Справа № 242/557/14-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Моцний О.С.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року
справа №242/557/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Геращенка І.В.

суддів: Арабей Т.
Г., Губської Л.В.

за участю сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області на
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 30 квітня 2014 року
у справі № 242/557/14-а за позовом ОСОБА_3
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Селидове Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Селидівського
міського суду Донецької області з
позовною заявою до Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 30 квітня 2014
року у справі № 242/557/14-а (суддя Моцний
О.С.) позовні вимоги задоволені
частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області щодо не зарахування
до пільгового стажу ОСОБА_3 періоди
роботи на підприємстві Селидівське
шахтопрохідницьке управління тресту
«Селидіввуглебуд» в/о
«Селидіввугілля» з 22.08.1992 року по 09.09.1994
року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Селидове Донецької
області зарахувати до пільгового стажу
ОСОБА_3 період його роботи на
підприємстві Селидівське
шахтопрохідницьке управління тресту
«Селидіввуглебуд» в/о
«Селидіввугілля» з 22.08.1992 року по 09.09.1994
року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Селидове Донецької
області провести перерахунок розміру
пенсії ОСОБА_3 з урахуванням періоду
його роботи на підприємстві
Селидівське шахтопрохідницьке
управління тресту «Селидіввуглебуд»
в/о «Селидіввугілля» з 22.08.1992 року по
09.09.1994 року, починаючи з 20.08.2013 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій він просить скасувати постанову
суду та прийняти нове рішення, яким в
задоволені позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Наголошує на тому, що відповідно до п.
4.1. Порядку застосування Списків № 1 та
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових, при призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах для
зарахування до стажу, який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
певного 5-річного періоду роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
після 21.08.1992 року (дата набрання
чинності постанови КМУ від 01.08.1992 № 442),
відповідне право впродовж цього
періоду повинне бути підтверджене за
результатами атестації.

Сторони, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, клопотання
про участь у розгляді справи не
заявлялось, у зв'язку з чим, колегія
суддів розглядає апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької
області, отримує пенсію за віком з 28
березня 2004 року.

З копії трудової книжки позивача
вбачається, що ОСОБА_3 займав посаду
гірничого майстра з повним робочим
днем під землею у Селидівському
шахтобудівному управлінні
«Селидіввугілля» в період з 22 серпня 1992
року по 09 вересня 1994 року.

Відповідно до розрахунку Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області загальний стаж
позивача складає 40 років 02 місяці 19
днів, з них: за Списком № 2 - 01 місяць 16
днів, військова служба - 01 рік 11 місяців
19 днів, за Списком № 1 - 12 років 02 місяця
11 днів, страховий стаж з 01 липня 2000 року
- 10 років 03 місяці 27 днів, загальний стаж
після 2004 року 06 років 09 місяців 29 днів.

Згідно довідки ДП «Селидіввугілля» ВП
шахта 1-3 «Новогродівська» від 26 грудня
2013 року № 26/764 ОСОБА_3 працював на посаді
підземного гірничого майстра з повним
робочим днем під землею на дільниці № 5
в період з 11 листопада 1992 року по 09
вересня 1994 року та виконував гірничі
роботи з видобутку вугілля підземним
засобом.

Відповідно до довідки ДП
«Селидіввугілля» ВП шахта 1-3
«Новогродівська» від 16 січня 2014 року №
10/01р про заробітну плату для обчислення
пенсії позивачу у період з січня 1989
року по вересень 1994 року отримував
заробітну плату, при цьому на всі
виплати були нараховані страхові
внески до Пенсійного фонду.

22 січня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про роз'яснення
причин не зарахування до пільгового
стажу роботи та зарахування періодів
роботи з 22 серпня 1992 року по 09 вересня
1994 року до пільгового стажу та просив
зробити перерахунок пенсії, починаючи
з 28 березня 2004 року.

Листом Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
від 30 січня 2014 року № 11/К-02-01-01 відмовило
позивачу в зарахуванні
вищезазначеного періоду роботи та в
перерахунку пенсії, оскільки до
пільгового стажу не зараховано період
роботи в «Селидівському
шахтобудівному управлінні» з 22 серпня
1992 року по 09 вересня 1994 року в якості
підземного гірничого майстра, у зв'язку
з не проведенням атестації робочих
місць підприємством.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058 встановлюють, що визначення права
пенсії за віком на пільгових умовах
здійснюється згідно з нормами Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року № 1788.

Як передбачено ст. 2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років; б)
соціальні пенсії.

Згідно п. «а» статті 13 Закону № 1788
пенсії на пільгових умовах
призначаються працівникам, зайнятим
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловікам після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них є не менше 10
років на зазначених роботах, жінкам -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 Закону № 1788, на
1 рік за кожний повний рік такої роботи
чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

За приписами п. 1, п. 2, п. 3 Постанови
Кабінету Міністрів України № 637 від 12
серпня 1993 року «Про затвердження
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка (далі - Постанова).

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У разі коли документи про трудовий стаж
не збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

За відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 зазначеної Постанови, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінсоцполітики та
Мінфіном.

Цей порядок, як вбачається з його назви
та змісту, поширюється саме на випадки
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Відповідно до вимог статті 62 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, з трудової книжки позивача, що
ОСОБА_3 в період з 22 серпня 1992 року по 09
вересня 1994 року працював гірничим
майстром з повним робочим днем під
землею у Селидівському шахтобудівному
управлінні «Селидіввугілля» професія
якого передбачена Списком № 1.

Згідно до переглянутого Списку № 1
професій, посад ы робочих місць на
підземних роботах із шкідливими та
важкими умовами праці, робота на яких
повний робочий день, відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та Постанови КМУ від
06.01.2005 року № 15 дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах та
атестованих на шахті № 1 - 3
«Новогродівська» «ДП «Селидіввугілля»
професія гірничі майстри внесені до
переліку.

Колегія суддів зазначає, що атестація
робочих місць за умовами праці - це
комплексна оцінка всіх факторів
виробничого середовища і трудового
процесу, супутніх соціально -
економічних факторів, що впливають на
здоров'я і працездатність працівників
в процесі трудової діяльності.

Відповідно до п.п.1,2 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від 18 серпня 1992 року № 442, - атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріалі є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповнова женим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здоров'я й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Відповідно до Порядку застосування
Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах
у разі, якщо атестацію вперше проведено
до 21.08.1997 року до пільгового стажу зара
ховується весь період роботи на даному
підприємстві у виробництвах,
передбачених Списками до дати видання
наказу на підприємстві про результати
проведення атестації робочих місць.
Результати атестації застосовуються
при обчисленні стажу, який дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
впродовж 5 років після затвердження її
результатів, за умови, якщо впро довж 5
років після затвердження її
результатів, та за умови, якщо впродовж
цього часу на дано му підприємстві не
змінювались докорінно умови і характер
праці, що дають право на призна чення
пенсії на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та
підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних
рекомендацій періодичність проведення
атестації робочих місць визначається
безпосередньо колективним договором
підприємства і проводиться не рідше
одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до
Порядку та Методичних рекомендацій
передбачає: установлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці; санітарно-гігієнічне
дослідження факторів виробничого
середовища, важкості й напруженості
трудового процесу на робочому місці;
комплексну оцінку факторів
виробничого середовища і характеру
праці на відповідність їхніх
характеристик стандартам безпеки
праці, будівельним та санітарним
нормам і правилам; установлення
ступеня шкідливості й небезпечності
праці та її характеру за гігієнічною
класифікацією; обґрунтування
віднесення робочого місця до категорії
зі шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці; визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку
відомості про результати атестації
робочих місць заносяться до картки
умов праці, форма якої затверджується
Мінпраці разом з Міністерством охорони
здоров'я України. Перелік робочих
місць, виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №
1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти
висновку, що необхідними умовами для
виникнення у особи права на пенсійне
забезпечення на пільгових умовах
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону № 1788-ХІІ є формальна
констатація факту перебування особи на
посаді або виконання нею робіт, що
містяться у списку № 1, а також
документальне підтвердження
зайнятості працівника за відповідною
професією за результатами атестації
умов праці, яке полягає у наявності
результатів атестації відповідного
робочого місця за умовами праці.
Документами, які підтверджують
результати атестації робочого місця за
умовами праці, можуть бути: карта умов
праці, наказ по підприємству про
затвердження переліку робочих місць,
виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; трудова книжка із записом
про витяг із зазначеного наказу або з
додатком такого витягу.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 10.09.2013 року (справа № 21-183а13).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів приходить до висновку
про правомірне часткове задоволення
позовних вимог судом першої інстанції,
оскільки відмова відповідача
зарахувати період роботи позивача на
підприємстві Селидівське
шахтопрохідницьке управління тресту
«Селидіввуглебуд» в/о
«Селидіввугілля» з 22.08.1992 року по 09.09.1994
року, яка включена до списку № 1, до
пільгового стажу внаслідок
непроведення атестації цієї посади на
підприємстві є не обґрунтованою та не
відповідає вимогам законодавства
України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій
відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Зважаючи на наведене, судова колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про пенсійне забезпечення», ст. 2, ст.160,
ст. 167, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1
ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 30 квітня 2014 року у справі №
242/557/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 30 квітня 2014 року
у справі № 242/557/14-а за позовом ОСОБА_3
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Селидове Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
І.В.
Геращенко

Судді
Т.Г. Арабей

Л.В. Губська