Справа № 814/2894/13-а
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2013-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 814/2894/13-а
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лісовської Н. В.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства
"Миколаївський бронетанковий завод",
доДержавної податкової інспекції у
Заводському р-ні м. Миколаєва
Миколаївської обл. Державної
податкової служби, вул. Г.Петрової , 2-А,
податкового повідомлення - рішення від
Позивач звернувся до суду з позовом до
ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва
Миколаївської області ДПС про
скасування податкового
року в частині сплати 319622,25,25 грн.,
скасування податкового
10.03.2013 року в повному обсязі.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що під час проведення
перевірки перевіряючі дійшли не вірних
висновків щодо заниження грошових
зобов'язань з податку на прибуток
підприємства та податку на додану
вартість у зв'язку з неповним
з'ясуванням обставин та документів при
здійсненні перевірки. А відтак, просить
позовні вимоги задовольнити та
року в частині сплати 319622,25,25 грн.,
податкове повідомлення-рішення №
Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у запереченні.
Представниками сторін заявлені
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.
Суд здійснює розгляд справи відповідно
до ч. 4 ст. 122 КАС України в порядку
письмового провадження.
Вислухав пояснення сторін у минулих
судових засіданнях, з'ясував всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінив
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
дослідив матеріали, що містяться у
справі, суд дійшов висновку, що позов
належить частковому задоволенню,
виходячи з наступного:
ДПІ з 29.03.2013 по 17.05.2013 року було
проведено документальну планову
виїзну перевірку ДП «Миколаївський
бронетанковий завод» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2010 по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2010 по
Перевіркою встановлено ряд порушень
податкового законодавства, зокрема
заниження податку на прибуток всього в
сумі 363586,00 грн., заниження податку на
додану вартість всього в сумі 631178,00
грн., заниження податку з доходів
фізичних осіб в сумі 201,02
грн.,несвоєчасне перерахування до
бюджету сум податку з доходів фізичних
осіб в результаті чого нарахована пеня
в сумі 210687,91 грн., неутримання та
неперерахування до бюджету сум податку
з доходів фізичних осіб в сумі 201,02 грн.,
та інші, про що було складено акт №
1490/22-100/07856371 від 23.05.2013 року.
На підставі акту перевірки 10.06.2013 року
були винесені податкові
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на загальну суму
363587,00 грн., з яких 363586,00 грн. - за основним
платежем, 1,00 грн. - за штрафними
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 724365,50
грн., з яких 631178 - за основним платежем,
Перевіряючі дійшли висновків щодо
заниження позивачем грошових
зобов'язань з податку на прибуток та з
податку на додану вартість з оглядом на
Перевіркою встановлено порушення п.п.
12.1.5 «а» п. 12 ст. 12 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» в
частині не збільшення валових доходів
на суму непогашеної заборгованості у
декларації з податку на прибуток за І
квартал 2011 року в розмірі 1278490,00 грн., у
зв'язку з тим, що Господарським судом
Миколаївської області порушено
провадження у справі за позовом ТОВ
«Агенція по управлінню
заборгованістю», яке представляє
інтереси ТОВ «АУЗ Факторінг», якому від
АТ «Індекс-Банк» за договором
факторингу було передано право вимоги
за кредитними договорами, укладеними, в
тому числі і з підприємством позивача.
Встановлюючи вказане порушення,
перевіряючі керувалися п.п. 12.1.5 «а» п. 12.
ст. 12 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», відповідно до
якого платник податку - покупець
зобов'язаний збільшити валові доходи
на суму непогашеної заборгованості (її
частини), визнаної у порядку досудового
врегулювання спорів або судом чи за
виконавчим написом нотаріуса, у
податковому періоді, на який припадає
а) або 90-й календарний день від дня
граничного строку погашення такої
заборгованості (її частини),
передбаченого договором або визнаною
б) або 30-й календарний день від дня
прийняття рішення судом про визнання
(стягнення) такої заборгованості (її
частини) або вчинення нотаріусом
Як вбачається з матеріалів справи,
Господарським судом Миколаївської
області 11.04.2011 року було винесено
рішення, відповідно до якого з
підприємства позивача на користь ТОВ
«АУЗ Факторінг» стягнуто 12784,90 грн. Так,
30-й день від дня прийняття
вищевказаного судового рішення,
припадає на 11.05.2011 року, тобто на ІІ
квартал 2011 року. Отже, позивач, на
виконання п.п. 12.1.5 п. 12. ст. 12 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», зобов'язаний був би
збільшити валові доходи саме у цьому
податковому періоді. Однак, Закон
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» втратив свою чинність
01.04.2011 року на підставі Податкового
кодексу України, який не містить в собі
норм щодо зобов'язання покупця -
платника податків включати до складу
валового доходу суми несплаченої
кредиторської заборгованості.

Таким чином, позовні вимоги щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення № на суму
319622,25 грн. належать задоволенню.

Щодо збільшення грошового зобов'язання
з податку на додану вартість та
правомірності винесення податкового
повідомлення-рішення № , суд
зазначає наступне:

В ході перевірки ДПІ встановлено, що на
підставі наказу Міністра оборони
України № 401 від 18.11.2003 року, відповідно
до акту про виділення для знищення
документів, які не підлягають
зберіганню від 18.01.2010 року, експертною
комісією було знищено відповідно до
пунктів вказаного акту реєстр
отриманих та виданих податкових
накладних (кількість справ 3) та
документи на придбання матеріалів
(кількість справ 14). Згідно п. 2
Розпорядження КМ України від 09.09.2009
року № 1120-р «Деякі питання
адміністрування податку на додану
вартість» у разі виникнення у платника
податку права на податковий кредит на
підставі податкових накладних ,
отриманих у попередніх звітних
періодах, платник самостійно в
установлений Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» строк
вносить у декларацію з податку на
додану вартість відомості, зазначені в
такій податковій накладній та реєстри
отриманих і виданих податкових
накладних, відповідно до підпункту 7.2.8
п. 7.2 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість».

Так, враховуючи, що документи, які б
надавали право ДП «Миколаївський
бронетанковий завод» на включення до
складу податкового кредиту будь-яких
витрат зі сплати податку знищені
встановленим порядком, то позивач
втратив право на отримання податкового
кредиту за рахунок тих господарських
операцій, здійснення яких
підтверджувалося знищеною первинною
документацією.

Посилання позивача на те, що ДПІ
неправомірно не прийнято до уваги
висновки Акту попередньої перевірки,
відповідно до якого залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, тобто до рядку 23.2
декларації наступного податкового
періоду у сумі 872929,00 грн., суд оцінює
критично, оскільки при проведені
перевірки ДПІ правомірно керувалося
положеннями Закону, а не положеннями
Акту перевірки від 29.06.2010 року №
651/36/07856371, який не є джерелом права.

Таким чином, в цій частині позовних
вимог позивачу належить відмовити.

Розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості (частина 1 статті 11 КАС).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При винесені рішення по
адміністративній справі, суд вирішує
питання про розподіл витрат відповідно
до ст.94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державного підприємства
«Миколаївський бронетанковий завод» -
задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення
рішення Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби від 10.06.2013
року № в частині стягнення суми
319622,25 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Повернути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Миколаївський бронетанковий завод»
судовий збір у сумі 711,14 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає чинності з моменту закінчення
десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
Адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
Н. В. Лісовська