Справа № 818/541/14
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 р. Справа № 818/541/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Сумської митниці Міндоходів на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 19.03.2014р.
по справі № 818/541/14

за позовом Сумської митниці
Міндоходів

до Начальника відділу Державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції П'ятниця С.М. ,
Відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції

про визнання дій протиправними,
визнання незаконною та скасування
постнови, зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Сумська митниця Міндоходів звернулась
до суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції, Начальника ВДВС
Сумського МУЮ Пятниці С.М в якому
просила суд: зобов'язати Відділ
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції вчинити
дії щодо відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом -
постановою Ковпаківського районного
суду міста Суми від 30 жовтня 2012 р. у
справі № 1806/12182/12; визнати незаконною та
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС СМУЮ про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
документа ВП № 40361266 від 16 жовтня2013 р.;
визнати незаконними дії начальника
ВДВС СМУЮ Пятниці С.М. щодо не
скасування постанови державного
виконавця від 16 жовтня 2013 р. ВП № 40361266,
яке суперечить закону та не
зобов'язання державного виконавця
відкрити виконавче провадження за
пред'явленим виконавчим документом.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 19 березня
2014 р. позовні вимоги задоволені
частково, а саме: визнано незаконною та
скасовано постанову державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
документа ВП № 40361266 від 16 жовтня 2013 р. В
іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 19
березня 2014 р. в частині відмови у
задоволенні позову та прийняти нове
судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Закону України «Про
виконавче провадження», КАС України та
не відповідність висновків суду
обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено,
що 18 березня 2013 р. Сумською митницею до
ВДВС СМУЮ подано заяву про направлення
виконавчого документа для здійснення
примусового виконання, за результатами
розгляду якої старшим державним
виконавцем ВДВС СМУЮ Гурою Д.В.
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
11 лютого 2013 р. ВП № 36772850, яка була
оскаржена Сумською митницею до
Сумського окружного адміністративного
суду.

22 липня 2013 р. Сумським окружним
адміністративним судом прийнято
постанову, якою визнано протиправною
та скасовано постанову ВДВС СМУЮ від 11
лютого 2013р. ВП №36772850 (а.с. 25-27).

За результатами апеляційного
оскарження постанови Сумського
окружного адміністративного суду від 22
липня 2013 р. по справі №818/6106/13-а
Харківським апеляційним
адміністративним судом прийнято
рішення, яким апеляційну скаргу ВДВС
СМУЮ залишено без задоволення, а
постанову Сумського окружного
адміністративного суду - без змін.

14 жовтня 2013 року постанову
Ковпаківського районного суду міста
Суми від 30 жовтня 2012 року по справі №
1806/12182/12 позивачем повторно направлено
до ВДВС СМУЮ.

16 жовтня 2013 р. ВП №40361266 головним
державним виконавцем ВДВС СМУЮ Гурою
Д.В. прийнято постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови
Ковпаківського районного суду міста
Суми № 1806/12182/12 від 30 жовтня 2012 р. про
стягнення з ОСОБА_4 вартості товару,
загальною вартістю 70719,99 грн.

Позивач, не погодившись із
змістом зазначеної постанови, направив
до начальника ВДВС СМУЮ скаргу на дії
державного виконавця (а.с. 18-22).

Постановою начальника ВДВС СМУЮ
від 23 грудня 2013 р. відмовлено в
задоволенні вимог Сумської митниці
Міндоходів щодо скасування постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 40361266 від 16 жовтня 2013
року та в задоволенні вимог щодо
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом - постановою
Ковпаківського районного суду міста
Суми у справі № 1806/12182/12 (а.с. 16-17).

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржувана постанова є такою,
що прийнята з порушенням ст. ст. 18, 19
Закону України «Про виконавче
провадження», у зв'язку з чим зазначена
постанова є протиправною та підлягає
скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні інших
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні
позовної вимоги про зобов'язання
вчинити дії щодо зобов'язання
відповідача вчинити дії щодо
відкриття виконавчого провадження,
суд першої інстанції виходив з того,
відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», відкриття
виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
напису є виключною компетенцією
державного виконавця.

Щодо позовної вимоги про визнання
незаконними дій начальника ВДВС СМУЮ
Пятниці С.М. щодо не скасування
постанови державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та не зобов'язання
державного виконавця відкрити
виконавче провадження, суд першої
інстанції відмовляючи в задоволенні
цієї позовної вимоги виходив з того,
що постанова від 23 грудня 2013 р., яка
прийнята начальником ДВС за
наслідками розгляду скарги Сумської
митниці Міндоходів не може бути
оскаржена в судовому порядку, так як в
силу ст.82 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі незгоди з
постановою державного виконавця
позивач наділений правом на
оскарження даного рішення
безпосередньо до суду.

Колегія суддів частково не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
крім іншого зобов'язаний здійснювати
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Судовим розглядом встановлено, що
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження стала
відсутність ідентифікаційного номеру
боржника, чим недотримано вимоги ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з чим, державний
виконавець, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження", відмовив у відкритті
виконавчого провадження.

Статтею 18 Закону України "Про
виконавче провадження" визначені
вимоги до виконавчого документа. При
цьому пунктами 1, 2, 4, 5, 6 ч.1,2 зазначеної
статті визначені обов'язкові вимоги до
виконавчого документа.

Пунктом 3 частини 1 статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що у виконавчому
документі повинні міститися дані, які
ідентифікують особу боржника та
стягувача, зокрема, повне найменування
(для юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно того, що посилання
відповідача на те, що при винесенні
постанови Сумській митниці не були
відомі дані щодо індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника
обґрунтовані, а тому позивач, приймаючи
постанову по справі про порушення
митних правил, не мав законних підстав
зазначати такий номер у постанові.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою зокрема і постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Згідно до статей 18, 19 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення. У
виконавчому документі зазначається,
зокрема, індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника за
наявності.

Відповідно частиною 2 статті 19 Закону
України "Про виконавче провадження", у
заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач в п р а в і
зазначити відомості, що ідентифікують
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню рішення, а також шляхи
отримання ним коштів, стягнутих з
боржника.

Зазначеною статтею встановлено
право стягувача зазначати
ідентифікаційний номер боржника, але
не обов'язок. Посилання державного
виконавця на відсутність у виконавчому
документі ідентифікаційного номеру
боржника не може бути правовою
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно того, що
оскаржувана постанова, прийнята з
порушенням вимог ст. ст. 18, 19 Закону
України "Про виконавче провадження", а
тому є протиправною та такою, що
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 вказаного Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Посилання державного виконавця на
відсутність у виконавчому документі
ідентифікаційного номеру боржника не
може бути правовою підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження, так як в постанові судді
Ковпаківського районного суду м. Суми,
яка є виконавчим документом, зазначені
всі необхідні відомості, які
ідентифікують боржника.

Враховуючи викладене, колегія
суддів зазначає, що виконавчий
документ - постанова Ковпаківського
районного суду м. Суми від 30 жовтня 2012
року у справі № 1806/12182/12, пред'явлений до
виконання, відповідає встановленим
вимогам Закону та має бути прийнятий
державним виконавцем до провадження, у
звзку з чим, постанова суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог позивача в
частині зобов'язання Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції вчинити дії щодо
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом - постановою
Ковпаківського районного суду міста
Суми від 30 жовтня 2012 року у справі №
1806/12182/12 підлягає скасуванню з
прийняттям в цієї частині нової
постанови про задоволення цій частини
позовних вимог.

Відповідно до ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження", рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб ДВС
можуть бути оскаржені стягувачем та
іншими учасниками виконавчого
провадження (крім боржника) до
начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня або до
суду.

Таким чином, у разі незгоди з рішенням
державного виконавця, стягувач має
право оскаржити його або до начальника
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець
або до суду. Обравши процедуру
оскарження дій, рішення державного
виконавця до начальника відділу ДВС
позивач вжив фактично заходи щодо
адміністративного оскарження рішення
державного виконавця, що вважається
процедурою досудового врегулювання
спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Закону України
"Про виконавче провадження", начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень м а є п р а в о у
разі, якщо вони суперечать вимогам
закону, своєю постановою скасувати
постанову або інший процесуальний
документ (або їх частину), винесені у
виконавчому провадженні державним
виконавцем, визнати недійсним
складений державним виконавцем акт,
зобов'язати державного виконавця
провести виконавчі дії в порядку,
встановленому цим Законом.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно того, що позовні
вимоги позивача в частині визнання
незаконними дій начальника ВДВС СМУЮ
П’ятниці С.М. щодо не скасування
постанови державного виконавця від 16
жовтня 2013 року ВП № 40361266, яке
суперечить закону та не зобов'язання
державного виконавця відкрити
виконавче провадження за пред'явленим
виконавчим документом не підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду в цій частині
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці
Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 19.03.2014р. по
справі № 818/541/14 скасувати в
частині відмови у задоволенні
позовних вимог Сумської митниці
Міндоходів про зобов'язання Відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції вчинити
дії щодо відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом -
постановою Ковпаківського районного
суду міста Суми від 30 жовтня 2012 року у
справі № 1806/12182/12.

В цій частині прийняти нову
постанову, якою зобов'язати Відділ
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції вчинити
дії щодо відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом -
постановою Ковпаківського районного
суду міста Суми від 30 жовтня 2012 р. у
справі № 1806/12182/12.

В іншій частині постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 19 березня 2014 р. по справі №
818/541/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.