Справа № 2а-9790/12/2670
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-9790/12/2670
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "17" січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Київської міської ради, Головного
управління земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації про визнання
протиправними та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Київської
міської ради, Головного управління
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації про визнання
протиправними та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "17" січня 2013 року в задоволені
позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 17.01.2013 року та
прийняте нове рішення, яким
задовольнити позов. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "17" січня 2013 року -
залишити без змін, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Як було встановлено судом першої
інстанції, Рішенням шостої сесії
Печерської районної ради м. Києва від
08.04.1999 №38 «Про приватизацію окремих
вбудованих нежитлових приміщень,
нежитлової споруди та знаття з
приватизації окремих нежитлових
приміщень, що належить до комунальної
власності Печерського району міста
Києва» знято заборону та затверджено
на приватизацію шляхом викупу
орендарями об'єкти комунальної
власності району: тенісні корти,
розташовані на ІІ та ІІІ терасах за
адресою АДРЕСА_6; вбудовані нежитлові
приміщення згідно з додатком 1; знято з
приватизації нежитлові приміщення
комунальної власності Печерського
району м. Києва згідно з додатком 2 і
вважати, що втратили чинність
відповідні пункти рішень про їх
приватизацію.
Згідно додатку 1 до Рішення шостої
сесії Печерської районної ради ХХІІІ
скликання від 08.04.1999 №38 визначено
Перелік вбудованих нежитлових
приміщень що належать до комунальної
власності Печерського району і
підлягають приватизації шляхом їх
викупу орендарями, а саме: АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5.

Не погоджуючись з вищевикладеними
обставинами, позивач звернувся до суду
з відповідним позовом.

Окружний адміністративний суд м. Києва
прийшов до висновку про необхідність
відмовити в задоволені позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що
нежитлові приміщення другого поверху
площею 268,4 кв.м. у будинку АДРЕСА_2
перебували у комунальній власності
територіальної громади Печерського
району в особі Печерської районної у м.
Києві ради. Відповідно до
ст.31 Закону України «Про власність»
встановлено, що до державної власності
в Україні належать загально-державна
(республіканська) власність і
власність
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальна власність).
Згідно ч.2 ст.35
даного Закону у комунальній власності
перебуває також майно, передане у
власність області, району чи іншої
адміністративно-територіальної
одиниці іншими суб'єктами права
власності.
Частиною
2 ст.60 Закону України «Про місцеве
самоврядування в України» визначено,
що підставою для набуття права
комунальної власності є передача майна
територіальним громадам безоплатно
державою, іншими суб'єктами права
власності, а також майнових прав,
створення, придбання майна органами
місцевого самоврядування в порядку,
встановленому законом. В
зв'язку з чим Київською міською радою
народних депутатів Рішенням від 13.01.1992
№26 «Про формування комунального майна
міста та районів» (Додаток 11)
приміщення по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 передано у
власність територіальної громади
Печерського району.
Згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про
місцеве самоврядування в України»
органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правоможності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.
Частиною 4 ст.2 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
визначено, що не можуть бути об'єктами
малої приватизації будівлі або їх
окремі частини, які становлять
національну, культурну і історичну
цінність і перебувають під охороною
держави.
Отже,
відповідно до даного Закону не може
бути приватизованим об'єкт - пам'ятка,
яка становить одночасно національну,
культурну та історичну цінність, а
будинок АДРЕСА_2 є пам'яткою місцевого
значення. Отже, Законом не передбачено
заборону приватизації даного
приміщення.
Крім того, ст.5
Закону України «Про охорону і
використання пам'яток історії та
культури» передбачалось, що продаж,
дарування або інше відчуження пам'яток
історії та культури допускається з
обов'язковим попереднім повідомленням
державних органів охорони пам'яток. При
продажу пам'яток держава має переважне
право купівлі.
Відповідно до ст.20 Законом
України «Про охорону і використання
пам'яток історії та культури»
використання пам'яток історії та
культури в господарських і інших цілях
допускається, якщо це не завдає шкоди
схоронності пам'яток і не порушує їх
історико-художньої цінності.
Користування пам'ятками історії та
культури здійснюється на підставі
відповідних охоронних зобов'язань.

З матеріалів
справи вбачається, що Управлінням
охорони пам'яток історії, культури та
історичного середовища 17.06.1999 року ТОВ
«Вторбудвест» видано охоронні
зобов'язання №271 по нерухомій пам'ятці
історії та культури на нежитлове
приміщення, загальною площею 268,4 кв.м. в
будинку АДРЕСА_2.
Крім того, відповідно до
ст.4 Закону України «Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)» продавцями об'єктів
малої приватизації, що перебувають у
загальнодержавній та комунальній
власності, є відповідно: Фонд
державного майна України, його
регіональні відділення та
представництва; органи приватизації,
створені місцевими Радами народних
депутатів.

Згідно ст.7 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
місцеві ради затверджують за поданням
органів приватизації перелік об'єктів,
які перебувають у комунальній
власності і підлягають викупу.
Як
вбачається з оскаржуваного рішення,
Печерською районною у м. Києві радою
затверджено перелік приміщень, які
підлягають викупу, зокрема: нежитлове
приміщення, загальною площею 268,4 кв.м. в
будинку АДРЕСА_2. Продавцем даного
приміщень у відповідності до ст.4
Закону України «Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)» виступав Фонд
приватизації комунального майна
Печерського району м. Києва, створений
печерською районною у м. Києві радою.
Враховуючи
викладене, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
Рішення Печерської районної ради м.
Києва від 08.04.1999 №38 «Про приватизацію
окремих вбудованих нежитлових
приміщень, нежитлової споруди та
знаття з приватизації окремих
нежитлових приміщень, що належить до
комунальної власності Печерського
району міста Києва» прийнято в межах та
на підставі передбачених Законом
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» чинного на момент
прийняття оскаржуваного рішення.

Повно та всебічно
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки викладені в постанові суду
першої інстанції, а позовні вимоги щодо
скасування Рішення Печерської
районної ради м. Києва № 38 від 08.04.1999
року «Про приватизацію окремих
вбудованих нежитлових приміщень,
нежитлової споруди та знаття з
приватизації окремих нежитлових
приміщень, що належить до комунальної
власності Печерського району міста
Києва» є необґрунтованими.
З огляду на
наведене, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
було вірно встановлено фактичні
обставини справи, надано належну
оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "17" січня 2013 року - без
змін.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2
- відмовити.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "17" січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.