Справа № 813/3389/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/3389/14
зал судових засідань
№ 6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача Зачек Г.М.,
представника відповідача Овчарук В.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі
м.Львова до приватного акціонерного
товариства "Спеціальне
конструкторське бюро мікроелектроніки
в приладобудуванні" про стягнення
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова (далі -
УПФ України в Личаківському районі
м.Львова) звернулося до суду з позовом
до приватного акціонерного товариства
"Спеціальне конструкторське бюро
мікроелектроніки в приладобудуванні"
(далі - ПрАТ "Спеціальне
конструкторське бюро мікроелектроніки
в приладобудуванні"), в якому просить
суд стягнути з відповідача грошові
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач всупереч вимог Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" № 1977-12 від
13.12.1991 року та Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004 р. № 372, в період з 2012 року по
2013 рік не здійснював фінансування
витрат пов'язаних з виплатою пенсій
науковим працівникам і заборгував
Відповідач подав до суду заперечення
проти позову від 20.05.2014р., в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог. Свої заперечення
обґрунтовує тим, що відповідач не є
науковою установою, котра пройшла
державну атестацію згідно з Законом
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», а також
не є науковою установою, що внесена чи
коли-небудь претендувала на внесення
до Державного реєстру наукових
установ. Відповідач зазначає, що
відсутність такої атестації є
свідченням того, що особи, які
провадять наукову діяльність у не
атестованих установах, не мають
статусу наукового працівника та не
мають права на виплату різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, наведених у
письмовому запереченні. Просив суд
відмовити у задоволенні позову в
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити, виходячи з
Позивачем надіслано відповідачеві
повідомлення про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за 2013 рік.
Відповідно до вказаних повідомлень
відповідачеві нарахована до сплати за
2013 рік різниця у сумах пенсій ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
УПФ України у Личаківському районі м.
Львова, є органом виконавчої влади,
який здійснює повноваження, покладені
на нього п. 12 Прикінцевих положень
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Положенням про Пенсійний
фонд України, затвердженим Указом
Президента України від 06 квітня 2011 року
№384/2011.
Згідно з п. 12 Прикінцевих положень
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
вказаного Закону та Положення про
Пенсійний фонд України, яке затверджує
Президент України. Бюджет Пенсійного
фонду України в зазначений період
затверджує Кабінет Міністрів України.
Відповідно до підпункту 5 п. 4 вказаного
Положення, Пенсійний фонд України
відповідно до покладених на нього
завдань організовує, координує та
контролює роботу органів Пенсійного
фонду України щодо, зокрема,
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами
законодавства про пенсійне
забезпечення; забезпечення збирання та
акумулювання страхових внесків, інших
надходжень до бюджету Пенсійного фонду
України відповідно до законодавства;
стягнення у передбаченому
законодавством порядку своєчасно не
сплачених сум збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування;
призначення і виплати пенсій;
забезпечення повного та своєчасного
фінансування витрат на виплату пенсій,
допомоги на поховання та інших
соціальних виплат, що здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
Науковим працівникам пенсії
призначаються на підставі ст. 24 Закону
України "Про науково і науково-технічну
діяльність" від 13.12.1991 р. № 1977-XII (далі -
Закон № 1977-XII).
В абзаці дев'ятому статті 1 Закону №
1977-XII визначено, що науковий працівник -
це вчений, який за основним місцем
роботи та відповідно до трудового
договору (контракту) професійно
займається науковою,
науково-організаційною або
науково-педагогічною діяльністю та має
відповідну кваліфікацію незалежно від
наявності наукового ступеня або
вченого звання, підтверджену
результатами атестації.
Статтею 4 Закону № 1977-XII встановлено, що
суб'єктами наукової і
науково-технічної діяльності є: вчені,
науково-педагогічні працівники, а
також наукові установи, наукові
організації, вищі навчальні заклади
III-IV рівнів акредитації, громадські
організації у науковій та
науково-технічній діяльності.
Відповідно до ст. 6 Закону № 1977-XII
науковий працівник може виконувати
науково-дослідну, науково-педагогічну,
дослідно-конструкторську,
дослідно-технологічну,
проектно-конструкторську,
проектно-технологічну, пошукову,
проектно-пошукову роботу та (або)
організовувати виконання зазначених
робіт у наукових установах та
організаціях, вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації,
лабораторіях підприємств. Науковий
працівник зобов'язаний провадити
наукові дослідження відповідно до
укладених договорів (контрактів),
представляти результати наукової і
науково-технічної діяльності шляхом
наукових доповідей, публікацій та
захисту дисертацій, у встановленому
порядку проходити атестацію на
відповідність займаній посаді,
постійно підвищувати свою
Згідно з ст. 21 Закону № 1977-XII не рідше
одного разу на п'ять років в наукових
установах провадиться атестація
наукових працівників з метою: оцінки
рівня професійної підготовки
наукового працівника,
результативності його роботи;
визначення відповідності кваліфікації
наукового працівника займаній посаді;
виявлення перспективи використання
здібностей наукового працівника,
стимулювання підвищення його
професійного рівня; визначення потреби
в підвищенні кваліфікації, професійної
підготовки наукового працівника.
Частиною 1 ст.22-1 Закону № 1977-XII
визначено перелік посад наукових
працівників наукових установ та
організацій (їх філіалів, відділень
тощо). У ч. 2 ст.22-1 Закону № 1977-XII
встановлено, що до наукових
працівників належать також особи, які
мають науковий ступінь і працюють за
спеціальністю відповідно до групи
спеціальностей галузі науки, з якої
присуджено науковий ступінь.
Зазначена правова норма поширюється на
тих працівників, які мають науковий
ступінь і працюють за спеціальністю
відповідно до групи спеціальностей
галузі науки, з якої присуджено
науковий ступінь і які працюють на
посадах, не включених до зазначеного
При цьому в обов'язковому порядку
місцем роботи таких наукових
працівників має бути наукова установа
або організація (їх філіал, відділення
Тобто особи, зазначені у частині 2 ст.22-1
Закону № 1977-XII, також мають бути
працівниками наукових установ та
організацій (їх філіалів, відділень
Частиною 2 статті 22-1 Закону № 1977-XII, яка
визначає посади, що дають статус
наукових працівників наукових установ
та організацій (їх філіалів, відділень
тощо), підстав для поширення цієї норми,
крім посад наукових установ, на
будь-які посади на підприємствах, в
установах, організаціях усіх форм
власності не встановлено.
Особи, які мають науковий ступінь і
працюють за спеціальністю відповідно
до групи спеціальностей галузі науки, з
якої присуджено науковий ступінь, і
працюють не в наукових установах та
організацій (їх філіалах, відділеннях
тощо) не виконують визначену статтею 21
цього Закону таку обов'язкову вимогу
щодо кожного наукового працівника, як
проходження не рідше одного разу на
п'ять років атестації.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України "Про затвердження переліку
посад наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III-IV рівнів акредитації, перебування на
яких дає право на призначення пенсії та
виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до статті 24
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" від 4
березня 2004 року № 257 визначено, зокрема,
що до наукового стажу, який дає право на
призначення пенсій та виплату грошової
допомоги у разі виходу на пенсію
відповідно до статті 24 Закону України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" зараховується час роботи
наукових (науково-педагогічних)
працівників на посадах, передбачених
переліком, у наукових установах,
організаціях, вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації
недержавної форми власності, які
пройшли державну атестацію згідно із
Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність".
З наведеної норми випливає, що науковий
працівник, який має наукову ступінь і
працює на посаді наукового працівника,
відповідно до встановленого чинним
законодавством переліку посад, але у
науковій установі недержавної форми
власності, яка не пройшла державної
атестації, не має права на призначення
пенсії наукового працівника.
Суд звертає увагу, що положення частини
2 статті 22-1 Закону України "Про наукову
і науково-технічну діяльність"
поширюються лише на працівників
наукових установ та організацій (їх
філіалів, відділень тощо) і не
поширюються не працівників, що
працюють на будь-яких посадах на
підприємствах, в установах,
організаціях усіх форм власності, які
не є науковими установами або які,
будучи науковими установами
недержавної форми власності, не
пройшли державної атестації
відповідно до положень статті 11
Відповідно до статті 24 Закону № 1977-XII,
її дія поширюється на наукових
(науково-педагогічних) працівників
наукових установ та організацій
недержавної форми власності, які
пройшли державну атестацію згідно
акредитації, що діють відповідно до
Закону України "Про вищу освіту",
міжнародних наукових організацій,
відкритих на території України
відповідно до міжнародних договорів,
установчі документи яких затверджено
Кабінетом Міністрів України, а також на
наукових (науково-педагогічних)
працівників наукових установ і вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації, що належали партійним та
громадським організаціям колишніх
Української РСР, інших республік СРСР
та СРСР. Право на призначення пенсії
відповідно до цього Закону поширюється
також і на осіб, які на момент звернення
за призначенням пенсії працюють на
будь-яких посадах на підприємствах, в
установах, організаціях усіх форм
власності та мають стаж наукової
роботи, передбачений частиною другою
статті 24 Закону "Про наукову і
науково-технічну діяльність".
Згідно з ст. 24 Закону № 1977-XII різниця між
сумою призначеної пенсії за цим
Законом та сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник, фінансується для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом.
Відповідно до Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 р. № 372, за рахунок
коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.
Фінансування різниці у розмірі пенсії
осіб, які мають науковий стаж роботи на
кількох підприємствах, в установах,
організаціях та вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації
незалежно від форми власності та
фінансування, здійснюється
пропорційно зарахованому для
призначення пенсії науковому стажу
роботи за рахунок джерел фінансування,
визначених законодавством для
відповідних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації.
Розмір витрат на фінансування різниці
у розмірі пенсії за рахунок коштів
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.
З урахуванням норм статті 24 Закону №
1977-XII, різниця між сумою призначеної
пенсії за вказаним Законом та сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що для призначення наукової
пенсії необхідна атестація наукової
установи, тобто підтвердження
наукового напряму роботи такої
Відповідно до п.1 Положення про
Державний реєстр наукових установ,
яким надається підтримка держави,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 квітня 2001 р. N 380,
Державний реєстр наукових установ,
яким надається підтримка держави (далі
- Реєстр), - це перелік
науково-дослідних, науково-технічних
установ усіх форм власності (далі -
наукові установи) та вищих навчальних
закладів III-IV рівня акредитації усіх
форм власності, діяльність яких має
важливе значення для розвитку науки,
економіки і виробництва.
Із заявкою про включення до Реєстру до
Держінформнауки звертаються згідно п.2
вказаного Положення наукові установи,
які пройшли державну атестацію, та вищі
навчальні заклади, які пройшли
Згідно з п.5 вказаного положення,
наукові установи та вищі навчальні
заклади, включені до Реєстру:
користуються податковими пільгами
відповідно до законодавства; не можуть
змінювати вид наукової і
науково-технічної діяльності;
зобов'язані не менш як 50 відсотків
доходу від своєї основної діяльності
спрямовувати на проведення
ініціативних науково-дослідних робіт
та розвиток дослідницької
матеріально-технічної бази (крім вищих
навчальних закладів); забезпечують не
менш як 70 відсотків основної наукової
або науково-технічної діяльності у
загальному річному обсязі виконаних
робіт (крім вищих навчальних закладів
III-IV рівня акредитації).
Відповідно до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців від 31.05.2013р.,
видами діяльності ПрАТ "Спеціальне
конструкторське бюро мікроелектроніки
в приладобудуванні" є: 26.51 Виробництво
інструментів і обладнання для
вимірювання, дослідження та навігації.
Позивачем не надані суду докази
державної атестації ПрАТ "Спеціальне
конструкторське бюро мікроелектроніки
в приладобудуванні", тобто
підтвердження наукового напряму його
роботи шляхом надання витягу (довідки)
з Державного реєстру наукових установ,
яким надається підтримка держави,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 квітня 2001 року N
З огляду на наведене, суд вважає, що у
відповідача відсутній обов'язок щодо
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за 2013 рік, для таких
працівників як ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 в
Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
Судові витрати відповідно до вимог ст.
94 КАС стягненню зі сторін не
Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
у задоволенні адміністративного
Судові витрати стягненню зі сторін не
Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 23.06.2014 р.

Суддя
А.Г. Гулик