Справа № 826/3942/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/3942/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 червня 2014 року № 826/3942/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Заступника прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «З-Т»

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - ДПІ у Святошинському районі) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «З-Т» (далі по тексту – ТОВ «З-Т») в якому просить стягнути заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розмірі 107 326,38 грн.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги, передбачені пунктом 4 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, які не стосуються прав, свобод, інтересів та обов’язків третіх осіб, ухвалою судді відкрито скорочене провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову.

Відповідач проти позовних вимог заперечував посилаючись на підміну прокуратурою повноважень щодо стягнення з позовом про стягнення та неможливістю Інспекцією стягувати вказану заборгованість, оскільки термін строком у 10 днів з моменту отримання відповідачем вимоги ще не минув, а на рахунок відкритий для зарахування страхових коштів був накладений арешт відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2013.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, розглянувши наявні у справі документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, згідно довідки ДПІ у Святошинському районі за відповідачем рахується заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розмірі 107 326,38 грн.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VІ (далі - Закон №2464-VІ) визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VІ, платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

У ч.2 ст.6 вказаного Закону зазначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний зокрема своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 9 цього Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку, за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому, платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 11 статті 9 Закону визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 13 Закону № 2464 органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Так, відповідно до картки особового рахунку та інформації щодо заборгованості зі сплати ЄСВ станом на 01.03.2013 відповідачем підлягає перерахуванню до ДПІ у Святошинському районі єдиний внесок у сумі 107 326,38 грн.

Частиною 4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі, якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Так, відповідачу було направлено вимогу № Ю 318 від 04.02.2014 про сплату заборгованості у розмірі 107 326,38 грн., яка булла отримана уповноваженим представником відповідача 10.02.2014 про що свідчить відповідна відмітка у поштовому повідомленні про вручення, яке залучене до матеріалів справи, що спростовує посилання відповідача на недотримання Інспекцією 10-ого строку щодо подання позову про стягнення заборгованості до суду.

При цьому суд звертає увагу, що вимога № Ю 318 від 04.02.2014, не була оскаржена, ні в адміністративному, ні в судовому порядку,а, отже, підлягає виконанню відповідачем.

Щодо повноважень прокуратури на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості в інтересах держави в особі органів доходів і зборів, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до норм зазначених у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їхні заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Аналогічна позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 30.11.2009 № 1619/10/13-09.

Враховуючи викладене, зважаючи на доведеність позивачем наявності у відповідача заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов Заступника прокурора Святошинського району м. Києва задовольнити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 183-2, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур