Справа № 813/3420/14
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2014 року м. Львів
№ 813/3420/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі судді Клименко О.М. за
участю секретаря судового засідання
Рехліцька Ю.Р. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:
позивача: представник Павловський А.В.;
відповідача: представник Шиба А.І.;
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ходорівський
м'ясокомбінат» до Миколаївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ходорівський
м'ясокомбінат» (далі - ТОВ
«Ходорівський м'ясокомбінат»)
звернулося до суду з позовом до
Миколаївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (далі - Миколаївська ОДПІ), в
якому просить визнати нечинним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 08.10.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідачем було
складено акт від 09.12.2013 року № 253/2200/33562670
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Ходорівський м'ясокомбінат» (код за
) з питань правильності та
своєчасності виплати сум компенсації
сільськогосподарським
товаровиробникам за період з 01.10.2012 по
30.09.2013», в якому зазначено, що суми
компенсації, які не виплачені
товариством сільськогосподарським
товаровиробникам, вважаються такими,
що використані не за призначенням і
підлягають стягненню до державного
бюджету. Проте, відповідач не здійснив
стягнення до державного бюджету, а
виніс спірне податкове
повідомлення-рішення № від 08.10.2013
року, яким збільшено ТОВ «Ходорівський
м'ясокомбінат» суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 454086,00 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 114021,00 грн.

Позивач також зазначає, що акт
перевірки від 19.12.2013 року не містить
жодних посилань на докази, що
підтверджують порушення податкового
законодавства, відповідачем не
вказано, яким сільськогосподарським
товаровиробникам слід було б виплати
компенсації, в якому розмірі, на
підставі яких договорів. Позивач
вважає, що податкове повідомлення -
рішення прийнято внаслідок
помилкового тлумачення суб'єктом
владних повноважень приписів п.13
підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних
положень Податкового кодексу України,
тому таке рішення просить визнати
протиправним та скасувати. Представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги заперечив з підстав, викладених
у письмових запереченнях від 06.06.2014
року. В яких зазначив, що в ході
проведення перевірки було встановлено
факт неперерахування позивачем сум
компенсацій сільськогосподарським
товаровиробникам, а відтак дані суми
компенсацій вважаються такими, що
використані не за призначенням і
підлягають стягненню до державного
бюджету, позивачем не надано
підтверджуючих документів або інших
відомостей щодо статусу продукції, а
тому відповідно до вимогог Податкового
кодексу України суми податку на додану
вартість неправомірно перераховано на
спеціальний рахунок для виплати
компенсацій сільськогосподарським
виробникам. На думку відповідача
прийняте податкове - повідомлення
рішення є обґрунтованим і підстав для
його скасування немає. Представник
відповідача в судовому засіданні
просив в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представників
сторін, дослідив долучені до
матеріалів справи письмові докази,
оцінив їх в сукупності і встановив
наступні фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

ТОВ «Ходорівський м'ясокомбінат»
зареєстроване як юридична особа, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серії АБ
№536179. Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість від 25.03.2008 року №100106885,
виданого ДПІ у Жидачівському районі
Львівської області, індивідуальний
податковий номер - 66, позивач є
платником податку на додану вартість.
Основними видами діяльності вказаного
підприємства, серед іншого, є:
виробництво м'яса, виробництво м'ясних
продуктів, оптова торгівля м'ясом та
м'ясними продуктами, неспеціалізована
оптова торгівля, роздрібна торгівля
м'ясом та м'ясними продуктами в
спеціалізованих магазинах.

З 28.11.2013 року по 04.12.2013 року
Миколаївською ОДПІ проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ «Ходорівський
м'ясокомбінат» з питань правильності
та своєчасності виплати сум
компенсації сільськогосподарським
товаровиробникам за період з 01.10.2012 по
30.09.2013, за результатами якої складено
Акт від 09.12.2013 року №253/0.

У висновках акта перевірки від 09.12.2013
року відповідач зазначив про порушення
ТОВ «Ходорівський м'ясокомбінат» вимог
пункти 10,12,13 підрозділу 2 розділу ХХ
Перехідних положень Податкового
кодексу України, в результаті чого
платником не виплачено сум компенсації
сільськогосподарським
товаровиробникам на загальну суму
456086,00 грн., в тому числі: станом на 01.10.2012
року в сумі 22253,00 грн., станом на 24.04.2013
року в сумі 70573,00 грн., станом на 28.05.2013
року в сумі 65183,00 грн., станом на 26.06.2013
року в сумі 51077,00 грн., станом на 29.07.2013
року в сумі 38017,00 грн., станом на 28.08.2013
року в сумі 208983,00 грн., тому суми податку
на додану вартість підлягають
стягненню до бюджету

На основі таких висновків,
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19.12.2013 року
№, яким було збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на 570107,00
грн., з них за основним платежем 456086,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 114021,00 грн., яке позивач
оскаржив в адміністративному та в
судовому порядку.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Відповідно до п. 1 підрозділу 2 розділу
ХХ Перехідних положень Податкового
кодексу України у період до 1 січня 2015
року податок на додану вартість
юридичними особами, які зареєстровані
платниками податку на додану вартість,
при здійсненні ними операцій з
постачання власної виробленої
продукції (молока, молочної сировини,
молочних продуктів, м'яса,
м'ясопродуктів, іншої продукції
переробки тварин (шкур, субпродуктів,
м'ясо-кісткового борошна), виготовленої
з поставлених молока або м'яса в живій
вазі сільськогосподарськими
підприємствами, визначеними розділом V
Кодексу, іншими юридичними і фізичними
особами, у тому числі фізичними особами
- підприємцями, які самостійно
вирощують, розводять, відгодовують
продукцію тваринництва, визначену
розділом V Кодексу, справляється з
урахуванням таких особливостей:

перерахування суми податку на додану
вартість на спеціальний рахунок
переробного підприємства для виплати
компенсації здійснюється переробним
підприємством до 15 числа місяця,
наступного за звітним (податковим)
періодом, до спеціального фонду
Державного бюджету України - у строки,
встановлені пунктом 203.2 статті 203
Кодексу.

Для підтвердження перерахування сум
податку на додану вартість на
спеціальний рахунок переробне
підприємство разом з податковою
декларацією з податку на додану
вартість щодо діяльності з постачання
продукції надає реєстр платіжних
доручень про фактично зараховані на
такий спеціальний рахунок кошти за
звітний (податковий) період і виписку
органу, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів з
такого рахунка;

виплата компенсації
сільськогосподарським
товаровиробникам (юридичним особам за
платіжними дорученнями шляхом
перерахування на їх окремі рахунки,
відкриті в обслуговуючих банках,
фізичним особам - готівкою
безпосередньо з каси переробного
підприємства або згідно з договорами
доручення) здійснюється переробним
підприємством до 20 числа місяця,
наступного за звітним (податковим)
періодом.

Підтвердженням виплати
сільськогосподарським
товаровиробникам компенсації є
Відомості про виплачені суми
компенсації сільськогосподарським
товаровиробникам.

Судом встановлено, що під час перевірки
для підтвердження перерахування сум
ПДВ на спеціальний рахунок ТОВ
«Ходорівський м'ясокомбінат» разом з
податковою декларацією з податку на
додану вартість щодо діяльності з
постачання продукції надано реєстр
платіжних доручень про фактично
зараховані на такий спеціальний
рахунок кошти за звітний період і
виписки УДКСУ у Жидачівському районі
Львівської області.

За період з 01.10.2012 по 30.09.2013 ТОВ
«Ходорівський м'ясокомбінат»
перераховано суму податку на додану
вартість на спеціальний рахунок для
виплати компенсацій
сільськогосподарським
товаровиробникам, відкритий ним в
УДКСУ у Жидачівському районі
Львівської області згідно виписок, а
саме:

- виписка з рахунку з урахуванням КЕКВ,
рахунок №9159 за 01.10.2012 року,
вихідний залишок в сумі 22253,00 грн.;

- виписка з рахунку з урахуванням КЕКВ,
рахунок №9159 за 24.04.2013 року,
перераховано на спецрахунок в сумі
70573,00 грн., вихідний залишок в сумі 92826,00
грн.;

- виписка з рахунку з урахуванням КЕКВ,
рахунок №9159 за 28.05.2013 року,
перераховано на спецрахунок в сумі
65183,00 грн., вихідний залишок в сумі 158009,00
грн.;

- виписка з рахунку з урахуванням КЕКВ,
рахунок №9159 за 26.06.2013 року,
перераховано на спецрахунок в сумі
51077,00 грн., вихідний залишок в сумі 209086,00
грн.;

- виписка з рахунку з урахуванням КЕКВ,
рахунок №9159 за 29.07.2013 року,
перераховано на спецрахунок в сумі
38017,00 грн., вихідний залишок в сумі 247103,00
грн.;

- виписка з рахунку з урахуванням КЕКВ,
рахунок №9159 за 28.08.2013 року,
перераховано на спецрахунок в сумі
208983,00 грн., вихідний залишок в сумі 456086,00
грн.;

- виписка з рахунку з урахуванням КЕКВ,
рахунок №9159 за 02.09.2013 року,
вихідний залишок в сумі 456086,00 грн.

Таким чином, на виконання вимог п. 10
підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних
положень Податкового кодексу України
позивачем грошові кошти в сумі 456086,00
грн. булоперераховано на спеціальний
рахунок, що підтверджується
вищенаведеними первинними
документами, що долучені до матеріалів
справи.

На виконання вимог п.12 підрозділу 2
розділу ХХ Перехідних положень
Податкового кодексу України, ТОВ
«Ходорівський м'ясокомбінат» до 20
числа місяця, наступного за звітним, в
якому відбулося придбання м'яса в живій
вазі власного виробництва у
сільськогосподарських
товаровиробників, зобов'язане було
виплатити таким виробникам
компенсації у визначених розмірах за
поставлене ними м'ясо в живій вазі.

При цьому, переробне підприємство
виступає як уповноважена державою
особа на виплату компенсацій
виробникам молока та м'яса, а тому суми
податку на додану вартість,
перераховані переробним підприємством
на спеціальний рахунок в органі
казначейської служби, є державними
коштами та не можуть розцінюватись як
власні кошти переробного підприємства.

Як зазначено в акті перевірки від 09.12.2013
року, проти чого не заперечує позивач,
що ТОВ «Ходорівський м'ясокомбінат» за
період з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року не
проведено виплати сум компенсацій
сільськогосподарським
товаровиробникам на загальну суму
456086,00 грн. Дана обставина також
підтверджується долученим до
матеріалів справи позивачем
супровідним листом УДКСУ у
Жидачівському районі від 29.05.2013 року №
1.01-7/89 та випискою з рахунку з
урахуванням КЕКВ, рахунок № 9159.

В той же час, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем згідно із пп. 54.3.1 п.54.3 ст.54
глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу
України та відповідно до п.123.1 ст.123
розділу 11 Податкового кодексу України.

З приводу такого підходу відповідача
до перевірки правомірності
декларування платником сум податку на
додану вартість підприємства слід
зазначити наступне.

Зміст положень п. 123.1 ст. 123 Податкового
кодексу України вказує на те, що
зменшення податковим органом суми
бюджетного відшкодування тягне
обов'язкове застосування до платника
податків штрафних санкцій. У той же час,
наведеною нормою визначено чіткий
перелік підстав, а саме визначених
підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, які
дозволяють контролюючому органу
застосувати такі санкції до платника
податків.

Відповідно до пп. 54.3.1 п.54.3 ст.54 гл.4 розд.
ІІ Податкового кодексу України (норма,
як стала підставою для застосування
штрафних санкцій щодо позивача)
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.

Проте в акті перевірки від 09.12.2013 року
не наведено фактів щодо неподання
позивачем податкових декларацій,
натомість копії декларацій за
березень-липень 2013 року долучено
позивачем до матеріалів справи. Відтак,
і підстави для застосування штрафних
(фінансових) санкцій у Миколаївської
ОДПІ відсутні.

Підпунктом 13 п. 1 підрозділу 2 розділу ХХ
Перехідних положень Податкового
кодексу України визначено, що суми
податку на додану вартість, не
перераховані на спеціальний рахунок
або перераховані з порушенням терміну,
встановленого цим пунктом, а також суми
компенсації, не виплачені
сільськогосподарським
товаровиробникам або виплачені з
порушенням терміну, встановленого цим
пунктом, вважаються такими, що
використані не за призначенням і
підлягають стягненню до державного
бюджету.

Враховуючи зазначене, не виплачені
сільськогосподарським
товаровиробникам кошти вважаються
такими, що використані не за
призначенням, і підлягатимуть
стягненню до державного бюджету.

Разом з тим, відповідачем не вжито
заходів щодо стягнення сум
компенсацій, а вказану норму
Податкового кодексу України не було
враховано податковим органом при
прийнятті спірного рішення та
сплачені позивачем суми податку на
додану вартість були включені до
оскаржуваного податкового -
повідомлення рішення для повторного
стягнення їх до Державного бюджету.

Зазначені дії були вчинені
відповідачем без урахування інтересів
товариства, зокрема відповідачем не
були враховані негативні наслідки, які
спричинить для позивача подвійна
сплата податку.

При цьому, суд враховує висновки акта
перевірки від 24.04.2014 року №357/2200/33562670
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Ходорівський м'ясокомбінат» () з дослідження питань, що
становлять предмет оскарження
перевірки ТОВ «Ходорівський
м'ясокомбінат», поданої до
Міністерства доходів і зборів України
(вх. 4356/6 від 03.03.2014 р.) на податкове
повідомлення - рішення Миколаївської
ОДПІ від 19.12.2013 року №», згідно
якого відповідальність за порушення
порядку виплати компенсації
передбачена саме пунктом 13 підрозділу 2
розділу XX Перехідних положень
Податкового кодексу України. Дані суми
підлягають стягненню зі спеціального
рахунку товариства, відкритого ним в
УДКСУ у Жидачівському районі
Львівської області до державного
бюджету.

Судом не беруться до уваги доводи
відповідача про порушення позивачем
податкового законодавства щодо
ненадання підтверджуючих документів
або інших відомостей щодо статусу
продукції та висновків, що суми податку
на додану вартість неправомірно
перераховано на спеціальний рахунок
для виплати компенсацій
сільськогосподарським виробникам, з
огляду на наступне.

Податковим органом відповідно до вимог
п. 85.9 ст. 89 Податкового кодексу України
не було витребувано у позивача
підтверджуючих документів або інших
відомостей щодо статусу продукції та
вказані первинні документи не були
досліджені під час проведення
перевірки, хоча пов'язані з
правовідносинами, що відбулись в
період, за який проводилась перевірка.

Відповідно акт перевірки позивача, на
підставі якого винесено оскаржене
податкове повідомлення-рішення не
містить посилання на вказані первинні
документи.

Пункт 3 Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 року
N984, визначено, що акт - службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

В порушення вказаних норм, факти щодо
неправомірного перерахування
позивачем на спеціальний рахунок
відповідних сум ПДВ для виплати
компенсацій сільськогосподарським
виробникам в акті від 09.12.2013 року
перевірки не зазначено.

Пунктами 3, 8 ч. 3 ст. 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія).

Метою дотримання принципу
пропорційності є досягнення розумного
балансу між публічними інтересами, на
забезпечення яких спрямовані рішення
або дії суб'єкта владних повноважень,
та інтересами конкретної особи,
зокрема вказаний принцип передбачає,
що здійснення повноважень, як правило,
не має спричиняти будь-яких негативних
наслідків, що не відповідало б цілям,
яких заплановано досягти.

На необхідності дотримання принципу
пропорційності при прийнятті рішень
органами державної влади наголошує в
своїх рішеннях Європейський суд з прав
людини, зокрема у справах «Йорданова та
інші проти Болгарії» та «Ліндхайм та
інші проти Норвегії».

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивачем вжито заходи щодо сплати
податку на додану вартість до
Державного бюджету в частині
невиплачених компенсацій.

Враховуючи вищенаведене, прийняття
податковим органом податкового
повідомлення-рішення щодо повторного
стягнення сум податку до бюджету
спричиняє для підприємства негативні
наслідки, які не відповідають меті, на
досягнення якої спрямована зазначена
норма.

Відтак прийняте на основі висновків
акта перевірки від 09.12.2013 року
податкове повідомлення - рішення
№ від 08.10.2013 року не відповідає
критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС
України, оскільки прийнято
необґрунтовано, без урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії) та
непропорційно. В той же час, позивач
довів обґрунтованість позовних вимог
належними та допустимими доказами.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС
України суд приходить до висновку, що
таке податкове повідомлення-рішення
слід скасувати як протиправне.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України
понесені позивачем судові витрати
(судовий збір) відшкодовуються йому за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 35, 71, 94, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Миколаївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, Жидачівське відділення
№ від 19.12.2013 року.

Присудити із Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ходорівський
м'ясокомбінат» (вул. Шевченка, 128, м.
Ходорів, Жидачівський район, Львівська
область, 81750, ) судовий
збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 19.06.2014 року.

Суддя
Клименко О.М.