Справа № 802/873/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/873/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

04 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю секретаря судового
засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача - Рибаченко І.В.,

представника відповідача - Панченка
І.В.,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 03 квітня
2014 року у справі за адміністративним
позовом комунального підприємства
Вінницької міської ради
"Вінницяміськтеплоенерго" до
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, ОСОБА_5 про визнання дій
неправомірними, визнання протиправною
та скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В :

до Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
комунальне підприємство Вінницької
міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"
з позовом про визнання неправомірними
дії державного виконавця Ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції щодо початку примусового
виконання постанови ВП №4811029 та щодо
винесення постанови про стягнення
виконавчого збору ВП №41811029 від 12
лютого 2014 року, визнання протиправною
та скасування постанови про стягнення
виконавчого збору ВП № 41811029 від 12
лютого 2014 року.

03 квітня 2014 року постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

Під час судового засідання представник
позивача заперечив проти апеляційної
скарги та просив залишити її без
задоволення.

Представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник третьої особи також
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, відповідача та
третьої особи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено судом І інстанції, 04
лютого 2014 року державним виконавцем
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції відкрито
провадження з виконання виконавчого
листа № 212/6524/2012, виданого Вінницьким
міським судом Вінницької області 24
січня 2014 року. Згідно вказаної
постанови про відкриття виконавчого
провадження, позивачу надано строк на
самостійне виконання вищезазначеного
виконавчого листа до 11 лютого 2014 року.
Як вбачається з виконавчого листа №
212/6524/2012 від 24 січня 2014 року, необхідно
стягнути з КП ВМР
"Вінницяміськтеплоенерго" на користь
ОСОБА_5 69469,40 грн. заробітної плати за
час вимушеного прогулу без
врахування податків та інших
обов'язкових платежів та 3000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

11 лютого 2014 року позивач сплатив на
депозитний рахунок відповідача кошти у
розмірі 47985,85 грн.

12 лютого 2014 року державним виконавцем
прийнято постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору, так як
позивачем у встановлений строк не
виконані вимоги постанови від 04 лютого
2014 року.

Крім того, 12 лютого 2014 року позивачем
подано до Вінницького міського суду
Вінницької області заяву про визнання
виконавчого листа №212/6524/2012 таким, що
не підлягає виконанню. Однак, 05 березня
2014 року Вінницьким міським судом
Вінницької області відмовлено у
задоволенні вказаної заяви.

05 березня 2014 року позивач звернувся до
головного державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
скасування постанови від 12 лютого 2014
року про стягнення виконавчого збору.

11 березня 2014 року відповідачем
відмовлено у скасуванні вищевказаної
постанови.

Суд І інстанції, задовольняючи позов
частково, виходив з того, що
оскаржувана постанова державного
виконавця є неправомірною та підлягає
скасуванню.

Колегія суду не погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставин.

Суд І інстанції, з посиланням на п.6
постанови Пленум Вищого
адміністративного суду України № 3 від
13 грудня 2010 року "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" (з наступними змінами і
доповненнями) дійшов вірного висновку,
що спори щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби під час виконання постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору або накладення
штрафу, прийнятої під час виконання
будь-яких виконавчих документів, у тому
числі рішень судів загальної
юрисдикції та господарських судів,
належать до адміністративної
юрисдикції.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон №
606-XIV) визначено, що державний
виконавець зобов'язаний неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вживати
заходів щодо примусового виконання
рішень, встановлених Законом України
"Про виконавче провадження".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV у
постанові про відкриття виконавчого
провадження державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Частиною першою статті 27 Закону № 606-XIV
передбачено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

В силу вимог ч. 3 ст. 27 Закону № 606-XIV у
разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Водночас згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Суд І інстанції вказує на те, що
загальна сума присудженої ОСОБА_5
заробітної плати за час вимушеного
прогулу в розмірі 69469 гривень 40 копійок
складається в тому числі із
врахуванням сум утримань на сплату
єдиного соціального внеску та податку
з доходів фізичних осіб, однак без
визначення в судовому рішенні, а
відповідно у виконавчому листі,
конкретного розміру таких утримань і
порядку їх сплати.

Вказані висновки суду І інстанції
спростовуються наявними у справі
доказами - виконавчим листом
Вінницького міського суду Вінницької
області, виданим 24 січня 2014 року та
рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 11 жовтня 2013 року.

Так, у виконавчому листі Вінницького
міського суду Вінницької області,
виданого 24 січня 2014 року, зазначено
резолютивну частину рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 11 жовтня 2013 року, що підлягає
виконанню: стягнути з КП ВМР
"Вінницяміськтеплоенерго" на користь
ОСОБА_5 69469 гривень 40 копійок (шістдесят
дев'ять тисяч чотириста шістдесят
дев'ять сорок копійок) заробітної
плати за час вимушеного прогулу без
врахування податків та інших
обов'язкових платежів та 3000 (три тисячі)
гривень на відшкодування моральної
шкоди.

Згідно академічного тлумачного
словника української мови прийменник
"без" уживається при вказівці на
відсутність кого -, чого-небудь.

Таким чином у рішенні суду, яке набрало
законної сили та у виконавчому листі
чітко зазначено, що на користь ОСОБА_5
необхідно стягнути рівно 69469 гривень 40
копійок.

Суд І інстанції перебрав на себе
повноваження суду іншої юрисдикції
дозволивши собі тлумачення,
роз'яснення та оцінку його рішення.

При цьому, на момент розгляду справи у
суді І інстанції, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ своєю
ухвалою від 11 грудня 2013 року підтвердив
правильність висновків рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 11 жовтня 2013 року, у тому числі, щодо
стягнення з КП ВМР
"Вінницяміськтеплоенерго" на користь
ОСОБА_5 69469 гривень 40 копійок (шістдесят
дев'ять тисяч чотириста шістдесят
дев'ять сорок копійок) заробітної
плати за час вимушеного прогулу без
врахування податків та інших
обов'язкових платежів та 3000 (три тисячі)
гривень на відшкодування моральної
шкоди.

Враховуючи, що станом 12 лютого 2014 року
рішення суду не виконано в повному
обсязі, а сплачено боржником лише 47985
гривень 85 копійок із загальної суми
боргу 72469 гривень 40 копійок та залишок
заборгованості склав 24483 гривні 55
копійок, відповідач правомірно,
керуючись ст.28 Закону України "Про
виконавче провадження виніс постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору у розмірі 2448 гривень 35 копійок.

Підсумовуючи вищевикладене, судова
колегія, приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
доказам по справі, неправильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку з чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі є обґрунтованими,
у зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги відповідача та
скасування постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції задовольнити повністю .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року - скасувати .

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог
комунального підприємства Вінницької
міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "10" червня 2014 р.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді

Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.