Справа № 825/1930/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1930/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Клопота С.Л.,

при секретарі
- Єгуновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Чернігівській області, треті особи -
Міністерство фінансів України,
Державна казначейська служба України
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05.06.2014 позивач, ОСОБА_1, звернулась до
суду з адміністративним позовом до
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Чернігівській області (далі - ТУ ДСА
України у Чернігівській області), треті
особи - Міністерство фінансів України,
Державна казначейська служба України,
в якому просить суд: визнати
протиправною бездіяльність ТУ ДСА
України у Чернігівській області щодо
ненарахування та невиплати грошової
винагороди в розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат;
зобов'язати ТУ ДСА України у
Чернігівській області здійснити
нарахування грошової винагороди в
розмірі трьох середньомісячних
заробітних плат, відповідно до наказу
голови Чернігівського районного суду
№02-07/09 від 08.02.2013; стягнути з ТУ ДСА
України у Чернігівській області на її
користь суму грошової винагороди в
розмірі трьох середньомісячних
заробітних плат, визначених у довідці
наданій відповідачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
підставі ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
державну службу», Порядку видачі
грошової винагороди державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових
обов'язків, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
№212, 08 лютого 2013 року в.о. голови
Чернігівського районного суду було
видано наказ №02-07/09 про виплату
позивачу грошової винагороди в розмірі
трьох середньомісячних заробітних
плат, у межах асигнувань на оплату
праці. Даний наказ 11.12.2013 був
направлений до ТУ ДСАУ у Чернігівській
області для здійснення відповідних
нарахувань та виплат, проте, не був
виконаний відповідачем. Позивач вважає
вказану бездіяльність протиправною,
тому звернулась до суду за захистом
своїх прав.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена завчасно
та належним чином, надала суду заяву в
якій позовні вимоги підтримала та
просила розглянути справу без її
участі.

Представник ТУ ДСА України у
Чернігівській області в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
завчасно та належним чином, надав суду
заяву в якій просив розглянути справу
без його участі. Також представник
відповідача надав письмові
заперечення на адміністративний позов,
в яких виклав свою позицію проти
доводів позивача та просив суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на те, що
відповідач діяв в межах та в порядку,
визначеному чинним законодавством
України.

Представники Міністерства фінансів
України та Державного казначейства
України до суду не з'явились, належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи.

Враховуючи, що останні є суб'єктами
владних повноважень, були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового розгляду, суд вирішив
розглянути справу за їх відсутності на
підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

З 18.01.1993 ОСОБА_1 працює в Чернігівському
районному суді Чернігівської області
на посаді секретаря Чернігівського
районного суду Чернігівської області,
що підтверджується довідкою №12/02-27 від
04.06.2014 (а.с. 9).

На підставі подання заступника
керівника апарату Чернігівського
районного суду Чернігівської області
Красножон Н.В. від 08.02.2013, в.о. голови
Чернігівського районного суду
Криворученко Д.П. видано наказ від
08.02.2013 №02-07/09 про виплату ОСОБА_1,
грошової винагороди в розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат, у
межах асигнувань на оплату праці (а.с.5,
6-7).

Даний наказ 11.02.2013 був направлений до ТУ
ДСА України у Чернігівській області
для здійснення відповідних нарахувань
та виплати, та отриманий відповідачем
13.02.2013, що підтверджується копією
витягу з розносної книги для місцевої
кореспонденції №01-26 (а.с. 8).

У зв'язку з тим, що вищезгаданий наказ
залишився без виконання, ОСОБА_1
звернулась до начальника ТУ ДСА
України у Чернігівській області з
заявою від 31.12.2013 в якій просила надати
роз'яснення щодо невиплати їй грошової
винагороди (а.с.4). Проте, письмової
відповіді позивач не отримала.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до положення про
територіальне управління Державної
судової адміністрації України у
Чернігівській області, затвердженого
наказом Державної судової
адміністрації України від 05.04.2011 №82, у
своїй діяльності управління керується
Конституцією і законами України та
іншими нормативно-правовими актами та
цим положенням.

Статтею 68 Конституції України
встановлено, що кожен повинен
неухильно додержуватися Конституції
України та законів України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993 №3723
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Умови оплати праці державних
службовців визначаються за постановою
Кабінету Міністрів України «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» від 09.03.2006 №268.

Основними складовими заробітної плати
державних службовців, які підлягають
обов'язковій виплаті є: посадовий
оклад, ранг, надбавка за вислугу років.
Надбавка за виконання особливо
важливої роботи та щомісячні премії, є
додатковими складовими заробітної
плати.

Так, відповідно до пунктів 1, 3, 4
постанови Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 №212 «Про затвердження
порядку видачі грошової винагороди
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових
обов'язків» (далі - Постанова №212)
грошова винагорода державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових обов'язків
(далі - грошова винагорода) видається
особам, які пропрацювали безперервно
на посадах державних службовців в
одному або кількох органах державної
влади не менше ніж 10 років. Грошова
винагорода видається у таких
розмірах:від 10 до 15 років роботи - одна
середньомісячна заробітна плата; від 15
до 20 років - дві, від 20 до 25 років - три,
від 25 до 30 років чотири, від 30 років і
більше - п'ять, у межах асигнувань на
оплату праці, передбачених у
державному бюджеті для відповідних
органів державної влади. Сума грошової
винагороди включається до фонду оплати
праці та відповідно до законодавства
враховується під час визначення бази
(об'єкта) для оподаткування, для
нарахування страхових внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
збору до Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 2 Постанови №212
грошова винагорода працівнику
видається один раз на п'ять років.

Судом встановлено, що в березні 2008 року
ОСОБА_1 була виплачена грошова
винагорода в сумі 1116,36грн., що
підтверджується розрахунковим листом
за березень 2008 року, а наказ про виплату
грошової винагороди в розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат був
виданий Чернігівським районним судом
08.02.2013.

Таким чином, від дня виплати винагороди
в 2008 році до нового наказу від 08.02.2013
пройшло менше 5-ти років, що не
відповідає вимогам пункту 2 Постанови
№212.

Крім того, вищевказана грошова
винагорода, не є основною та додатковою
складовою заробітної плати, а
відноситься до інших заохочувальних та
компенсаційних виплат і виплачується
за умови наявного фінансування після
здійснення виплат всіх основних та
додаткових складових заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» додатком № 8 на
оплату праці для Чернігівського
районного суду Чернігівської області з
бюджету виділено кошти в розмірі 1618,7
тис. грн., що становить 59% від потреби в
розмірі 2735,5 тис. грн., що
підтверджується розрахунком фонду
оплати праці на 2013 рік.

Таким чином, розмір асигнувань
кошторису на оплату праці в 2013 році
дало можливість здійснити виплату лише
обов'язкових складових заробітної
плати.

Отже, в даному випадку протиправна
бездіяльність щодо ненарахування та
невиплати грошової винагороди в
розмірі трьох середньомісячних
заробітних плат позивачу ТУ ДСА
України у Чернігівській області
відсутня, а відтак позовні вимоги щодо
зобов'язання здійснити нарахування
грошової винагороди в розмірі трьох
середньомісячних заробітних плат,
відповідно до наказу голови
Чернігівського районного суду №02-07/09
від 08.02.2013 та стягнення суми грошової
винагороди задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Відповідно до
Конституції України, яка має найвищу
юридичну силу Закони приймає Верховна
рада України яка є єдиним органом
законодавчої влади (ст. 75). Кабінет
Міністрів України - вищий орган у
системі органів виконавчої влади (ст.
113). Закони та інші нормативно-правові
акти приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Суд зважає, що ТУ ДСА України в
Чернігівській області дотримується
норм та правил які визначені Законами
та нормативно-правовими актами.

В даному випадку, відповідач не
наділений правом самостійно, без
правового врегулювання та фінансової
можливості, здійснювати відповідні
виплати, а отже і не повинен був їх
здійснювати.

Частиною першою статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

При вирішенні даної справи судом також
були враховані положення частини 3
статті 2, частини 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот

З оригіналом згідно.

Суддя
С.Л. Клопот