Справа № 820/7053/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.Справа № 820/7053/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
14.05.2014р. по справі № 820/7053/14

за позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Державного підприємства
"Південна залізниця"

про стягнення санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Харківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
(далі - Фонд, позивач), звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного підприємства "Південна
залізниця" (далі - ДП "Південна
залізниця", відповідач) про стягнення з
відповідача адміністративно -
господарських санкцій за незайняті
робочі місця, призначені для
працевлаштування інвалідів, в сумі
31545146,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.05.2014 р. у
задоволенні адміністративного позову
Харківського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів -
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятою постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на п.3 ст. 18,
п. 3 ст. 19 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів" та
вказує, що на підприємство
покладається обов'язок по створенню,
виділенню та самостійному
працевлаштуванню інвалідів.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем подано до Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів "Звіт
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів" за 2013 рік форми № 10-ПІ,
відповідно до якого середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу в 2013 році становила
43835 осіб, з них: середньооблікова
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства,
встановлена інвалідність - 1089 осіб, а
також кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог статті 19 Закону України „Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні - 1753 особи.

На думку позивача, відповідачем не
виконано норматив робочих місць з
працевлаштування інвалідів у
кількості 664 особи. Середньорічна
заробітна плата штатного працівника за
2013 рік становила 47507,75 грн., тому сума
адміністративно-господарських санкцій
становить 31545146,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем були виконані вимоги
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" щодо
прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Статтею 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" встановлено, що забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється
переважно на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 19 вищевказаного
закону для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Статтею 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" передбачено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Аналіз вищевказаних норм закону дає
підстави дійти висновку, що на
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю покладено обов'язок,
по-перше: виділити та створювати робочі
місця для працевлаштування інвалідів;
по-друге: надавати державній службі
зайнятості інформацію, необхідну для
організації працевлаштування
інвалідів, і звітувати Фонду
соціального захисту інвалідів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України; по-третє:
якщо середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, сплатити
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції.

При цьому обов'язок підприємства щодо
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
підбирати і працевлаштовувати
інвалідів на створені робочі місця.
Такий обов'язок покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині 1 ст. 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".

Крім того, з аналізу вищезазначених
норм законодавства вбачається, що
обов'язок виконання нормативу для
працевлаштування інвалідів покладено
на юридичну особу, а не на його
відокремлені підрозділи (філії,
представництва тощо).

Відповідно до статті 64 Господарського
кодексу України (далі - ГК України):

1. Підприємство може складатися з
виробничих структурних підрозділів
(виробництв, цехів, відділень, дільниць,
бригад, бюро, лабораторій тощо), а також
функціональних структурних
підрозділів апарату управління
(управлінь, відділів, бюро, служб тощо).

2. Функції, права та обов'язки
структурних підрозділів підприємства
визначаються положеннями про них, які
затверджуються в порядку, визначеному
статутом підприємства або іншими
установчими документами.

3. Підприємство самостійно визначає
свою організаційну структуру,
встановлює чисельність працівників і
штатний розпис.

4. Підприємство має право створювати
філії, представництва, відділення та
інші відокремлені підрозділи,
погоджуючи питання про розміщення
таких підрозділів підприємства з
відповідними органами місцевого
самоврядування в установленому
законодавством порядку. Такі
відокремлені підрозділи не мають
статусу юридичної особи і діють на
основі положення про них,
затвердженого підприємством.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2013
році до складу ДП «Південна залізниця»
входило 127 відокремлених підрозділів
без статусу юридичної особи, що
розташовані на території 7 областей
України: Харківської, Полтавської,
Сумської, Чернігівської, Донецької,
Луганської, Кіровоградської та
Автономної Республіки Крим.

Відокремлені підрозділи, на підставі
делегованих залізницею повноважень,
самостійно працевлаштовували
працівників, надавали щомісячно
відповідну звітність у місцеві центри
зайнятості за місцем їх розташування.

Відповідальність за виконання вимог
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів» покладається
на юридичну особу, тобто ДП «Південна
залізниця».

Матеріалами справи підтверджено, що
норматив створення робочих місць, що
передбачений для працевлаштування
інвалідів, був виконаний за рахунок
відокремлених підрозділів залізниці,
де умови праці дозволяють працювати
інвалідам відповідно до Закону України
«Про охорону праці».

Так, у 2013 році до центрів зайнятості
щомісячно подавали статистичну
звітність по формі № 3-ПН "Звіт про
наявність вакансій": Управління
Південної залізниці,
Інформаційно-обчислювальний центр,
Харківська дистанція зв'язку,
Лозівська дистанція сигналізації та
зв'язку, Основ'янська дистанція
сигналізації та зв'язку, Полтавська
дистанція сигналізації та зв'язку,
Сумська дистанція сигналізації та
зв'язку, Кременчуцька дистанція
сигналізації та зв'язку, Гребінківська
дистанція сигналізації та зв'язку,
Куп'янська дистанція сигналізації та
зв'язку, вагонне вантажне депо
Харків-Сортувальний, вагонне депо
Основа, вагонне депо Кременчук, вагонне
депо Куп'янськ, експлуатаційне вагонне
депо Куп'янськ (створено з 01.04.2013),
Основ'янське будівельно-монтажне
експлуатаційне управління, Сумське
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління, Кременчуцьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління, Люботинське
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління, вокзал
Харків-пасажирський, вокзал
Полтава-Південна, Харківська вагонна
дільниця №1, Полтавська вагонна
дільниця, Сумська вагонна дільниця,
Куп'янська дирекція залізничних
перевезень, станція
Куп'янськ-Сортувальний, Харківський
центр професійної освіти (м. Люботин),
Спортивний комплекс «Локомотив» ім.
Героя України Г.Кірпи (м. Харків).
моторвагонне депо «Харків»,
моторвагонне депо Полтава,
моторвагонне депо Люботин, Харківська
дистанція електропостачання, Сумська
дистанція електропостачання,
Полтавська дистанція
електропостачання, Куп'янська
дистанція електропостачання,
Лозівська дистанція
електропостачання, Основ'янська
дистанція електропостачання,
Кременчуцька дистанція
електропостачання, електровозне депо
Харків-«Жовтень», локомотивне депо
Основа, локомотивне депо Полтава,
локомотивне депо Кременчук,
локомотивне депо Ромни, локомотивне
депо Смородине (Сумська обл. м.
Тростянець), локомотивне депо Лозова,
локомотивне депо Харків-Сортувальний,
локомотивне депо Гребінка, локомотивне
депо Куп'янськ, Харківська дистанція
колії, Лозівська дистанція колії,
Ізюмська дистанція колії, Основ'янська
дистанція колії, Сумська дистанція
колії, Смородинська дистанція колії
(Сумська обл., м. Тростянець),
Люботинська дистанція колії,
Полтавська дистанція колії,
Кременчуцька дистанція колії,
Роменська дистанція колії,
Куп'янськ-Вузлова дистанція колії,
Куп'янськ-Південна дистанція колії,
Гребінківська дистанція колії,
Прилуцька дистанція колії,
Харків-Сортувальна колійна машинна
станція №131, Полтавська колійна
машинна станція №132, Куп'янська колійна
машинна станція №133, Люботинська
колійна машинна станція №213, Центр
механізації колійних робіт (Полтава, с.
Копили), Колійна машинна станція по
ремонту земляного полотна (Сумська обл.
м. Тростянець), Колійний
ремонтно-механічний завод (Сумська
обл., м. Білопілля), Кременчуцький
рейкозварювальний поїзд №11,
Харківська дистанція захисних
лісонасаджень, Сумська дистанція
захисних лісонасаджень, Лубенська
дистанція захисних лісонасаджень,
Куп'янська дистанція захисних
лісонасаджень, Мостобудівний поїзд №8
(м. Харків), Харківський загін
воєнізованої охорони, Полтавський
загін воєнізованої охорони, Сумська
дирекція залізничних перевезень,
Харківська дирекція залізничних
перевезень, станція
Харків-Пасажирський, станція Основа,
станція Харків-Сортувальний,
Полтавська дирекція залізничних
перевезень, станція Гребінка, станція
Кременчук, станція Полтава-Південна (т.
3 а.с. 40 - т. 15 а.с. 152).

Зазначене свідчить про виконання ДП
"Південна залізниця" належного
інформування відповідних центрів
зайнятості про наявність вільних
робочих місць на підприємстві та
потребу в направленні йому центром
зайнятості інвалідів для
працевлаштування, що також
підтверджується листом Харківського
міського центру зайнятості від 25.04.2014
року № ХМЦЗ-03-11372, в якому, крім того,
зазначено, що протягом 2013 року до
Управління Південної залізниці не було
направлено жодної особи з обмеженими
фізичними можливостями. У вказаному
листі також не зазначено про відмову
відповідача у працевлаштуванні осіб з
обмеженими фізичними можливостями за
результатами направлень центру
зайнятості. Звіти з вказанням вакансій
для інвалідів надавались Управлінням
Південної залізниці по відокремленому
структурному підрозділу Господарська
служба Південної залізниці. Копії
звітів надані листом від 08.04.2014 р. №
ХМЦЗ-03-9380 (т. 15 а.с. 154-243, т. 16 а.с. 1-12).

Факт створення відповідачем
необхідної кількості робочих місць для
працевлаштування інвалідів, що
визначена Законом України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», підтверджується штатними
розписами.

Викладене свідчить про виконання
відповідачем вимог щодо створення
робочих місць відповідно до
нормативів, встановлених ст. 19 Закону
України „Про основи соціальної
захищеності інвалідів", та належне
інформування центру зайнятості про
наявність вільних робочих місць на
його підприємстві та потребу у
направленні йому центром зайнятості
інвалідів для працевлаштування.

Згідно з ч.1 ст. 217 ГК України
господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки.

Відповідно до ч.1 ст. 218 ГК України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 наведеної статті
встановлено, зокрема, що учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для пропущення
господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу
України передбачено, що за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Таким чином,
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до учасника
господарських відносин за порушення
ним правил, встановлених законодавчими
актами, при наявності в діях суб'єкту
господарювання вини у вчиненні такого
порушення та якщо ним не приймались
заходи, спрямовані на недопущення
господарського правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що
відповідачем були виконані вимоги
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" щодо
прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують з підстав,
наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.05.2014р.
по справі № 820/7053/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.