Справа № 553/539/14-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р. Справа № 553/539/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

за участю представника відповідача:
Муращенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі в м.
Полтаві на постанову Ленінського
районного суду м. Полтава від 27.03.2014р.
по справі № 553/539/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі в м.
Полтаві

про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Полтави про
проведення перерахунку пенсії у
відповідності до вимог Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до якого просив визнати
протиправною бездіяльність управління
Пенсійного Фонду України у Ленінському
районі м. Полтави щодо не нарахування,
ОСОБА_2, починаючи з жовтня 2013 року, та
відмови у здійсненні перерахунку
пенсії у відповідності до ст.ст. 51, 55, 56,
57, 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Полтави зробити перерахунок
ОСОБА_2, основної та додаткової пенсії
згідно з Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з
середньомісячного заробітку, що
визначений шляхом поділу загальної
суми заробітку за календарні місяці
роботи на території радіоактивного
забруднення на кількість цих місяців, і
нарахуванням додаткової пенсії як
учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2
категорії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, та провести відповідні
виплати з урахуванням отриманих сум.
Також просив зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Полтави нараховувати ОСОБА_2
основну та додаткову пенсії відповідно
до ст.ст. 51, 55, 56, 57, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» й надалі
при нарахуванні пенсії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Полтави від 27 березня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Управління пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Полтави про проведення перерахунку
пенсії у відповідності до вимог Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
управління Пенсійного Фонду України у
Ленінському районі м. Полтави щодо
ненарахування ОСОБА_2, починаючи з
жовтня 2013 року, та відмови у здійсненні
перерахунку пенсії у відповідності до
ст.ст. 51, 55, 56, 57, 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Полтави зробити перерахунок ОСОБА_2
основної та додаткової пенсії згідно з
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з
середньомісячного заробітку, що
визначений шляхом поділу загальної
суми заробітку за календарні місяці
роботи на території радіоактивного
забруднення на кількість цих місяців, і
нарахуванням додаткової пенсії як
учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2
категорії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, та провести відповідні
виплати з урахуванням отриманих сум.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій просить постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову
позивача в повному обсязі, мотивуючи
скаргу порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів статей 44,45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», статей 63, 39,50,51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
вимог статті 20 Бюджетного кодексу
України, постанови Кабінету Міністрів
України №1210 від 23.11.2011 року «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позивач надав до суду апеляційної
інстанції письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просив
залишити без задоволення апеляційну
скаргу відповідача, а рішення суду
першої інстанції без змін.

Представник відповідач в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з викладених у ній підстав,
просив суд апеляційної інстанції
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
позивача у повному обсязі.

Позивач до суду апеляційної інстанції
не з`явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, перевіривши
в межах апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача про визнання
протиправною бездіяльність управління
Пенсійного Фонду України у Ленінському
районі м. Полтави щодо ненарахування,
ОСОБА_2 починаючи з жовтня 2013 року, та
відмови у здійсненні перерахунку
пенсії у відповідності до ст.ст. 51, 55, 56,
57, 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а також щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Полтави зробити
перерахунок ОСОБА_2, основної та
додаткової пенсії згідно з Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з середньомісячного
заробітку, що визначений шляхом поділу
загальної суми заробітку за календарні
місяці роботи на території
радіоактивного забруднення на
кількість цих місяців, і нарахуванням
додаткової пенсії як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
та провести відповідні виплати з
урахуванням отриманих сум є
обґрунтованими.

Колегія суддів частково погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, і
належить до ІІ-Ї категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

В період з 25.07.1986 року по 25.08.1986 року
позивач був відряджений зі свого
постійного місця роботи в м. Полтаві, а
саме - з ВПО УВС Полтавської області - у
зону відчуження, де безперервно,
протягом 31-ого календарних днів, -
приймав безпосередню участь у роботах
по ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС та її наслідків.

Таким чином, ОСОБА_2 є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який працював у
зоні відчуження в 1986 році, в період
часу, що прямо визначений ч. 2 ст. 14
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», і, відповідно до вимог
ст.ст. 9, 10, 11, 14 даного Закону, -
відноситься до категорії ІІ-Ї осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, і мають відповідні,
закріплені законодавством, - гарантії,
пільги та компенсації.

З 05 травня 2013 року позивачу призначена
пенсія за віком і з цієї дати перебуває
на пенсійному обліку у Управлінні
Пенсійного Фонду України Ленінського
району м. Полтави.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем при призначенні пенсії за
віком, відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ні в подальшому довідку про заробітну
плату за період роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС від 13.02.2013 року
(а.с.12) відповідачу не надавалася.

Крім того, Головним управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області на звернення позивача 22.11.2013
року була надана відповідь щодо
відсутності порушень при призначенні
та виплати пенсії позивачу, в якій
також зазначалося про відсутність в
матеріалах пенсійної справи довідки
про заробітну плату за роботу по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Таким чином, відповідач, управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району м. Полтави не відмовляло
позивачу у здійсненні нарахування та
проведення перерахунку пенсії, згідно
з Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» на підставі довідки від
13.02.2013 року про роботу по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС тому, рішення
суду першої інстанції в цій частині
підлягає скасуванню.

Задовольняючи позов в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Полтави нарахування додаткової пенсії
позивачу, як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, та
провести відповідні виплати з
урахуванням отриманих сум у
відповідності до вимог ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
на що посилався суд першої інстанції.

Колегія суддів частково погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», пенсія позивача, як особі,
віднесеної до категорії 2, повинна
складатись з державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено у суді апеляційної
інстанції, відповідачем нараховується
позивачу щомісячна додаткова пенсія,
як особі, віднесеної до категорії II, за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 18
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 51 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, віднесеним до
категорії 2, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком. ( Особам,
віднесеним до категорії 2, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.)

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" №
3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011
року.

У відповідності до п.3. Прикінцевих
положеннях Закону України від 22 грудня
2011 року № 4282-УІ «Про державний бюджет
України на 2012 рік» установити, що у 2012
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48. 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (796-12)
(Відомості Верховної Ради України, 1992
р., № 13, ст.178 із наступними змінами),
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Конституційний суд України рішенням
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 дійшов
висновку, що пункт 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» встановлює механізм реалізації
положень Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не суперечить статті 75,
пункту 3 частини 1 статті 85, статті 95
Конституції України.

За прийнятим рішенням Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №.
З-рп/2012 у справі за конституційним
поданням правління Пенсійного фонду
України щодо офіційного тлумачення
положень статті І, частин першої,
другої, третьої статті 95, частини
другої статті 96, Пунктів 2, 3, 6 статті 116,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої етапі 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України, в
аспекті конституційного подання
положення статті 1, частини першої,
третьої статті 95 Конституції України у
системному зв'язку з положеннями
статті З, частини першої статті 17.
частини третьої статті 22, статей 46, 48
Основного Закону України треба
розуміти так, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захист)- за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист мас відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам: пропорційності і
справедливості. В аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96. пунктів 2, 3,б
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. В
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95
частини другої статті 124 частини першої
статті 129 Конституції України, пункту 5
частини першої статті 4 Бюджетного
кодексу України та пункту 2 частини
першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19
частини першої статті 1 17 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Також, прийнято ЗУ «Про державний
бюджет на 2013 рік» Згідно з Законом
України « Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
(2857-17 ) (Відомості Верховної Ради
України, 2011 р., N 7-8, ст. 52; із змінами,
внесеними законами України від 7 квітня
2011 року N 3220-УІ ( 3220-17 )І1Г3222-УІ( 3222-17), від21
квітня 2011 року N3291-VI (3291-17), від 12травня2011
рокуИ3315-VI ( 3315-17 ) і N 3331-УІ) ( 3331-17 ) внесено
відповідні зміни , Прикінцеві
положення доповнено пунктом 4 такого
змісту:

"4. Установити, що у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними
змінами), статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
(Відомості Верховної Ради України, 2005
р., № 4, ст. 94 із наступними змінами),
статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними
змінами), статті 22 Закону України "Про
міліцію" (Відомості Верховної Ради
УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними
змінами), статті 49 Закону України "Про
прокуратуру" (Відомості Верховної Ради
України, 1991 р., № 53, ст. 793 із наступними
змінами), пунктів "ж" та "ї" частини
першої статті 77 Основ законодавства
України про охорону здоров'я (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19
із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15
та 16 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425
із наступними змінами), статті 9 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
(Відомості Верховної Ради України, 1994
р., № 4, ст. 18 із наступними змінами),
статті 22 Закону України "Про пожежну
безпеку" (Відомості Верховної Ради
України, 1994 р., № 5, ст. 21 із наступними
змінами), статті 20 Закону України "Про
захист рослин" (Відомості Верховної
Ради України, 1998 р., № 50-51, ст. 310 із
наступними змінами), статті 43 Гірничого
закону України (Відомості Верховної
Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433 із
наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3 та
6-4 Закону України "Про жертви
нацистських переслідувань" (Відомості
Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182
із наступними змінами), статті 3 Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" (Відомості Верховної Ради
України, 2005 р., № 33, ст. 430 із наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Таким чином, на підставі прийнятих
рішень Конституційного Суду України №
20-рп/2011 від 26.12.2011 року та від 25.01.2012 року
№ З-рп/2012 виникає юридично
обґрунтоване твердження, що при
вирішенні справ за адміністративними
позовами по соціальним виплатам суди
повинні були застосовувати Закони
України про державний бюджет України
на відповідний рік та постанови
Кабінету Міністрів України, які на час
виникнення спірних правовідносин
встановлювали розміри пенсійних
виплат зазначеним категоріям громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, що
до даних правовідносин застосуванню
підлягають положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
.

Таким чином, відповідно положень
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначення порядку та
розмірів соціальних виплат за 2013 рік,
віднесено до відання Кабінету
міністрів України.

Вищезазначені положення Законів були
об'єктивною підставою для
обґрунтованого застосування у
вказаних роках при обчисленні пенсії
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, постанови
Кабінету Міністрів України №1210 від 23
листопада 2011 року «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
затверджений Порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції, у зв`язку з тим, що в
відсутні підстави для задоволення
позову позивача в цій частині.

Закон України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року
не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема,
статей 51 вказаного Закону, якими
визначено розмір додаткової пенсії за
шкоду, завдану здоров'ю.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України
визначено, що, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Частиною 1 статті 8 Конституції
передбачено, що в Україні визнається і
дії принцип верховенства права. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод ( ч.3 ст.22 Конституції).

За таких обставин, правовідносини щодо
виплати державної та додаткової пенсії
особам, які постраждали внаслідок
аварії на ЧАЕС, регулюються Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а тому
застосування до таких правовідносин
підзаконного акту супечить
Конституції України.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 01 січня 2014
року застосуванню підлягає не
постанова Кабінету Міністрів України
№1210 від 23 листопада 2011 року, а норми
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка сплачується
позивачу з 01 січня 2014 року не
відповідає Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно п. 4 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції є такою, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
- скасуванню в частині задоволення
позову з прийняттям нової постанови в
цій частині про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ленінському районі в м. Полтаві
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Полтава від 27.03.2014р. по справі №
553/539/14-а скасувати в частині
задоволення позову. Прийняти в цій
частині нову постанову.

Зобов`язати управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Полтави з 01.01.2014 року провести
ОСОБА_2 перерахунок додаткової пенсії
як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2
категорії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, та провести відповідні
виплати з урахуванням отриманих сум.

В частині зобов`язання управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Полтави зробити перерахунок
ОСОБА_2 основної та додаткової пенсії
за 2013 рік, згідно з Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням довідки № 03/с-8/11 від 13.02.2013
року, виданої Територіальним
управлінням МНС України у Полтавській
області відмовити.

В іншій частині постанову Ленінського
районного суду м. Полтави від 27 березня
2014 року по справі №553/539/14-а залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст постанови
виготовлений 16.06.2014 р.