Справа № 820/3804/14
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.Справа № 820/3804/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Городової А.О.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Карамишева
Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р. по
справі № 820/3804/14 за позовом ОСОБА_1 до
Харківського міського центру
зайнятості про визнання дій
протиправними,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківського міського центру
зайнятості (далі по тексту - відповідач,
ХМЦЗ) в якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просить суд: визнати
протиправними дії Харківського
міського центру зайнятості, пов'язані з
пред'явленням до ОСОБА_1 через лист -
претензію, наказу та акта, вимог про
повернення грошових коштів, виплачених
в якості допомоги по безробіттю і
дотації в сумі 15816 грн. 66 коп.;
встановити відсутність у Харківського
міського центру зайнятості
повноважень на пред'явлення до ОСОБА_1
вимог про повернення грошових коштів,
виплачених в якості допомоги по
безробіттю і дотації в сумі 15816 грн. 66
коп.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р.
було відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1 до Харківського міського
центру зайнятості про визнання дій
протиправними.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на невірне
застосування норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р. та
прийняти нове судове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 двічі перебував на обліку в
службі зайнятості як безробітний, а
саме: ОСОБА_1 звертався за сприянням у
працевлаштуванні до
Червонозаводського районного центру
зайнятості, правонаступником якого є
Харківський міський центр зайнятості,
що підтверджується копіями наказів
Харківського обласного центру
зайнятості від 05.11.2008 року № 452 «Про
створення Харківського міського
центру зайнятості», від 10.03.2009 р. № 88
«Про внесення змін до наказу №444 від
03.11.2008 р. «Про припинення діяльності
Харківського міськрайонного,
Дзержинського, Жовтневого,
Ленінського, Орджонікідзевського та
Червонозаводського районних центрів
зайнятості м. Харкова», Положення про
Харківський міський центр зайнятості,
затвердженого 09.02.2011 року та
зареєстрованого виконавчим комітетом
Харківської міської ради 13.09.2011 р.,
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 18517570 станом на
11.04.2014 р.

Так, 21.05.2004 р., Червонозаводським
районним центром зайнятості ОСОБА_1 був
зареєстрований як шукаючий роботу з
відкриттям персональної картки за №
НОМЕР_1.

За заявою позивача від 28.01.2004 р., у якій
він зазначає, що не зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності,
ОСОБА_1 був наданий статус безробітного
та, відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", "Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності", призначена виплата
допомоги по безробіттю як
застрахованій особі, з урахуванням
страхового стажу, на період з 28.05.2004 р.
по 22.05.2005 р.

Позивач був знятий з обліку в
Червонозаводському районному центрі
зайнятості з 28.12.2004 р., у зв'язку з
працевлаштуванням на дотаційне робоче
місце.

Вдруге, ОСОБА_1 звернувся за сприянням у
працевлаштуванні до
Червонозаводського районного центру
зайнятості 03.08.2006 р. Позивач був
зареєстрований з відкриттям
персональної картки № 8030002.

Також, відповідно до заяви відповідача
від 10.08.2006 р., у якій ОСОБА_1 зазначає, що
не зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, йому був
наданий статус безробітного з 10.08.2006 р.,
з призначенням допомоги по безробіттю
як застрахованій особі, з урахуванням
страхового стажу, на період з 10.08.2006 р.
по 04.08.2007 р.

Водночас, 10.08.2006 р. ОСОБА_1 особисто було
підписано попередження
Червонозаводського районного центру
зайнятості про те, що згідно ст. 1 Закону
України «Про зайнятість населення»,
громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців,
осіб зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю та
члени кооперативів, належать до
категорії зайнятого населення і не
можуть перебувати на обліку в службі
зайнятості.

Позивач був знятий з обліку в
Червонозаводському районному центрі
зайнятості з 26.04.2007 р., у зв'язку з
працевлаштуванням на дотаційне робоче
місце.

ОСОБА_1 на час звернення до
Червонозаводського районного центру
зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні був зареєстрований
як суб'єкт підприємницької діяльності.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п. 6 ст. 10 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №1533-ІІІ від 02.03.2000 року
функції виконавчої дирекції Фонду
виконує центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері зайнятості населення та трудової
міграції, та його територіальні органи,
що здійснюють свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
зайнятість населення" та цього Закону.
Керівник центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, входить до складу
правління Фонду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 вищевказаного Закону
передбачено, що кошти Фонду
використовуються на виплату
забезпечення та надання соціальних
послуг, передбачених статтею 7 цього
Закону, фінансування заходів,
передбачених статтею 7 1 цього Закону.

Згідно з п.п.1.2, 1.3 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000 р.
№307, допомога по безробіттю, у тому
числі одноразова її виплата для
організації безробітними
підприємницької діяльності надається
застрахованим та незастрахованим
особам, визнаним у встановленому
порядку безробітними. Допомога по
безробіттю призначається центрами
зайнятості, на які покладено функції
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, за
місцем перебування безробітного на
обліку і виплачується в установленому
порядку через банківські установи.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення" від 01.03.1991
року №803-ХІІ (в редакції від 07.02.2002 р., що
діяла на час вчинення правовідносин)
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Підпунктом "б" пункту 3 статті 1 Закону
"Про зайнятість населення" передбачено,
що до зайнятого населення належать
громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців,
осіб, зайнятих індивідуальною
трудовою діяльністю, творчою
діяльністю, члени кооперативів,
фермери та члени їх сімей, що беруть
участь у виробництві.

Зі змісту п.18 ч. 2 ст. 22 Закону України
№5067-VI випливає, що центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, його
територіальні органи відповідно до
покладених на них завдань щодо
проведення розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади у сфері соціальної
політики, центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, та
Пенсійним фондом України. Таке
розслідування здійснюється шляхом
звіряння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних центрального органу виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну податкову і митну
політику, та Пенсійного фонду України,
а у разі потреби - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників.

Згідно до приписів п.2 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
наказом Державної податкової
адміністрації України від 13.02.2009 року №
60/62, розслідування здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Відповідно до п.2 Положення про порядок
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, виплати допомоги по
безробіттю, а також умови подання
матеріальної допомоги в період
професійної підготовки та
перепідготовки, яке затверджене
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.04.1998 року №578 (у редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
незайняті громадяни, інваліди та
пенсіонери, які звертаються до
державної служби зайнятості за
сприянням у працевлаштуванні,
підлягають реєстрації у цій службі. Під
час реєстрації кожна особа самостійно
або із застосуванням автоматизованої
системи за допомогою працівника
державної служби зайнятості заповнює
картку персонального обліку
громадянина, який шукає роботу
(безробітного) і особистим підписом
підтверджує достовірність внесених до
неї даних та ознайомлюється з пам'яткою
"Ваші права - Ваші обов'язки". Форма
зазначеної картки персонального
обліку затверджується Мінпраці.

Відповідно до п.59 Положення про порядок
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, виплати допомоги по
безробіттю, а також умови подання
матеріальної допомоги в період
професійної підготовки та
перепідготовки, яке затверджене
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.04.1998р. №578 (Далі - Положення №578)
громадяни, зареєстровані у
встановленому порядку державною
службою зайнятості як безробітні, які
отримали право на одержання виплати
допомоги по безробіттю та виявили
бажання займатися підприємницькою
діяльністю, мають право на отримання
всієї суми допомоги по безробіттю (або
неотриманого залишку цієї допомоги) за
весь визначений законодавством
період її виплати одноразово.

Відповідно до п.64 Положення №578 після
одноразової виплати безробітному
допомоги по безробіттю він знімається
з обліку як працевлаштований.

Згідно з вимог "Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним", затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, наказом
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 року №60/62,
розслідування здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.
Перевірка проводиться районними,
міськрайонними, міськими та районними
у містах центрами зайнятості, на які
покладено виконання функцій робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, за місцем
реєстрації роботодавця як платника
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування на випадок
безробіття у разі, коли подані
застрахованою особою документи дають
їй право на одержання допомоги по
безробіттю відповідно до частини
першої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". Рішення щодо проведення
перевірки приймається керівником
центру зайнятості. Харківським міським
центром зайнятості було проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

Пунктом 6 Порядку №60/62 від 13.02.2009 року
передбачено, що у разі встановлення
центром зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з дня
їх призначення повертаються особою
відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Рішення про повернення коштів особою
чи роботодавцем оформлюється наказом.
Протягом двох робочих днів після
прийняття рішення центр зайнятості
надсилає особі чи роботодавцю
рекомендованим листом повідомлення
про необхідність протягом 15
календарних днів з дня отримання
повідомлення повернути незаконно
виплачені кошти (п. 7 Порядку №60/62).

Судом першої інспекції було
встановлено та не спростовано у суді
апеляційної інстанції, що керуючись
приписами п. 6, 7 "Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним", затвердженого спільним
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України то
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 року №60/62 та на
підставі акту розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 31.07.2013 року №89-ФОП,
Харківським міським центром
зайнятості від 13.02.2014 року видано наказ
№309 про повернення коштів виплачених
ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за
періоди з 28.05.2004 р. по 27.12.2004 р. в сумі 741,87
грн., з 08.11.2006 р. по 25.04.2007 р. в сумі 1509,67
грн. та коштів відшкодованих як
дотації на створення додаткових
робочих місць в сумі 13565, 12 грн. (а.с. 9).

Вказаний наказ разом з
листом-претензією №ХМЦЗ-02-3517-22/14 від
14.02.2014 року про повернення коштів у сумі
15816,66 грн. (а.с. 8) було направлено
позивачу.

Пунктом 2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Стаття 7 Закону № 1533 визначає, що
видами забезпечення за цим Законом є:
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітним підприємницької
діяльності; допомога по частковому
безробіттю; допомога на поховання у
разі смерті безробітного або особи, яка
перебувала на його утриманні. Видами
соціальних послуг за цим Законом та
Законом України "Про зайнятість
населення" є: професійна підготовка або
перепідготовка, підвищення
кваліфікації у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, у тому числі
в навчальних закладах державної служби
зайнятості, на підприємствах, в
установах, організаціях;
профорієнтація; пошук підходящої
роботи та сприяння у працевлаштуванні,
у тому числі шляхом організації
громадських робіт для безробітних у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України; надання
роботодавцям, які працевлаштовують
громадян, зазначених у частині першій
статті 14 Закону України "Про зайнятість
населення", компенсації відповідно до
статті 26 Закону України "Про зайнятість
населення"; надання роботодавцям -
суб'єктам малого підприємництва, які
працевлаштовують безробітних,
компенсації відповідно до статті 27
Закону України "Про зайнятість
населення"; надання громадянам віком
старше 45 років, страховий стаж яких
становить не менше 15 років, ваучера для
підтримання їх конкурентоспроможності
шляхом перепідготовки, спеціалізації,
підвищення кваліфікації за професіями
та спеціальностями для пріоритетних
видів економічної діяльності;
інформаційні та консультаційні
послуги, пов'язані з працевлаштуванням.

Відповідно до п.2 "Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних" затвердженого Постановою
КМ України № 219 від 14.02.2007 р. під час
проведення реєстрації кожна особа за
допомогою працівника центру
зайнятості заповнює із застосуванням
автоматизованої системи картку особи,
що звернулася до центру зайнятості
(далі - картка), у якій зазначаються
особисті дані особи (прізвище, ім'я та
по батькові; зареєстроване місце
проживання; число, місяць та рік
народження, ідентифікаційний номер),
останнє місце роботи або вид
діяльності, що визначений частиною
третьою статті 1 Закону України "Про
зайнятість населення", підстава
припинення трудових відносин
відповідно до запису в трудовій книжці
або підстава припинення іншого виду
діяльності, що підтверджено
документально, і засвідчує особистим
підписом достовірність внесених до
картки даних та ознайомлюється з
пам'яткою "Ваші права - Ваші обов'язки".
Форму картки та пам'ятки затверджує
Мінпраці.

Так, розслідуванням страхового випадку
та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" був встановлений факт того,
що позивач будучи зареєстрованою на
обліку як безробітний з 21.05.2004 р. по
28.12.2004 р. та з 03.08.2006 р. по 26.04.2007 р. був
одночасно зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності з 27.06.2002 р.
За результатами проведеного
розслідування складений акт № 30 від
12.02.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, та
не заперечується позивачем по справі,
ОСОБА_1 з 27.06.2002 р. був зареєстрований як
фізична особа - підприємець, станом на
12.02.2014 р. провадження підприємницької
діяльності знаходиться в стані
припинення.

Таким чином, як було встановлено судом
першої інстанції та підтверджено судом
апеляційної інстанції відповідачем у
заяві про надання статусу безробітного
з виплатою допомоги по безробіттю
вказані недостовірні відомості про те,
що він не є зареєстрованою як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Колегія судів зазначає, що в порушення
вищевказаних вимог законодавства про
зайнятість населення відповідач не
повідомила центр зайнятості про те, що
під час перебування на обліку як
безробітний, він був зареєстрований
підприємцем.

Таким чином судом першої інстанції
було вірно встановлено, що під час
реєстрації у центру зайнятості позивач
приховав відомості, які вплинули на
надання йому статусу безробітного та
виплати матеріального забезпечення та
дотації на створення додаткових
робочих місць , а саме факт того, що він
відноситься до категорії зайнятого
населення та отримав кошти в розмірі
15816 грн. 66 коп. без достатніх правових
підстав.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р. по
справі № 820/3804/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений
20.06.2014 р.