Справа № 725/3019/14-а
Суддя: Іщенко І. В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/3019/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2014

Першотравневий районний суд
м.Чернівців в складі:головуючого
судді Іщенко І. В. при секретарі
Берекеля О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівці про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання здійснити
нарахування та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Чернівцях про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату пенсії.

Посилалася на те, що 28.12.2011 року між нею
та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що
зроблено актовий запис №2372.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син
ОСОБА_3.

В подальшому, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер у віці 21 року.

Вона на момент смерті чоловіка була
студенткою Чернівецького коледжу
дизайну та економіки та перебувала в
декретній відпустці до догляду за
дитиною. Єдиним годувальником їх сім'ї
був ОСОБА_2.

Після смерті чоловіка вона та дитина
залишилися без засобів до існування та
матеріальної підтримки, оскільки
позивач не має можливості працювати.

У липні 2013 року вона звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях з заявою про призначення
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, однак 22.08.2013 року
Управлінням у призначені пенсії їй
було відмовлено у зв'язку з відсутністю
у годувальника необхідного страхового
стажу.

В березні 2014 року вона повторно
звернулася до відповідача з заявою про
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, однак Управлінням у
призначені пенсії їй було відмовлено з
аналогічних підстав.

Просила визнати відмову Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернівцях
у призначенні пенсії незаконною та
зобов'язати відповідача призначити
пенсію на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на її утримання у
зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_2.
Також просила зобов'язати виплатити
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях пенсію за період з
ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 01.05.2014 року як
заборгованість за незаконну відмову у
виплаті пенсії по втраті годувальника.

Представник позивача у судовому
засіданні адміністративний позов
підтримала та підтвердила, викладені в
ньому обставини. Просила позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала в підстав,
викладених у поданих до суду письмових
запереченнях. Просила відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 28 грудня 2011
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено
шлюб, який було зареєстровано Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Чернівецького міського управління
юстиції за №2372 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року від шлюбу у них
народився син ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.10).

ОСОБА_1 в березні 2014 року звернулася до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернівцях із заявою про призначення
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Управлінням пенсійного фонду України в
м. Чернівці у задоволенні заяви
позивача було відмовлено у зв'язку з
тим, що на день смерті годувальника
його страховий стаж становить 2 місяці 8
днів, що є недостатнім для призначення
пенсії (а.с.21).

Статтею 46 Конституції України
визначено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших,
випадках передбачених законом.

Статтею 9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено види
пенсійних виплат і соціальних послуг,
зокрема в частині першій зазначено, що
відповідно до цього Закону за рахунок
коштів ПФУ в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено
умови призначення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника (стаття 36), розмір
такої пенсії (стаття 37), період, на який
вона призначається, зміна розміру
(стаття 38), призначення однієї пенсії у
зв'язку з втратою годувальника на всіх
членів сім'ї, виділення частки пенсії
(стаття 39).

Так, за змістом ст.36 Закону, пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по ІІІ групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються: діти померлого
годувальника, які не досягли 18 років …,
а також дружина, якщо вона не працює і
зайнята доглядом за дитиною померлого
годувальника до досягнення нею восьми
років.

Таким чином, з досліджених матеріалів
справи, судом встановлено, що ОСОБА_1, 1993
року народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року є непрацездатними членами сім'ї
померлого годувальника ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 32 Закону визначено, що
особи, визнані інвалідами, мають право
на пенсію по інвалідності, залежно від
групи інвалідності, за наявності
такого страхового стажу на час
настання інвалідності або на день
звернення за пенсією: для інвалідів II
та III груп: до досягнення особою 23 років
включно - 1 рік.

На момент смерті ОСОБА_2, останньому
виповнився 21 рік, що зазначено у
свідоцтві про його смерть, а отже його
страховий стаж для вирішення питання
призначення пенсії повинен становити
1 рік.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначає, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 3 розділу «документи, що
підтверджують трудовий стаж» Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній ,
затвердженого постановою КМ України
від 12.08.1993 року № 637 передбачено, що за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Положеннями ст. 24 Закону №1058 визначено,
що страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення
розміру пенсії за віком, з якого
обчислюється розмір пенсії по
інвалідності або у зв'язку з втратою
годувальника, крім наявного страхового
стажу, зараховується також на
загальних підставах відповідно період
з дня встановлення інвалідності до
досягнення застрахованою особою віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
та період з дня смерті годувальника до
дати, коли годувальник досяг би віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Як вбачається з дослідженої у судовому
засіданні копії трудової книжки
померлого, стаж його трудової
діяльності становить 2 місяці 8 днів
(а.с.12-13).

А також згідно договору від 01.12.2010 року
за угодою з ПП «Міжнародний
Інформаційний Перевізник» та ОСОБА_2 ,
останній працював перевізником на
протязі 1 року.

Разом з тим, на момент звернення
позивача до Управління пенсійного
фонду в м.Чернівцях з моменту смерті
годувальника пройшов 1 рік 6 місяців,
який відповідно до положень ст.24 Закону
№1058 підлягає зарахуванню до
страхового стажу.

Отже, загальний страховий стаж ОСОБА_2
день його смерті становив понад один
рік, що дає право позивачу на
призначення їй пенсії по втраті
годувальника.

Відповідач доказів, які б
спростовували факт наявності у ОСОБА_2
страхового стажу, який дає право
позивачу на отримання пенсії у зв'язку
з втратою годувальника на час навчання,
не надав.

Крім того, суд зауважує, що пунктом 39
Постанови Правління Пенсійного фонду
України «Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 25.11.2005 року
№22-1 визначено, що не пізніше 10 днів
після надходження заяви з необхідними
для призначення, перерахунку,
переведення з одного виду пенсії на
інший та поновлення раніше
призначеної пенсії документами орган,
що призначає пенсію, розглядає подані
документи та приймає рішення щодо
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії
без урахування періоду, за який
відсутня інформація про сплату
страхових внесків до Пенсійного фонду
України.

Доказів того, що пенсійним органом було
прийнято рішення за результатами
розгляду заяви позивача про
призначення пенсії відповідач не
надав.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі вище викладеного, суд
приходить до висновку, що відповідач
належними та допустимими доказами по
справі не довів правомірності своїх
дій.

Разом з тим, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання
відповідача виплатити пенсію за період
з ІНФОРМАЦІЯ_2 року до 18.03.2014 року
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем не було оскаржено дії
Управління пенсійного фонду в
м.Чернівцях щодо відмови у призначенні
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
від 11.10.2012 року (а.с.19).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 6, 12,14, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 186 КАС
України, суд, -

П О С ТА Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівці
щодо відмови здійснити нарахування і
виплату пенсії на утримання ОСОБА_3, 2012
р.н. та ОСОБА_1 1993 р.н. у зв»язку з втратою
годувальника ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Чернівці здійснити
нарахування і виплату пенсії ОСОБА_3, 2012
р.н. та ОСОБА_1, 1993 р.н. у зв»язку з
втратою годувальника ОСОБА_2 з 18.03.2014
року. В інших позовних вимогах
відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду

через Першотравневий районний суд м.
Чернівці з одночасним надісланням
копії апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Іщенко І. В.