Справа № 207/2584/13-а
Суддя: Савченко В. О.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/2584/13-а
№ 2-а/207/10/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Суддя Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області САВЧЕНКО
В.О., розглянувши у скороченому
провадженні у м. Дніпродзержинську
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області про
визнання бездіяльності неправомірною
та визнання права на отримання
невиплаченої соціальної допомоги
відповідно до Закону України «Про
соціальний статус дітей війни»

В С Т А Н О В И В :

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного
фонду України в Дніпропетровській
області про визнання бездіяльності
неправомірною та визнання права на
отримання невиплаченої соціальної
допомоги відповідно до Закону
України «Про соціальний статус дітей
війни», оскільки народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та відповідно до ст. 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" має статус дитини війни .
Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону
йому повинна виплачуватися щомісячна
соціальна допомога у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком. Але така
допомога не нараховувалася у повному
об'ємі. Вважає дії Головного
управління Пенсійного фонду України
в Дніпропетровській області щодо не
нарахування підвищеної пенсії
протиправними.

Представник відповідача Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області надав суду
заперечення на позовну заяву в яких
вказав, що позивач ОСОБА_2 свої вимоги
мотивує тим, що він як дитина війни має
право отримувати державну соціальну
підтримку у підвищеному розмірі, як це
передбачено ст. 6 Закону України від
18.11.2004 року № 2195 - IV „Про соціальний
захист дітей війни" (далі - Закон № 2195 -
IV), яким надано гарантію соціальної
підтримки зазначеної категорії
громадян".

Згідно із Законом України „Про
соціальний захист дітей війни" до дітей
війни належать особи, які є громадянами
України і яким на час закінчення Другої
світової війни (2 вересня 1945 року) було
менше 18 років.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про
соціальний захист дітям війни", дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

На Пленарному засіданні Верховної Ради
України було розглянуто
запропонований урядом проект Закону
України „Про Державний бюджет України
на 2007 рік", в результаті чого, прийнято
відповідний законодавчий акт від
19.12.2006 року № 489-V (далі - Закон № 489-V).
Положеннями зазначеного закону було
зупинено дію положень інших законів
України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій окремим
категоріям громадян та змінено нові
підстави й умови їх надання.

Дію статті 6 Закону № 2195 - IV було
зупинено на 2007 рік згідно із пунктом 12
статті 71 Закону України від 19.12.2006 року
№ 489-V „Про державний бюджет України на
2007 рік".

Згідно п.4 ст.62 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік", у
2007 році мінімальний розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, складав : з
січня - 380 грн., з квітня - 406 грн.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
який набрав чинності з 01.01.08 року,
внесено зміни до Закону України „Про
соціальний захист дітей війни".
Зокрема, в ст. 6 зазначеного вище Закону
№2195 - ІV, відповідно до якої дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту") до пенсії або щомісячного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни,
тобто у розмірі 10 % від прожиткового
мінімуму встановленого для осіб, які
втратили працездатність. Згідно ст. 58
Закону України „Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
ця сума складає з 1 січня 2008 року - 470 грн,
з 1 квітня 2008 року 481 грн., з 1 липня 2008
року - 482 грн., з 1 жовтня 2008 року - 498 грн.

При цьому ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що ветеранам війни, які
мають право на отримання підвищення до
пенсії або щомісячного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" дане
підвищення проводиться за їх вибором
згідно з одним із законів.

З 01.01.08 дітям війни автоматизовано
проведено перерахунок пенсії за
нормами Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" із
змінами, внесеними Законом України
„Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" в розмірі 47
грн.

В липні 2007 року Конституційним судом
України було розглянуто справу № 1-29/2007
за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України положень деяких
статей Закону України від 09.12.06 №489 - V
„Про Державний бюджет України на 2007
рік".

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 09 липня 2007 р. №6-рп/2007
(справа про соціальні гарантії
громадян) визнано таким, що не
відповідають Конституції України ( є
неконституційними) положення пункту 12
статті 71 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік",
яким зупинено на 2007 рік дію статті 6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни" з урахуванням статті 111
цього Закону.

Відповідно до п.п. 7,21 ч.1 резолютивної
частини рішення Конституційного суду
України від 09.07.07 № 6 -рп/2007 року
положення п.12 ст.71 та ст.111 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 » рік визнано такими, що не
відповідають Конституції України",
тому втрачають чинність на підставі ч.3
вказаної резолютивної частини рішення.
Крім того, ч.2 ст. 3 зазначеного закону
передбачено, що державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені
зазначеним законом, не можуть бути
обмежені або скасовані іншими
нормативно - правовими актами.

Відповідно до вимог Закону 18.11.2004 року
№ 2195 - IV „Про соціальний захист дітей
війни", фінансування витрат, пов'язаних
з його реалізацією, здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету
України, та ніяким чином з коштів
Пенсійного фонду України, які мають
цільове призначення тільки для виплати
пенсій, які встановлено згідно з чинним
законодавством України.

Вимоги позивача стягнути на його
користь недоплачену щомісячну
соціальну допомогу потрібно
направляти не до органів Пенсійного
фонду України, а до відповідних органів
державної виконавчої влади України.

Також слід враховувати, що відповідно
до постанови КМУ від 28.12.2011 року №1381 Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення, а
саме ч.4, установити, що дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" ,
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність. Відповідно до ч.6
вищевказаної постанови встановлено, що
фінансування виплат, передбачених
пунктом 3 цієї постанови, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Вивчивши матеріали справи, суддя
вважає, що позов в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити з наступних
підстав .

Позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1
року та відповідно до Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" має статус дитини війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 09 липня 2007 р. №6-рп/2007
(справа про соціальні гарантії
громадян) визнано таким, що не
відповідають Конституції України ( є
неконституційними) положення пункту 12
статті 71 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік",
яким зупинено на 2007 рік дію статті 6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни" з урахуванням статті 111
цього Закону.

Відповідно до п.п. 7,21 ч.1 резолютивної
частини рішення Конституційного суду
України від 09.07.07 № 6 -рп/2007 року
положення п.12 ст.71 та ст.111 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік » визнано такими, що не
відповідають Конституції України",
тому втрачають чинність на підставі ч.3
вказаної резолютивної частини рішення.
Крім того, ч.2 ст. 3 зазначеного закону
передбачено, що державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені
зазначеним законом, не можуть бути
обмежені або скасовані іншими
нормативно - правовими актами.

Визнавши неконституційними вказані
положення Закону № 489-V ,
Конституційний Суд України де-факто
підтвердив визначену раніше правову
позицію, яка полягає у тому, що законом
про Державний бюджет України не можна
зупиняти дії чинних законів у частині
встановлених ними пільг, компенсацій і
гарантій, які фінансуються з бюджетів
усіх рівнів.

Однак Конституція України не містить
норм, які б встановлювали ієрархічну
залежність одних законів від інших.
Прийняті Верховною Радою України
закони є актами рівної юридичної сили.

Єдиним законом України, який
Конституція України ( 254к/96-ВР )
виокремлює серед інших, це закон про
Державний бюджет України. Зокрема,
суттєві його відмінності полягають у
тому, що згідно з Конституцією України (
254к/96-ВР ) цей закон приймається
щорічно та має визначений термін дії
(частина перша статті 96), суб'єктом
права законодавчої ініціативи щодо
цього Закону є тільки Кабінет
Міністрів України (частина друга
статті 96). Крім цього, відповідною
конституційною нормою чітко окреслено
коло питань, які можуть бути
врегульовані тільки цим законом. А
саме, виключно законом про Державний
бюджет України визначаються видатки
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків
(частина друга статті 95 Конституції
України (254к/96-ВР ).

Крім того, у зазначеному рішенні
Конституційний Суд України не
зобов'язав відповідні органи державної
влади України (Верховну Раду України,
Кабінет міністрів України) здійснити
визначення механізму відшкодування та
розроблення порядку перерахунку і
виплати зазначеного підвищення
щомісячної соціальної державної
допомоги відповідно до положень ст. 6
Закону України від 18.11.2004 року № 2195 - IV
„Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином судом встановлено, що
заявлені позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не
підлягають, відповідно до ст. 94 КАС
України витрати, пов'язані із сплатою
судового збору, відносяться на
позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст. 28 «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 99, 100, 104,
159, 162, 183-2, 256 ч.1 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України
в Дніпропетровській області про
визнання бездіяльності неправомірною
та визнання права на отримання
невиплаченої соціальної допомоги
відповідно до Закону України «Про
соціальний статус дітей війни», - в і
д м о в и т и .

Постанову може бути оскаржено до
Апеляційного адміністративного суду
через Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська протягом десяти
днів з моменту отримання копії даної
постанови.

С у д д я :

САВЧЕНКО В.О.