Справа № 2а-680/10
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Справа № 9104/18074/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області на постанову Володимирецького
районного суду Рівненської області від
26 листопада 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Володимирецькому районі
Рівненської та управління праці та
соціального захисту населення
Володимирецької районної державної
адміністрації Рівненської області про
виплату основної, додаткової пенсії та
допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 19.11.2010 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Володимирецькому районі
Рівненської області в якому просив
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Володимирецькому
районі Рівненської області провести
перерахунок та виплату недоотриманої
суми основної державної пенсії в
розмірі не менше 6 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи виходячи із
розміру 50% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та в
подальшому виплачувати основну пенсію
як інваліду ІІІ групи І категорії осіб,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, виходячи з
фактичного розміру мінімальної пенсії
за віком та щомісячну додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення Володимирецької
районної державної адміністрації
Рівненської області усунути порушення
і провести перерахунок згідно ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 4 мінімальних
заробітних плат з 2008-2010 роки,
зобов'язати в подальшому нараховувати
та виплачувати щорічну допомогу на
оздоровлення як інваліду ІІІ групи І
категорії осіб, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
щорічну допомогу на оздоровлення.

Ухвалою Володимирецького районного
суду Рівненської області від 22
листопада 2010 року адміністративний
позов за період по 19.05.2010 року - залишено
без розгляду.

Постановою Володимирецького районного
суду Рівненської області від 26
листопада 2010 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження), позов
задоволено частково, визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу пенсію у відповідності до ст.
ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 19.05.2010 року
виходячи із розрахунку шість
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 50%
встановленого законодавством розміру
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розмірів прожиткового мінімуму, для
осіб, які втратили працездатність,
встановлених чинним законодавством
протягом вказаного часу з урахуванням
фактично виплачених сум, в задоволені
решти позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
підпунктом 15, пункту 28 розділу ІІ
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
були внесені зміни до Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст. 54 зазначеного Закону було викладено
в новій редакції, в якій передбачалося,
що для інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, розмір пенсій не може бути
нижчим 120% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. В ст.
50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» було встановлено, що
місячна додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю особам, віднесеним
до категорії 1 становить 20% мінімальної
пенсії за віком. Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року було визнано таким, що не
відповідає Конституції України
положення підпункту 15 пункту 28, розділу
ІІ Закону України «Про державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
яким були внесені зміни до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській
катастрофи».

Оскільки до цього часу не приведенні у
відповідність вказані положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
у зв'язку із визнанням їх
неконституційними, та відсутністю
нормативного акту про відновлення дії
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у редакції чинній до
внесення змін, то порядок обчислення
розмірів пенсії для інвалідів, щодо
яких встановлено причинний зв'язок з
аварією на ЧАЕС залишився
неврегульованим.

Апелянт посилається на те, що згідно ч. 5
ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» порядок обчислення пенсії
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, наслідок
Чорнобильської катастрофи, а також
конкретні розмірі всіх доплат, пенсій і
компенсацій визначається Кабінетом
Міністрів України, відповідно до зміни
індексу вартості життя і підвищення
мінімальної заробітної плати. Тому,
саме Кабінет Міністрів України
уповноважений визначити конкретний
розмір доплат, пенсій, додаткових
пенсій, що передбачені вищезазначеним
законом, реалізуючи таким чином
повноважені надані п. 3 ст. 116
Конституції України, щодо забезпечення
проведення політики у сфері
соціального забезпечення. Суд першої
інстанції, всупереч нормам
матеріального права не взяв до уваги
дану норму Конституції України та
проігнорував постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року №530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» та № 654 від
16.07.2008 року «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян»
згідно з якими визначається конкретний
розмір пенсій та додаткових пенсій
призначених згідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Також апелянт вказує, що судом першої
інстанції не взято до уваги, що
постанови Кабінету Міністрів України,
в частині спірних правовідносин
неконституційними не визнавались, в
порядку адміністративного судочинства
не оскаржувались та на момент
прийняття постанови є чинними,тому
підстав для їх незастосування
відсутні.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено, що фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України, який затверджує Верховна Рада
України, а не із бюджету Пенсійного
фонду України, який затверджує Кабінет
Міністрів України.

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким в задоволені позову відмовити
повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інвалідом ІІІ
групи, інвалідність пов'язана з
наслідками аварії на ЧАЕС.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно зазначено, що у
відповідності до ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку із втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатись за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках або у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими шести мінімальних пенсій
за віком по ІІІ групі інвалідності.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам
віднесеним до I категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІІ групи - 50% мінімальної
пенсії за віком. Мінімальний розмір
пенсії за віком згідно ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму, для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законом про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Відповідно до п. 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року до ст. ст. 48, 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» внесено
зміни, які рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 року №10-рп
положення п. 28 розділу ІІ розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними). Таким
чином, з 22.05.2008 року відновлено в
повному обсязі дію ст.ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка діяла до внесення змін, у зв'язку з
чим нарахування та виплата пенсій та
допомога має здійснюватись згідно з
положенням вказаного закону.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідач зобов'язаний здійснити
перерахунок позивачу основної
державної пенсії відповідно до вимог ч.
4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до вимог ч.1 ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Однак
колегія суддів вважає, що позовні
вимоги слід задовольнити за період з
19.05.2010 року по 19.11.2011 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що розмір щорічної одноразової
допомоги позивачу визначено Кабінетом
Міністрів України, а також приймаючи до
уваги, що Закон України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» та Постанови
Кабінету Міністрів України, які
визначають порядок та розміри доплати
до пенсії особам, що проживають та
працюють на території радіологічного
забруднення, є чинними, і
неконституційними не визнавались, тому
дії відповідача в 2010 році відповідають
вимогам чинного законодавства, у
зв'язку з чим підстав для задоволення
позову в частині стягнення допомоги за
2010 рік суд першої інстанції не вбачає.

Також, колегія суддів зазначає, що не
підлягає задоволенню позов в частині
вимог про зобов'язання відповідача
виплачувати в подальшому щорічну
разову допомогу на оздоровлення,
основну та додаткову пенсію оскільки,
судовому захисту підлягає вже порушене
право, а не те, яке може бути порушене в
майбутньому.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи,
проте вбачаються підстави для його
зміни.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 2 ч.
1 ст. 198, ст. 201, ст. 203, ст. 205, ст. 207, ст. 254
КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області задовольнити частково. Змінити
постанову Володимирецького районного
суду Рівненської області від 26
листопада 2010 року у справі № 2а-680/10,
виклавши її резолютивну частину в
такій редакції.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Володимирецькому
районі Рівненської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1,
основну пенсію в розмірі шести
мінімальних пенсій за віком згідно ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
згідно ст. 50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 19 травня 2010
року по 19 листопада 2010 року з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги по 19.05.2010 року залишити
без розгляду.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин