Справа № 2а-12176/10/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 березня 2014 року м.
Київ В/800/910/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Ланченко Л.В., Маринчак Н.Є., Нечитайла
О.М.,перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013

у справі № 2а-12176/10/2670 (№ К/9991/28481/12 -
номер справи у Вищому
адміністративному суді України)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЛСК»

до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва

про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві звернулася до
Верховного Суду України із заявою про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013 у названій справі.

Відповідно до статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
(зі змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ «Про
судоустрій і статус суддів»), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Згідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013 заявник посилається на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме: пункту 1.4
статті 1, підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті
3, пунктів 4.1, 4.8 статті 4, підпункту 6.1.1
пункту 6.1 статті 6, пункту 7.3, підпункту
7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
23.01.2007 у справі № 34/298а (№ К-12783/06 - номер
справи у Вищому адміністративному суді
України), у якій, на його думку, згадані
норми матеріального права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Між тим, як вбачається зі змісту заяви
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві, доданих до неї
додатків, фактичні обставини справи, що
розглядаються, відмінні від тих, на які
посилається заявник на обґрунтування
наявності підстав для перегляду
справи.

Приписи статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції саме
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Зокрема, у рішенні касаційного суду,
яке заявник просить переглянути, спір
стосувався моменту виникнення права
власності та пов'язаного з цим
визначення податкового періоду. Так,
відповідач вважав, що податковий
період слід обраховувати з моменту
реєстрації права власності на нерухоме
майно. Суди ж заперечили правильність
таких мотивів та вказали, що строк 1095
днів, для самостійного визначення
податковим органом податкових
зобов'язань, згідно підпункту 15.1.1
пункту 15.1 статті 15 Закону України «Про
податок на додану вартість» спливає не
пізніше закінчення 1095 дня, наступного
за останнім днем граничного строку
подання податкової декларації.

У рішенні ж Вищого адміністративного
суду України від 23.01.2007 у справі № 34/298а
(№ К-12783/06 - номер справи у Вищому
адміністративному суді України), на яке
посилається заявник, як приклад
різного застосування норм
матеріального права, спірні
правовідносини не стосувалися порядку
самостійного визначення податковим
органом податкових зобов'язань у межах
1095 днів за операціями, пов'язаними із
набуттям права власності на нерухоме
майно.

З огляду на викладене, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що у
викладених випадках відсутня
подібність правовідносин, оскільки
обставини кожної конкретної справи
різні.

Приписи статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції саме
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Зважаючи на викладене, підстав для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі немає.

Керуючись ст.ст. 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві у допуску
справи № 2а-12176/10/2670 (№ К/9991/28481/12 - номер
справи у Вищому адміністративному суді
України) до провадження для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис)Л.В.
Ланченко (підпис)Н.Є. Маринчак
(підпис)О.М. Нечитайло