Справа № 2607/467/12
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2607/467/12 Головуючий у 1-й
інстанції: Захарчук С. С.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів: Файдюка В.
В., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва на
постанову Подільського районного суду
міста Києва у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Управління
Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва (далі
відповідач) про визнання дій
неправомірними, зобов`язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста
Києва звернулася ОСОБА_2 з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва про
визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячної державної
соціальної допомоги.

Постановою Подільського районного
суду міста Києва від 27.12.2013 року позов
задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України .

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанцій,
позивач перебуває на обліку у
відповідача, має статус Дитина війни і,
відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", має
право на щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

У грудні 2011 року ОСОБА_2
звернулася до Управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі м.
Києва з проханням нарахувати і
виплатити грошові кошти, починаючи з 01
січня 2006 року.

Згідно листа Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва № 21/П-25 від
11 січня 2012 року вбачається, що в 2011 році
розмір підвищення дітям війни
виплачується в сумі 49 грн. 80 коп, згідно
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», а не статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" (а. с. 20).

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, ОСОБА_2 звернулася з
позовом до суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Відповідно до статті 17 Закону України
"Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії", основні
державні соціальні гарантії
встановлюються законами з метою
забезпечення конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень.
До числа основних державних соціальних
гарантій включається мінімальний
розмір пенсії за віком. Виключно
законами України визначається
мінімальний розмір пенсії за віком
(статтею 19 вказаного Закону). Будь-яким
іншим законом, крім Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", мінімальний розмір
пенсії не встановлений, а тому відсутні
правові підстави для застосування
іншої величини для розрахунку
підвищення пенсії позивачу як дитині
війни.

В той же час, колегія суддів зазначає,
що 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України N 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", пунктом 7 частини I якого
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На реалізацію наведеного положення
Закону України "Про внесення змін до
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011
прийнята постанова № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Оскільки ні положення Закону «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» не скасовані та не
визнані неконституційними, суд
приходить до висновку про необхідність
встановлення кінцевої дати проведення
перерахунку позивачу доплат,
передбачених ст. 6 ЗУ "Про соціальний
захист дітей війни", а саме, 22.07.2011 року,
оскільки вказана постанова Уряду
набула чинності з 23.07.2011 року, тобто
щомісячна грошова допомога у розмірах,
передбачених ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
підлягає виплаті позивачу до 22.07.2011
року включно, з урахуванням проведених
виплат.

Як вбачається з матеріалів справи,
адміністративний позов задоволений в
межах строку позовної давності, а саме
в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 99 КАС
України, а отже, вірним є висновок про
задоволення позовних вимог з 13.07.2011
року по 22.07.2011 року.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на те, що відповідачем не
доведено належними та допустимими
доказами правомірності своїх дій,
колегія суддів вважає обгрунтованими
позовні вимоги позивача.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилаються апелянт, та вважає, що
судом першої інстанції повно
встановлені обставини справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від
27.12.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва залишити
без задоволення, а постанову
Подільського районного суду міста
Києва від 27.12.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.