Справа № 2а-6453/12/1470
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/800/15707/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області до ОСОБА_4 про повернення
надміру виплачених сум пенсій у сумі
27391,72 грн., касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вознесенську та Вознесенському
районі Миколаївської області на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року та постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 24
травня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2012 року позивач - Управління
Пенсійного фонду України в
м. Вознесенську та Вознесенському
районі Миколаївської області
звернувся в суд першої інстанції з
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача - ОСОБА_4 надміру отриману
пенсію у сумі 27391,72 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 звернувся до УПФ України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області з заявою про
призначення пенсії по втраті
годувальника, як за безвісно відсутню
матір ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується рішенням
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 09.02.2009 року.

25.05.2012 року відповідач на виконання
вимог статті 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» звернувся з
заявою про припинення виплати пенсії, в
зв'язку з тим, що мати ОСОБА_5, яка була
визнана безвісно відсутньою
повернулась та проживає разом з сином,
на якого отримувалась пенсія.
Відповідно до довідки управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області відповідачу
припинено виплату пенсії з червня 2012
року (а.с. 11).

30.10.2012 року Вознесенським
міськрайонним судом Миколаївської
області скасовано рішення про визнання
ОСОБА_5 безвісно відсутньою в зв'язку з
її появою.

Враховуючи рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 30.10.2012 року, позивач вважає,
що відповідачу переплачено пенсію на
суму 27391,72 грн.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС)
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 КАС, згідно з якими
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

За встановлених судами попередніх
інстанцій обставин, відповідач у
спірних відносинах не виконував
функцій суб'єкта владних повноважень, а
виступав особою, яка отримувала
пенсійні виплати та мала надати
інформацію про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
18.06.2013 року у справі № 21-204а13.

На підставі наведеного, враховуючи
характер спірних правовідносин, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що дану справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки така підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і залишити
позовну заяву без розгляду або закрити
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 228 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судові
рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або
закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтями 155 і 157
цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 228, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області задовольнити
частково.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року та постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 24
травня 2013 року у справі № 2а-6453/12/1470 -
скасувати.

Провадження у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області до ОСОБА_4 про повернення
надміру виплачених сум пенсій у сумі
27391,72 грн. - закрити.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска