, то під час вирішення спорів,
які виникають із вказаних
правовідносин слід застосовувати
шестимісячний строк звернення до суду
визначений ст.ст.99, 100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин).

Судом першої інстанції вірно враховано
ту обставину, що позивач пропустив
строк звернення до суду, оскільки
звернувся з позовом лише 09.08.2011р. та не
надав доказів того, що ним був
пропущений строк для звернення до суду
з поважних причин, тому, з огляду на
наведене, позовні вимоги в частині
виплат за період з 01.01.2008р. по 08.02.2011р.
включно, залишено без розгляду.

Також суд першої інстанції, на думку
колегії суддів, невірно визначив
кінцеву дату періоду, за який слід
задоволити позовні вимоги, оскільки
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №745 від 06.07.2011р.
(набрала чинності з 23.07.2011р.), яка
прийнята на виконання Закону України
від 14.06.2011р. №3491-VI "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", підвищення до пенсії
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи
виплачуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо нарахування та виплати доплати до
пенсії як пенсіонеру який проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 09.02.2011р. по
22.07.2011р. включно.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивача
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківській області,
відповідний обов'язок слід покласти на
відповідача у справі.

Окрім цього, в силу положень ст.162 КАС
України адміністративний суд
встановивши, що відповідач порушив
норми права, які регулюють спірні
правовідносини, повинен визнати такі
дії протиправними і зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону.

Відповідно до ч.4 ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а оскаржувану
постанову слід скасувати та прийняти
нову постанову.

Керуючись вимогами ст.ст.195, 197, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області
задовольнити частково.

2.Постанову Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 19.09.2011р. у справі №2а-4660/11
скасувати, та прийняти нову постанову
якою позов задовольнити частково.

3.Визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області щодо
відмови нарахувати та виплатити
доплату до пенсії у відповідності до
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період, починаючи з
09.02.2011р. по 22.07.2011р. включно.

4.Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити доплату до пенсії як
пенсіонеру який проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати на користь ОСОБА_1 за
період, починаючи з 09.02.2011р. по 22.07.2011р.
включно відповідно до ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та з
врахуванням виплачених сум.

5.На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України
допустити зазначену постанову суду до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

6 В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Постанова апеляційного
адміністративного суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга