Справа № 802/921/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/921/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Бершадської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій
області Чечельницьке відділення про
визнання протиправною та скасування
вимоги , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Вінницькій області Чечельницьке
відділення про визнання протиправною
та скасування вимоги.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі відповідач просить суд
скасувати постанову Вінницького
окружного адміністративного суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець, про що свідчить
виписка з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців.

Згідно із довідкою управління
Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі ОСОБА_2 з 09
квітня 2010 року є пенсіонером та отримує
пенсію із зниженням пенсійного віку як
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

16 грудня 2013 року Бершадською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області
(Чечельницьке відділення) сформовано
вимогу №Ф- 631-02 про сплату недоїмки в
розмірі 9539,70 грн.

Судом встановлено, що у вказану суму
заборгованості відповідачем включено
єдиний внесок за період з 01 січня 2012
року по 30 червня 2013 року в розмірі 6960,48
гривень, в тому числі за 2012 рік - 4572,42
гривень, за І квартал 2013 року - 1194,03
гривень, за ІІ квартал 2013 року - 1194,03
гривень. На вказані суми управління
Пенсійного фонду надсилало позивачеві
вимоги №Ф 414-У від 10 квітня 2013 року,
№Ф414-У від 03 травня 2013 року, №Ф414-У від 29
липня 2013 року.

Зазначені вимоги ОСОБА_2 оскаржувалися
в судовому порядку та скасовані судом
та з цього приводу постановлені судові
рішення, що набрали законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене і враховуючи те,
що судовими рішеннями, які набрали
законної сили, скасовані вимоги
управління Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області про сплату позивачем недоїмки
з єдиного внеску за період з 01 січня 2012
року по 30 червня 2013 року в розмірі 6960,48
гривень та з цього приводу
постановлені судові рішення, що
набрали законної сили, тому за таких
обставин Бершадською ОДПІ
неправомірно цю ж суму повторно
включено до складу недоїмки за вимогою
№ Ф-631-02 від 16 грудня 2013 року.

Погоджуючись з висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції виходить з наступного.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, Законом України
від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» з наступними
змінами (далі - Закон № 1788-ХІІ) та
Законом № 1058-ІV з наступними змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що
було передбачене частиною першою
статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною
першою статті 26 Закону № 1058-ІV у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням 60 років.

Пунктом першим частини першої статті 9
Закону № 1058-ІV передбачено такий вид
пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа
має право на отримання пенсії,
щомісячного грошового утримання,
зокрема й відповідно до Закону № 796-ХІІ,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15
Закону № 1788-ХІІ умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом №
796-ХІІ або їм надається право на
одержання пенсії на підставах,
передбачених цим Законом. Статтею 2
Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що була
чинною на час виникнення спірних
відносин) передбачено такі види пенсій:
трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років;
соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
зазначеного Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI,
які набрали чинності 6 серпня 2011 року),
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

На підставі аналізу зазначених норм
права колегія суддів апеляційної
інстанції дійшла до висновку, що
статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12
Закону № 1788-ХІІ для громадян України
встановлений загальний пенсійний вік,
з настанням якого вони можуть
претендувати на виплату пенсії за
віком. Відповідно до статті 55 Закону №
796-XII особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону №
1058-ІV.

У зв'язку з викладеним особи, яким
призначені пенсії зі зменшенням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком,
і це відповідає Прикінцевим положенням
Закону № 1058-ІV. Таким чином, ФОП, які
отримують зазначену пенсію і які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
підставі частини четвертої статті 4
Закону № 2464-VI, проте не позбавлені
права сплачувати цей внесок на
добровільній основі.

Таким чином, колегія судів звертає
увагу на те, що оскільки позивач, будучи
фізичною особою-підприємцем, яка
обрала спрощену систему оподаткування,
є пенсіонером за віком, тому на неї
поширюються пільги зі сплати за себе
єдиного внеску, що передбачені ч. 4 ст. 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Аналогічна правова позиція викладена у
рішенні Верховного Суду України від
15.04.2014 року №21-25а14 у справі за позовом
ФОП до управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі
Черкаської області про визнання дій
протиправними та скасування вимоги
щодо стягнення недоїмки.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене відповідач не
довів правомірність своїх дій. В той же
час позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Бершадської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 06
травня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
23 червня 2014 року .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.