Справа № 872/15460/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2014 рокусправа № 180/1625/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Марганецької
міської ради на постанову
Марганецького районного суду
Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року по справі № 180/1625/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Марганецької
міської ради про визнання
протиправними дій ,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Марганецької міської ради в
якому просив визнати протиправними
дії та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату на
користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну
компенсацію на оздоровлення у
відповідності до ст. 48 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за 2013 рік у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
з урахуванням виплаченої суми.

Постановою Марганецького районного
суду Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року адміністративний
позов задоволено повністю. Рішення
суду мотивоване загальною
пріоритетністю законів над
підзаконними актами.

Не погодившись з ухваленим рішенням
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та винести нову, якою
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, другої категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та одержує компенсаційні
виплати згідно Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, передбаченої ст.48
вказаного Закону, за 2013 рік здійснено
відповідачем в розмірі 100,00 грн. з
посиланням на постанову Кабінету
Міністрів України від 12.07.05 № 562.

Колегія суддів, дослідивши обставини
справи, вважає за можливе погодитись з
рішенням суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в редакції
станом на момент здійснення виплат за
визначений позивачем період щорічна
допомога на оздоровлення учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
другої категорії, виплачується у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.05 № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення є
неправомірним, оскільки означена
постанова суперечить положенням
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Проте, в 2013 році нормативні акти
Кабінету Міністрів України щодо
встановлення розмірів виплат
одноразової допомоги на оздоровлення
особам, визначеним Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
приймалися.

Таким чином колегія судів доходить
висновку, що у 2013 році при нарахуванні
та виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідач повинен
керуватися приписами ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відсутність грошових коштів на виплату
допомоги на оздоровлення в даному
випадку не позбавляє позивача, як
особу, що має статус особи, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, права на отримання цієї
допомоги. Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не обмежує таке право
наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
допомогу на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат та
поклала виконання цього обов'язку на
органи соціального захисту населення
за місцем проживання позивача, але вони
не вчинили жодної дії для нарахування
цих коштів та їх виплати, колегія
суддів вважає, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних
причини.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги, пред'явлені
за 2013 рік, є правомірними, підлягають
задоволенню шляхом зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Марганецької міської ради
здійснити нарахування та виплатити
позивачеві щорічної разової допомоги
на оздоровлення згідно ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 5
мінімальних заробітних плат з
урахуванням здійснених за вказаний
період фактичних виплат.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 183-2,197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Марганецької
міської ради - залишити без
задоволення.

Постанова Марганецького районного
суду Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року- залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання ухвали в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай