Справа № 826/18374/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Пісоцька О.В.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі: Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
органу приватизації житла
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, треті особи -
Дніпровська районна в м. Києві державна
адміністрація, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання незаконним та скасування
розпорядження, визнання незаконно
виданим та скасування свідоцтва про
право власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року позивач
ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до органу приватизації житла
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, треті особи -
Дніпровська районна в м. Києві державна
адміністрація, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому
просив: визнати незаконним та
скасувати розпорядження № 34-49 від
04.07.2013 року органу приватизації житла
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про передачу у
власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 13/100 частин
квартири АДРЕСА_1; визнати незаконно
виданим та скасувати свідоцтво серія
САЕ № 753780 про право власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на 13/100 частини квартири АДРЕСА_1,
видане на підставі розпорядження №34-49
від 04.07.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено. Рішення суду вмотивовано
тим, що спірні рішення жодним чином не
порушили прав позивача..

Не погоджуючись із судовим рішенням
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
оскаржувана постанова винесена із
порушенням норм матеріального права, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини та наданим доказам
дав правильну правову оцінку і дійшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні позову, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 10 вересня 2009 року
розпорядженням голови районної
державної адміністрації за номером 470
зарахований на квартирний облік
відділу обліку та розподілу житлової
площі Дніпровської РДА, включений до
загальної черги ( а.с. 19).

Згідно з довідкою Ф-3 від 13 листопада 2013
року №1481 (а.с. 16), виданою Житловою
ремонтно-експлуатаційною організацією
№402, ОСОБА_2 зареєстрований та мешкає за
адресою: АДРЕСА_2, займає житлову площу
14,60 кв.м у одній кімнаті комунальної
квартири. Будинок знаходиться на
балансі ЖРЕО-402. Сім'я складається з
трьох осіб: ОСОБА_2, брата ОСОБА_5 та
дружини брата ОСОБА_6 Крім нього в
кімнаті зареєстровані брат та дружина
брата.

Згідно з розпорядженням Дніпровської
РДА від 05 березня 2013 року №110 «про зміну
договорів найму житлових приміщень»
(а.с. 129), змінено договір найму кімнати
АДРЕСА_1 та укладено його з гр. ОСОБА_3,
сім'я з двох осіб: вона, син - ОСОБА_4, у
зв'язку з вибуттям квартиронаймача -
ОСОБА_7

22 березня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
органу приватизації житла із заявою
про передачу в приватну власність
приміщення комунальної квартири, що
займає остання разом з членами сім'ї на
умовах найму (а.с. 122). З довідки ф-3 (а.с.
123) вбачається, що у комунальній
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, мешкають
та мають право на житло на момент
введення в дію Закону України «Про
приватизацію житлового фонду»: ОСОБА_3
та ОСОБА_4, зареєстровані за вказаною
адресою з 17 вересня 1996 року. Площа
кімнати: 9,7кв.м (13/100 частин квартири).

15 квітня 2013 року комунальним
підприємством по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва видано довідку №58 (а.с. 136)
про те, що ОСОБА_3, яка була
зареєстрована з 22 червня 1993 року по 25
серпня 1996 року, за адресою: АДРЕСА_3, за
вказаною адресою участі в приватизації
квартири, в Дніпровському відділі
приватизації м. Києва, не брала, право
на безоплатну приватизацію житла не
використала. Відділом приватизації
житла Дніпровського району м. Києва
передача в приватну власність ОСОБА_3
вищевказаного житла не здійснювалась.

На підставі заяви ОСОБА_3 на
приватизацію квартири, органом
приватизації житла Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації прийнято розпорядження
№33-49 від 04 липня 2013 року та видано
свідоцтво про право власності, що
посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 - 13/100
частин дійсно, належить на праві
приватної, спільної сумісної власності
гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції правомірно не
погодився із доводами позивача, що
оскаржуване розпорядження винесене з
порушенням чинного законодавства
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло. Держава
створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду. Громадянам, які
потребують соціального захисту, житло
надається державою та органами
місцевого самоврядування безоплатно
або за доступну для них плату
відповідно до закону. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Відповідно до статті 42 Житлового
кодексу Української РСР від 30 червня 1983
року №5464-Х (з урахуванням відповідних
змін; далі - Житловий кодекс
Української РСР) жилі приміщення
надаються тільки громадянам, які
перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов та внесені до
єдиного державного реєстру громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, крім випадків, передбачених
статтею 46, частинами 1 і 2 статті 54,
частиною 1 статті 90, частиною 6 статті
101, статтями 102, 110, частиною 1 статті
114 цього Кодексу, а також інших
випадків, передбачених законодавством
Союзу РСР і Української РСР. Порядок
передачі квартир багатоквартирних
будинків, одноквартирних будинків
(далі - квартири (будинки)), жилих
приміщень у гуртожитках, кімнат у
квартирах та одноквартирних будинках,
де мешкають два і більше наймачів (далі
- кімнати у комунальних квартирах), які
використовуються громадянами на
умовах найму, у власність громадян
визначає Положення про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян, затверджене Наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 16 грудня 2009 року №396,
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 29 січня 2010 р. за №109/17404 (з
урахуванням відповідних змін; далі -
Положення).

Відповідно до пункту 4 Положення
передача займаних квартир (будинків),
жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у
комунальних квартирах здійснюється в
приватну (спільну сумісну, спільну
часткову) власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,
які постійно мешкають у цих квартирах
(будинках), жилих приміщеннях у
гуртожитку, кімнатах у комунальній
квартирі, у тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника.

Згідно з пунктом 13 Положення
приватизація квартир (будинків), жилих
приміщень в гуртожитках, кімнат у
комунальних квартирах здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд (далі - орган приватизації).

Передача квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках, кімнат у
комунальних квартирах у власність
громадян з доплатою, безоплатно чи з
компенсацією відповідно до статті 5
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»
оформляється свідоцтвом про право
власності на квартиру (будинок), жиле
приміщення в гуртожитках, кімнату в
комунальній квартирі, яке реєструється
в органах приватизації і не потребує
нотаріального посвідчення (пункт 16
Положення).

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19 червня 1992 року
№2482-XII (з урахуванням відповідних
змін; далі - Закон України №2482)
приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд (частина 1).

Передача квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку (частина 2).

Передача квартир (будинків) у власність
громадян здійснюється на підставі
рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина. Передача житлових
приміщень у гуртожитках у власність
мешканців гуртожитків здійснюється
відповідно до закону (частина 3).

Підготовку та оформлення документів
про передачу у власність громадян
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках може бути покладено на
спеціально створювані органи
приватизації (агентства, бюро, інші
підприємства) (частина 4).

За частиною 7 статті 8 Закону України
№2482 органи приватизації, що
здійснюють приватизацію державного
житлового фонду, мають право на
діяльність по оформленню та реєстрації
документів про право власності на
квартиру (будинок), житлове приміщення
у гуртожитку.

Згідно з частиною 10 статті 8 Закону
України №2482 органи приватизації,
органи місцевого самоврядування не
мають права відмовити мешканцям
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках у приватизації займаного
ними житла, крім випадків, передбачених
законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 54
Житлового кодексу Української РСР
передбачено, що в квартирі, в якій
проживає два або більше наймачі,
звільнилось неізольоване жиле
приміщення, воно надається наймачеві
суміжного приміщення.

Ізольоване жиле приміщення, що
звільнилося в квартирі, в якій проживає
два або більше наймачі, на прохання
наймача, що проживає в цій квартирі і
потребує поліпшення житлових умов,
надається йому, а в разі відсутності
такого наймача - іншому наймачеві, який
проживає в тій же квартирі. При цьому
загальний розмір жилої площі не
повинен перевищувати норми,
встановленої статтею 47 цього Кодексу,
крім випадків, коли наймач або член
його сім'ї має право на додаткову жилу
площу. Якщо розмір ізольованої кімнати,
що звільнилася, є меншим за
встановлений для надання одній особі,
зазначена кімната у всіх випадках
передається наймачеві на його
прохання.

Тобто, з наведених норм випливає, що у
разі звільнення жилого приміщення в
квартирі, в якій проживає два або
більше наймачів, таке приміщення
надається наймачу, який проживає у цій
квартирі і потребує поліпшення
житлових умов. При цьому, таке жиле
приміщення надається наймачу за умови
наявності відповідного прохання.

Розпорядженням Дніпровської РДА від 05
січня 2011 року №12 створено орган
приватизації житла Дніпровської РДА,
затверджено Порядок організації
роботи по приватизації державного
житлового фонду в Дніпровському районі
м. Києва (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 5 Порядку основними
функціями органу приватизації житла є,
зокрема: передача державного житлового
фонду у власність громадян шляхом його
приватизації; прийняття розпоряджень
про приватизацію державного житлового
фонду; засвідчення підписом і печаткою
оформлених свідоцтв про право
власності на житло.

Відповідно до пункту 17 Положення
громадянин, який виявив бажання
приватизувати займану ним і членами
його сім'ї на умовах найму квартиру
(будинок), жиле приміщення в гуртожитку,
кімнату в комунальній квартирі,
звертається в орган приватизації, де
одержує бланк заяви та необхідну
консультацію.

Пунктом 18 Положення визначено перелік
необхідних документів, які подаються
громадянами до органу приватизації.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_3,
скориставшись наданим правом, 22
березня 2013 року звернулась до органу
приватизації житла з заявою, в якій
просила оформити передачу в приватну
власність приміщення комунальної
квартири, в якому зареєстрована з 1996
року разом з сином ОСОБА_4, та надала всі
необхідні документи, визначені
Положенням, за результатами розгляду
яких відповідачем прийнято
оскаржуване розпорядження №33-49 від 04
липня 2013 року та видано свідоцтво про
право власності.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу, що оскільки оскаржуване
розпорядження не порушує права ОСОБА_2,
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17
червня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Кучма А.Ю.