Справа № 821/2209/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
---------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/2209/13-а

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Жука С.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Бериславської міжрайонної державної
податкової інспекції Херсонської
області Державної податкової служби на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Бериславської міжрайонної
державної податкової інспекції
Херсонської області Державної
податкової служби до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по
земельному податку,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року податковий орган
звернувся з адміністративним позовом,
в якому просив стягнути з ОСОБА_1
(відповідач) заборгованість по
земельному податку в сумі 1021,46 грн..

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки та зобов'язаний
сплачувати земельний податок.
Відповідачеві визначено суму
податкового зобов'язання та вручено
податкове повідомлення-рішення від 21
червня 2012 року № з вимогою
сплатити суму боргу в розмірі 1021 грн. 46
коп. у встановлені законодавством
строки та надіслана податкова вимога
від 04 вересня 2012 року № 21, поштове
відправлення з якою повернулось до
МДПІ з відміткою "за зазначеною
адресою не проживає". На момент
звернення до суду зазначена
заборгованість не погашена ОСОБА_1
добровільно, а тому підлягає стягненню.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду податковий орган подав апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, у зв'язку з чим
просить його скасувати та ухвалити
нову постанову, якою адміністративний
позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 має у власності земельну
ділянку та відповідно до вимог пп.14.1.147
п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України
зобов'язаний сплачувати земельний
податок.

21 липня 2012 року позивачем
сформовано податкове
повідомлення-рішення № , яким
визначено податкове зобов'язання
ОСОБА_1 по земельному податку в сумі 1021
грн. 46 коп. Доказів надсилання
податкового повідомлення-рішення
відповідачу немає. В корінці даного
податкового повідомлення в графі
податкове повідомлення-рішення стоїть
підпис особи, прізвище якої не
зазначено, дати отримання немає.

Податковим органом сформовано
податкову вимогу форми "Ф" № 21 в сумі 1021
грн. 46 коп. та надана в якості доказу
надіслання вимоги 04 вересня 2012 року за
адресою: АДРЕСА_1, довідка про те, що за
зазначеною адресою ОСОБА_1 не проживає.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що податковим органом не
дотримано вимоги податкового
законодавства щодо вручення платнику
податкового повідомлення-рішення та
податкової вимоги.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Податкового кодексу
України.

За змістом пп. 41.1.1 п. 41.1. ст.41
Податкового кодексу України
контролюючими органами є: органи
державної податкової служби - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

На підставі пункту 41.5 статті 41
Податкового кодексу України визначено,
що органами стягнення є виключно
органи державної податкової служби,
які уповноважені здійснювати заходи
щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

За правилами пп. 269.1.1, пп.269.1.2 п. 269.1 ст. 269
Податкового кодексу України
платниками податку є: власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв); землекористувачі.

У відповідності до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України плата за
землю - загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Згідно пункту 286.5 статті 286 Податкового
кодексу України визначено, що
нарахування фізичним особам сум
податку проводиться органами
державної податкової служби, які
видають платникові до 1 липня поточного
року податкове повідомлення-рішення
про внесення податку за формою,
встановленою у порядку визначеному
статтею 58 цього Кодексу.

Згідно з п.287.5 ст. 287 Податкового кодексу
України податок фізичними особами
сплачується протягом 60 днів з дня
вручення податкового
повідомлення-рішення.

Фізичними особами у сільській та
селищній місцевості земельний податок
може сплачуватися через каси сільських
(селищних) рад за квитанцією про
приймання податкових платежів. Форма
квитанції встановлюється у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Отже в ході судового розгляду
податковим органом не було належним
чином доведено, що податкове
повідомлення-рішення та податкова
вимога є врученими платнику.

З приводу надання податковим органом
до матеріалів справи акту від 02.10.12, в
якому зазначено про не вручення вимоги
у зв'язку з відсутністю адресата,
податкова вимога № 21 від 04.09.12
розміщена на дошці податкових
оголошень 04.09.12, слід зазначити таке.

За правилами п. 58.3 ст. 58 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

У разі якщо вручити податкове
повідомлення-рішення неможливо через
помилку, допущену контролюючим
органом, податкове
повідомлення-рішення вважається таким,
що не вручено платнику податків.

Судом першої інстанції відповідно до ч.
3 ст. 107 КАС України було здійснено запит
до САДР УДМС України в Херсонській
області для з'ясування місця
проживання (перебування) фізичної
особи ОСОБА_1. САДР УДМС України в
Херсонській області надано суду
інформацію станом на 14.06.13 щодо
проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2, з 05.08.2011.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що податковим
органом не дотримано вимоги
податкового законодавства щодо
вручення платнику податкового
повідомлення-рішення та податкової
вимоги №21 від 04.09.12.

Згідно п. 287.5 ПКУ податок фізичними
особами сплачується протягом 60 днів з
дня вручення податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи податковий
орган не довів суду виникнення у
відповідача зобов'язання щодо сплати
податку за землю, передбаченого п. 287.5
ст. 287 ПК України.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги
податкового органу є необґрунтованими
та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Бериславської
міжрайонної державної податкової
інспекції Херсонської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у справі № 821/2209/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
С.І. Жук