Справа № 646/2922/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.Справа № 646/2922/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Мінаєвої
О.М.

Шевцової
Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
м.Харкова на постанову
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 12.04.2014р. по справі №
646/2922/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
м.Харкова

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
щомісячного грошового утримання,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач), звернулася до
Червонозаводського районного суду м.
Харкова з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова
(далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова
щодо відмови в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, виходячи з грошового
утримання працюючого судді на
відповідній посаді з 01.01.2013 року.

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Червонозаводському
районі м. Харкова провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90 % грошового
утримання працюючого судді на
відповідній посаді, виходячи з розміру
21924,00 грн., згідно довідки
територіального Управління Державної
судової адміністрації у Харківській
області, що складає 19731,60 грн.
щомісячно, починаючи з 03.06.2013 року до
надання нової довідки про підвищення
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді.

Постановою Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 12.04.2014
року адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова
про відмову ОСОБА_2 в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, виходячи з грошового
утримання судді, працюючого на
відповідній посаді на 01.01.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Червонозаводському
районі м. Харкова провести ОСОБА_2
перерахунок щомісячного грошового
утримання в розмірі 90% грошового
утримання працюючого судці на
відповідній посаді з 27.09.2013 року,
виходячи з розміру 21924,00 гривень згідно
довідки територіального Управління
Державної судової адміністрації у
Харківській області від 19.02.2014 року № 130
до надання нової довідки про
підвищення грошового утримання
працюючого на відповідній посаді
судді.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_2 є суддею
Комінтернівського районного суду м.
Харкова у відставці про що свідчить
копія посвідчення судді у відставці №
00717.

ОСОБА_2 вийшла у відставку в період дії
Закону України "Про статус суддів" від
15.12.1992 року. ОСОБА_2 було призначене
щомісячне довічне грошове утримання
відповідно до ст. 43 зазначеного Закону
в розмірі 90% заробітної плати судді,
працюючого на відповідній посаді.

Відповідно до постанови
Червонозаводського районного суду
міста Харкова від 18.03.2013 року, яка
залишена без змін та набрала чинності
відповідно до Ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14.08.2013 року, УПФ в
Червонозаводському районі міста
Харкова було зобов'язано провести
ОСОБА_2 перерахунок щорічного
грошового утримання в розмірі 90%
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді, виходячи з
розміру 16329,60 грн. до надання нової
довідки про підвищення грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді.

09.09.2013 року ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в
Червонозаводському районі м. Харкова з
заявою про перерахунок довічного
грошового утримання з виплатою 90%
суддівської винагороди, працюючого
суди на відповідній посаді з
відповідним стажем державної служби.

Відповідно до довідки територіального
управління Державної судової
адміністрації у Харківській області
від 19.02.2014 року № 130 розмір суддівської
грошової винагороди, яка складається з
посадового окладу та надбавки за
вислугу років, становить 21924,00 грн.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському міста
Харкова від 16.09.2013 року позивачу
відмовлено в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання з
посиланням на те, що ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 року № 24ЯЗ-УІ
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання не передбачений.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
протиправності дій Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до пп.6 пункту 2.2 частини II
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
правлінням Пенсійного фонду України
від 30.04.2002 року №8-2 зі змінами від 30.06.2011
року, управління, відповідно до
покладених на нього завдань, призначає.
здійснює перерахунок і виплачує
пенсії, щомісячне довічне грошове
утримання суддям у відставці, допомогу
на поховання та інші виплати
відповідно до чинного законодавства.

Згідно з пп. 5 пункту 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04 2011
року за № 384/2011 зі змінами від 29.11.2011
року Пенсійний фонд України,
відповідно до покладених на нього
завдань, організовує, координує та
контролює роботу головних управлінь
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь у районах,
містах і районах у містах щодо
призначення перерахунку і виплати
пенсій та щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності судді, закріплених у ч. 1
ст.126 Конституції України, є надання їм
за рахунок держави матеріального і
соціального захисту, а саме: заробітної
плати, пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання тощо, надання їм у
майбутньому статуту судді у відставці,
право якого на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.

Умови призначення і порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на момент
призначення його позивачеві
встановлювалися законом України "Про
статус суддів" та Постановою Верховної
Ради України " Про порядок введення в
дію Закону України" " Про статус суддів"
№ 2863-ХП від 15.12.1992 року.

Пункт 4 ст. 43 Закону України "Про статус
суддів", зокрема, передбачав: "Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання"

Абзацом 3 пункту 1 вищезазначеної
Постанови Верховної Ради України /в
редакції до 1 січня 2008 року/ було
встановлено, що в разі зміни заробітної
плати суддів розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці обчислюється, виходячи з
нового розміру заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу 11 "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
неконституційними:

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 року № 2453-УІ у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року;

№ 3668-УІ в частині поширення її дії на
Закон України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ;

- абзац другий пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року № 3668-УІ, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Конституційний Суд України вказав
такий порядок виконання цього рішення:

- підлягають застосуванню ч.1,2 ст. 138
Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як
такі, що не суперечать Конституції
України;

- ч.3 ст. 138 Закону № 2453 у редакції Закону
№ 3668, яка суперечить Конституції
України, не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню частина третя
статті 138 Закону № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом № 3668, а саме:
"Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання";

- перше, друге, трете речення ч. 5 ст. 138
Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що
суперечать Конституції України, не
підлягають застосуванню як такі, що
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме: "Пенсія
або щомісячне довічне грошове
утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку", та четверте речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453 зі змінами,
внесеними Законом № 3668, а саме: "Довічне
грошове утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України";

- дія статті 2 Закону № 3668 не
поширюється на Закон № 2453;

- дія абзацу другого пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону № 3668 не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання).

Згідно з положеннями статті 58
Конституції України передбачено, що
"закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи".

Колегія суддів зазначає, оскільки
Конституція України, як зазначено в її
статті 8 , має найвищу юридичну силу, а
її норми є нормами прямої дії, суди при
розгляді конкретних справ зобов'язані
застосовувати Конституцію України як
акт прямої дії.

Виходячи з норм ст.58 Конституції
України матеріальні та соціальні
гарантії позивача як судді у відставці,
які були встановлені на день його
виходу у відставку, не можуть бути
обмежені або скасовані ані новими
законами, ані внесенням змін до чинних
законів.

Виходячи з аналізу вищевикладених норм
Закону України УІ "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668
та правових позицій Конституційного
Суду України, колегія суддів вважає, що
обмеження щомісячного довічного
грошового утримання максимальним
розміром, встановленим цим Законом, не
може бути поширене на позивача як суддю
у відставці, оскільки: виплата
щомісячного довічного грошового
утримання призначалася ОСОБА_2
відповідно до Закону України "Про
статус суддів" від 15.12.1992 року, а не
відповідно до Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010
року, на який йде посилання у пункті 1
статті 2 розділу І Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" ; щомісячне довічне грошове
утримання призначено ОСОБА_2 до
набрання чинності Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи".

Оскільки, на день виходу позивача у
відставку, умови і порядок призначення,
виплати та перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці передбачали, що за кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, колегія суддів доходить
висновку, що вимога ОСОБА_2 стосовно
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, виходячи саме із 90
процентного розміру заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, є законною.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 12.04.2014 року відповідає
вимогам ст. 159 КАС України, а тому
відсутні підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків, щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 12.04.2014р. по
справі № 646/2922/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Шевцова Н.В.