Справа № 805/5778/14
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р.
Справа № 805/5778/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Лазарєва В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста Горлівки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області про
стягнення витрат на виплату пенсії
ОСОБА_1 за січень 2014 року на загальну
суму 150 грн., -

В С Т А Н О
В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області звернулося
до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області про
стягнення витрат на виплату пенсії
ОСОБА_1 за січень 2014 року на загальну
суму 150 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що
відповідачу були направлені акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень 2014 року. Фондом
соціального страхування не підписано
акти щомісячної звірки відносно
пенсіонера ОСОБА_1, який отримав
каліцтво 23 лютого 1983 року на території
Росії. Посилаючись на ст.ст. 2, 21, 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст. 7 Закону України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст. 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасників Співдружності незалежних
Держав у галузі пенсійного
забезпечення, просив задовольнити
позовні вимоги та стягнути з
відповідача заборгованість з виплати
пенсії ОСОБА_1 за січень 2014 року на
загальну суму 150 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. 27.05.2014 року через
канцелярію до суду надійшло клопотання
про розгляд справи без участі
представника позивача.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. До канцелярії суду
надійшли заперечення на позов, в яких
представник відповідача посилаючись
на ст. 2 Угоди про взаємне визнання прав
на відшкодування, заподіяної
працівникам каліцтвом, професійним
захворювань або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків, підписаною
09.09.1994 державами-учасницями СНД, ст. 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», п. 7 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відповідач вважає
позовні вимоги безпідставними. Просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідач -
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області, відмовився
прийняти до відшкодування пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання по
пенсіонеру ОСОБА_1, інвалідність якого
настала внаслідок нещасного випадку на
виробництві 23 лютого 1983 року на
території РСФР та якому призначено
пенсію по інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що стягнення витрат
на виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по пенсіонеру ОСОБА_1 було
предметом судового розгляду по справі
№ 805/2146/13-а за позовом управління
пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області до відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
про стягнення заборгованості з виплати
пенсії ОСОБА_1 за період з серпня по
жовтень 2012 року на загальну суму 450 грн.
Постановою Донецького окружного
адміністративного суду по справі №
805/10556/13-а, яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17.07.2013 року.
Зазначеною постановою встановлено
наступні обставини.

Крім того, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 20
лютого 2013 року К/9991/11575/12 постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 30 листопада
2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 січня 2012 року залишено без змін.
Зазначеними судовими рішеннями
встановлені наступні обставини між
тими самими сторонами про той самий
предмет.

Так, вказаним рішенням у справі №
805/2146/13-а, встановлено, що працюючи в СУ-3
треста Уренгойгазмонтаж м. Новий
Уренгой РФ, у лютому 1983 році з ОСОБА_1
стався нещасний випадок на виробництві
та отримав виробничу травму ока, що
підтверджується актом № 2 про нещасний
випадок на виробництві.

Згідно виписок актів медичного огляду
в МСЕК з 1985 року, була встановлена 3
група інвалідності пов'язана з
отриманою травмою на виробництві.

Відповідно до виписки із акту огляду
МСЕК від 2005, 2008 року ОСОБА_1 встановлена
1 група інвалідності.

Крім того, у рішенні по справі №
805/2146/13-а зазначено, що як вбачається із
висновку міжрайонної офтальмологічної
МСЕК № 40 від 16.05.2013 року на виконання
ухвали Донецького окружного
адміністративного суду від 06.03.2013 року,
ОСОБА_1 визнається інвалідом першої
групи за сукупністю захворювань:
патологією нервової системи
загального характеру та наслідками
виробничої травми правого ока 04.02.1983.
Оскільки від ОСОБА_1 не надходило
жодних звернень з вимогою змінити
причину інвалідності, рішенням
міжрайонної МСЕК м. Горлівка від 03.05.2012
він був визнаний інвалідом першої
групи А групи зору, «трудове каліцтво»,
без терміну перегляду.

Як вбачається з довідки від 03 березня
2014 року, вказана особа перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста Горлівки Донецької області та
отримує пенсію по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання.

Відповідно до розрахунку сум за січень
2014 року, за січень 2014 року ОСОБА_1 було
виплачено основний розмір пенсії у
розмірі 150 грн.

Як вже зазначалося, Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області не були
враховані витрати на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва
отриманого у країнах СНД ОСОБА_1 за
січень 2014 року на загальну суму 150 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
органи державної влади зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 пп. «г», «д» ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» на органи Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків покладено обов'язки по
своєчасному та повному відшкодуванню
шкоди, заподіяної застрахованій особі
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно із ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», пенсія по
інвалідності призначається в разі
настання інвалідності, що
спричинила повну або часткову
втрату працездатності внаслідок
загального захворювання (в тому
числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства) за
наявності страхового стажу,
передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається
незалежно від того, коли настала
інвалідність: у період роботи, до
влаштування на роботу чи після
припинення роботи. Пенсія по
інвалідності від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Частиною 2 ст. 7 «Прикінцеві положення»
Закону України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що фонд
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення"
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

П. 5 Порядку, зазначає, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих. За її результатами
складається акт щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, він подається
відповідно Головним Управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особливими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Згідно з п. 7 Порядку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі довідки про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

З набранням чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тому при понесенні Управлінням
Пенсійного фонду України витрат у
зв'язку з виплатою пенсій, призначених
на підставі ст. 26 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ці витрати
підлягають відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

За змістом ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом «а» ст. 27 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до п. 3 розділу XI «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Абзацом 3 п. 3 розділу XI встановлено, що
уся заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Отже, за змістом наведеної норми,
обов'язок Фонду щодо відшкодування
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальної і моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували Фонду страхові
платежі підприємства, що ліквідувалися
та на яких було ушкоджено здоров`я
потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного
вище пункту, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань є правонаступником
державного, галузевих та регіональних
фондів охорони праці, передбачених
статтею 21 Закону України «Про охорону
праці», які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі такої виплати органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
28 жовтня 2012 року за результатами
адміністративної справи № 21-2373во08, що
прийнята за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи наведені вимоги
законодавства та докази, які
підтверджують причинний зв'язок
інвалідності з нещасним випадком на
виробництві, факт призначення
пенсіонеру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, що є настанням страхового
випадку, факт понесення органом
Пенсійного фонду України відповідних
витрат з виплати і доставки такої
пенсії, та обов'язку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України сум,
визначених Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, суд вважає, що позовні
вимоги УПФ щодо відшкодування витрат
з виплати пенсії ОСОБА_1, який отримав
травму за межами України за спірний
період у розмірі 150 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71,
79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163,
185, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області про
стягнення витрат на виплату пенсії
ОСОБА_1 за січень 2014 року на загальну
суму 150 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки Донецької області витрати на
виплату пенсії ОСОБА_1 по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва
отриманого у країнах СНД за січень 2014
року у розмірі 150 (сто п'ятдесят) грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Лазарєв В.В.