Справа № 805/16586/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/6944/14

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Торезі Донецької області
про скасування вимоги, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м.
Торезі Донецької області на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року та постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 3 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач - ФОП ОСОБА_1
звернулася до суду першої інстанції з
позовом, в якому просила визнати
протиправною дії відповідача щодо
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та скасувати вимогу
відповідача - УПФ України у м. Торезі
Донецької області №
Ф-114-у від 09.08.2013 року про сплату
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 3 грудня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року, адміністративний позов
задоволено частково, а саме визнано
протиправною та скасовано вимогу
відповідача № Ф-114-у від 09.08.2013 року.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позивач є
пенсіонером, з урахуванням чого має
передбачене ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» право на
звільнення від сплати єдиного внеску.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що ухвалені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

У доводах касаційної скарги,
відповідач зазначає, що на позивача не
розповсюджуються пільги передбачені ч.
4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
оскільки йому призначена пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, а тому
вимога про сплату боргу № Ф-114-у від
09.08.2013 року не підлягає скасуванню.

Судами попередній інстанцій
встановлено наступні обставини.

26.11.2002 року позивачу була призначена
пенсія за віком на загальних підставах,
що підтверджується протоколом 7211 та
пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1
(а.с. 10, 26, 27).

10.03.2005 року за заявою позивача їй був
призначений інший вид пенсії «по
втраті годувальника» (а.с. 28, 33).

10.01.2012 року позивач набула статусу
фізичної особи-підприємця (а.с. 8).

12.01.2012 року позивач була взята на облік
у відповідача за реєстраційним номером
05-52-11-7123 (а.с. 25).

30.05.2012 року позивачу було видано
«Свідоцтво платника єдиного податку»
(а.с. 9).

09.08.2013 року відповідачем винесена
вимога про сплату недоїмки № Ф-114-у про
сплату позивачем недоїмки з єдиного
внеску станом на 09.08.2013 року в сумі 6588,15
гривень (а.с. 11).

21.09.2013 року позивачка отримала
зазначену вимогу, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
(зворотній бік а.с. 32).

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступних мотивів.

Право жінок на пенсію за віком, що
передбачене статтею 12 Закону України
від «Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-ХІІ) та частиною першою
статті 26 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI (далі
Закон № 2464-VI) у редакціях, чинних на час
вчинення спірних відносин,
пов'язується, зокрема, з досягненням 55
років.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464-VI платником єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI, платниками
єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
Закону № 2464-VI (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI,
які набули чинності 6 серпня 2011 року),
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 1 Закону № 2464-VI
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» 1058-IV (далі - Закон 1058-VI)
пенсіонер - це особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримуюсь пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Зазначеним Законом 1058-VI передбачені
такі види пенсійних виплат, як пенсія
за віком, пенсія у зв'язку з втратою
годувальника та пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства).

Як правильно встановлено судами
попередніх інстанцій, позивач отримує
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсія у
зв'язку з втратою годувальника та
пенсія за віком чи по інвалідності є
окремими видами трудових пенсій.

На підставі аналізу зазначених норм
права суд касаційної інстанції вважає,
що ФОП, яким призначено пенсію у зв'язку
з втратою годувальника відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і які обрали спрощену
систему оподаткування, не звільняються
від сплати за себе єдиного внеску на
підставі частини четвертої статті 4
Закону № 2464-VІ. Тобто, від сплати за себе
єдиного внеску звільняються лише ті
ФОП, які обрали спрощену систему
оподаткування і які отримують пенсію
за віком чи є інвалідами.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постановах Верховного Суду України
від 15.04.2014 року № 21-59а14 та № 21-70а14, від
13.05.2014 року № 21-74а14.

Враховуючи наведене, суд касаційної
інстанції вважає, що фізичні особи -
підприємці, які отримують пенсію у
зв'язку з втратою годувальника
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» не
звільняються від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а тому в
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або проведення
додаткової перевірки доказів,
обставини встановлені повно та
правильно, але допущена помилка в
застосуванні норм матеріального права,
суд касаційної інстанції, згідно зі
статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, скасовує рішення
судів першої та апеляційної інстанції
і ухвалює нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 229, 232, 256
КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Торезі
Донецької області задовольнити.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року та постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 3 грудня 2013
року у справі № 805/16586/13-а - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили
протягом п'яти днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та оскарженню не підлягає

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска