Справа № 2а-8250/09/2670
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 червня 2014 року м. Київ
В/800/2653/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Рибченко А.О.,
Степашко О.І., Федоров М.О.,

розглянувши заяву державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ) про
перегляд Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 19.03.2014

у справі № 2а-8250/09/2670

за позовом приватного підприємства
«Ліконтін» (далі - Підприємство)

до ДПІ

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду від 26.05.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2011, позов задоволено частково;
скасовано рішення ДПІ від 28.05.2008 №
в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 6700 грн.; в
решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 19.03.2014 зазначені
судові акти попередніх судових
інстанцій залишено без змін.

ДПІ звернулася із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 19.03.2014, в якій просить
скасувати рішення усіх попередніх
судових інстанцій зі спору та
відмовити у позові, мотивуючи свої
вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права
(зокрема, пункту 13 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг»), внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх вимог
заявником подано постанови Вищого
адміністративного суду України від
22.09.2010 у справі № 2а-40591/09/2070 та від 13.11.2013
у справі № 2а-8229/10/11/0170.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як доказ
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах рішення Вищого
адміністративного суду України, на які
посилається заявник.

Адже, як вбачається зі змісту
ухвали від 19.03.2014, про перегляд якої
подано заяву, у прийнятті цього рішення
Вищий адміністративний суд України,
виходячи з установлених судами
обставин справи, послався на
безпідставну кваліфікацію податковим
органом як виручки позивача суми
коштів, які належали іншому суб'єкту
господарювання та знаходилися поза
межами місця проведення розрахункових
операцій Підприємства.

Водночас у постанові від 22.09.2010 у
справі № 2а-40591/09/2070, так само як і у
постанові від 13.11.2013 у справі №
2а-8229/10/11/0170, на яку посилається заявник,
предметом спору є стягнення штрафних
санкцій, застосованих до суб'єкта
господарювання за рішенням про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій. При цьому предметом спору у
цих справах не охоплювалося питання
щодо підстав для застосування
відповідних санкцій, а відтак
касаційним судом не здійснювався
правовий аналіз рішень, за якими ці
санкції застосовані.

Таким чином, зазначені судові
рішення не підтверджують доводів
заявника щодо неоднакового
застосування норм матеріального права
в подібних правовідносинах, а свідчать
про різні предмети спору та підстави
позову, за наслідками оцінки яких суд
касаційної інстанції дійшов різних
правових висновків.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити державній податковій
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві у допуску справи № 2а-8250/09/2670 до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова А.О. Рибченко О.І.
Степашко М.О. Федоров