Справа № 2а/0470/6557/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/77868/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх
справ України, Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області,
Синельниківського міського відділу (з
обслуговування міста Синельникове та
Синельниківського району) ГУМВС в
Дніпропетровській області, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Міністерства
внутрішніх справ України, Головного
управління міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області, Синельниківського міського
відділу (з обслуговування міста
Синельникове та Синельниківського
району) ГУМВС в Дніпропетровській
області, в якому просив: визнати
незаконним та недійсним наказ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
від 26.01.2012 року №16 о/с дек в частині
звільнення ОСОБА_3; поновити його на
посаді та у званні, з урахуванням часу
вимушеного прогулу, спричиненого
незаконними діями працівників ОВС, з
дати звільнення, а саме: з 26.01.2012 року;
визнати незаконним висновок
службового розслідування та
відповідний наказ про покарання
стосовно нього та викреслити їх з його
особової справи (постановою суду від
02.04.2012 року позивач був виправданий, а
відповідно до ст.21 «Дисциплінарного
статуту...» строк оскарження
незаконного рішення не сплив, оскільки
про службове розслідування та
покарання він дізнався лише 02.04.2012
року), а визначене позивачу покарання -
скасувати; прибрати з особової справи
позивача та баз даних МВС будь - які
відомості про вчинення корупційного
діяння, оскільки такі відомості були
внесені незаконно і не відповідають
дійсності; виплатити позивачу
заробітну плату за період незаконного
звільнення з 26.01.2012 року по теперішній
час із розрахунку 3500 гривень за кожен
місяць вимушеного прогулу.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17 серпня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_3
залишено без задоволення.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року
апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено
частково. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2012
року у справі № 2а/0470/6557/12 -скасовано.
Позов задоволено частково. Скасовано
наказ ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 26.01.2012
№16 о/с дск в частині звільнення
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3.
Поновлено ОСОБА_3 на службі в органах
внутрішніх справ. Зобов'язано ГУМВС
України в Дніпропетровській області
виплатити ОСОБА_3 заробітну плату за
період вимушеного прогулу з 27.01.2012 по
день фактичного поновлення на службі. В
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Головне управління
міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області
звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить рішення суду апеляційної
інстанцій скасувати, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Позивач надав заперечення на касаційну
скаргу, в якому просив залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
рішення суду апеляційної інстанції -
без змін, оскільки воно ухвалено
відповідно до норм матеріального права
та на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що з 09.08.2003 позивач
проходив службу в органах внутрішніх
справ України, що підтверджується
копією трудової книжки, наявної в
матеріалах справи.

Відповідно до наказу ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 18.07.2011
№113 о/с дек старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_3 після закінчення магістратури
призначено начальником відділення
кримінальної міліції у справах дітей
Синельниківського міського відділу (з
обслуговування м. Синельникове та
Синельниківського району), що
підтверджується витягом з зазначеного
наказу, який міститься в матеріалах
справи.

15.12.2011 ОСОБА_3 подав рапорт до
начальника ГУМВС України в
Дніпропетровській області про
звільнення з органів внутрішніх справ
за власним бажанням, поданню якого
передували наступні обставини.

13.12.2011 гр. ОСОБА_4 звернувся з заявою до
УВБ щодо вимагання з нього працівником
міліції ОСОБА_3 1500 грн. за не порушення
кримінальної справи, по якій ОСОБА_3
проводив дослідчу перевірку.

Протоколом огляду від 13.12.2011
зафіксовано факт виявлення та
вилучення у кабінеті ОСОБА_3 30 банкнот
номіналом по 50 гривень.

16.12.2011 начальником Синельниківського
МВ ГУМВС України в Дніпропетровській
області затверджений висновок про
результати службового розслідування
за фактом порушення дисципліни
начальником сектора КМСД
Синельниківського міськвідцілу
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3

Відповідно до вказаного висновку
станом на день його складання за фактом
вилучення працівниками УВБ в
Дніпропетровській області ДВБ МВС
України грошей в кабінеті начальника
ВКМСД Синельниківського міськвідцілу
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3
Синельниківською міжрайонною
прокуратурою проводиться дослідча
перевірка. Зазначене стало можливим
через особисту недисциплінованість
начальника ВКМСД Синельниківського
міськвідділу старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_3, що виразилось у
непрофесійних діях при розгляді заяви
про злочин - ЖРЗПЗ №3767 від 11.12.2011 та
залишення громадянина ОСОБА_4 одного у
службовому кабінеті, що дало
можливість останньому залишити гроші в
сумі 1500 гривень, які і були в подальшому
вилучені працівниками УВБ в
Дніпропетровській області ДВБ МВС
України.

16.12.2011 наказом Синельникіського МВ № 277
ОСОБА_3 попереджено про неповну
посадові відповідність.

25.01.2012 Синельниківським міжрайонним
прокурором відповідно до вимог ст.ст.255,
256 КУпАП складено протокол № 1 про
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого Законом
України «Про засади запобігання і
протидії корупції».

26.01.2012 наказом ГУМВС України в
Дніпропетровській області №16 о/с дск
по особовому складу старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_3 начальника
відділення кримінальної міліції у
справах дітей Синельниківського
міського відділу (з обслуговування м.
Синельникове та Синельниківського
району) звільнено в запас Збройних сил
за власним бажанням за п.64. «ж»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ з 26 січня 2012
року.

27.01.2012 ОСОБА_3 вручена трудова книжка та
витяг з наказу ГУМВС від 26.01.2012 № 16 о/с
ДСК.

Спірні правовідносини врегульовані,
зокрема, Законом "Про міліцію",
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991р. № 114.

Вказані правові норми при звільненні
особи з органів внутрішніх справ за
власним бажанням не покладають на
відповідачів обов'язку запрошувати
таку особу на кадрову комісію та не
встановлює необхідності проходження
цією ж особою медичної комісії.

Відповідно до п.1.1 Положення про
кадрову комісію ГУМВС України в
Дніпропетровській області,
затвердженого наказом ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 25.06.2010
№1022, кадрова комісія ГУМВС є дорадчим і
аналітичним органом, який створюється,
зокрема, для вирішення спірних питань,
пов'язаних із звільненням з органів
внутрішніх справ. Тобто визначена
підстава для звільнення позивача (за
власним бажанням) виключає наявність
спірних питань та не тягне за собою
обов'язкового запрошення позивача а
кадрову комісію.

Положенням про діяльність
військово-лікарської комісії в системі
МВС України, затвердженим наказом МВС
від 06.02.2001 № 85, не передбачено
обов'язкове проходження особою, яка
звільняється, медичного огляду в
окружній військово-лікарській комісії
ГУМВС.

Відповідно до пункту 10 Положення особи
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією та
іншими законодавчими актами, а їх
права, обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням.

Відповідно до підпункту «ж» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за власним бажанням -
при наявності поважних причин, що
перешкоджають виконанню службових
обов'язків.

Пунктом 68 вищенаведеного Положення
передбачено, що особи рядового і
начальницького складу, які виявили
бажання звільнитися зі служби за
особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, 15.12.2011 позивач подав рапорт
про звільнення за власним бажанням без
зазначення конкретної дати звільнення,
а наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ в
Дніпропетровській області від 26.01.2012,
позивача звільнено зі служби в запас
Збройних сил за п.64 «ж» Положення з
26.01.2012.

Такі дії відповідача суперечить
вимогам пункту 68 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, оскільки за його
змістом, до закінчення трьохмісячного
строку попередження згадані особи
мають право відкликати поданий рапорт,
якщо сторони не домовилися про
звільнення у більш короткий строк.

Також в порушення вимог підпункту «ж»
пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, керівництвом
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області підстави
написання позивачем рапорту про
звільнення не з'ясовувались, бесіда
щодо звільнення не проводилась,
поважність причин, що перешкоджають
виконанню ним своїх службових
(посадових) обов'язків, фактично не
з'ясовувалась.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що дії
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області щодо
звільнення позивача зі служби до
закінчення трьохмісячного строку
попередження є неправомірними, а тому
наказ ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 26.01.2012 №
16 о/с ДСК підлягає скасуванню у
відповідній частині.

Відповідно до п. 24 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 №114, у разі незаконного
звільнення або переведення на іншу
роботу особи рядового, начальницького
складу органів внутрішніх справ
підлягають поновленню на попередній
роботі (посаді).

У разі поновлення на роботі (посаді)
орган, який розглядає трудовий спір,
одночасно вирішує питання про виплату
особі рядового і начальницького складу
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більше як за один рік.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Повно та всебічно дослідивши всі
обставини справи та давши належну
правову оцінку доказам, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги, оскільки
дії суб'єкта оскарження не
відповідають чинному законодавству.

Враховуючи вищевикладене, а також
те, що постанова суду першої інстанції
змінена апеляційним судом, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду апеляційної інстанції залишити
без змін, оскільки вона прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно, а
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: