Справа № 2а-3496/12/1370
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Справа №
181010/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання
Гелецького П.В.,

представника відповідача
Павлюк Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24.10.2012 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КОМ-ЕКО-Львів» до Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «КОМ-ЕКО-Львів» (далі
- Позивач, ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів»)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби (далі - Відповідач,
ДПІ у Личаківському районі) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
06.04.2012 року № /1310, яким позивачу
було збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 394895,00 грн., в т.ч. основний
платіж 367082,00 грн. та штрафні (фінансові)
санкції 27813,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
жодних правових підстав та належних
обґрунтувань для збільшення позивачу
суми грошового зобов'язання по податку
на прибуток приватних підприємств у
ДПІ у Личаківському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби немає. Податковим
органом не подано жодних доказів на
підтвердження висновків, викладених в
акті перевірки від 26.03.2012 року №
20/23-2/31442100. Вважає, що надання
податковому органу всіх належним чином
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковим органом не встановлено та
не доведено, що відомості, які
містяться у цих документах неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних яких установлена
судом. Крім того, позивач зазначає, що
усі витрати, які понесло підприємство
на оплату юридичних послуг, які
отримані від ФОП ОСОБА_2, повністю
підтвердженні первинними
бухгалтерськими документами, що і не
заперечується податковим органом та
посилається на наказ ДПСУ від 15.02.2012
року №121 «Про затвердження
Узагальнюючої податкової консультації
щодо формування витрат по операціях з
фізичними особами-підприємцями, які
використовують спрощену систему
оподаткування», згідно якого
вказується, що юридичні особи платники
податку на прибуток при визначенні
об'єкта оподаткування можуть включати
до складу витрат витрати з придбання
товарів (робіт, послуг) та інших
матеріальних і нематеріальних активів
у фізичних осіб-підприємців, які
сплачують єдиний податок незалежно від
групи, до якої віднесено фізичну
особу-підприємця, за умови, що такі
витрати пов'язані з господарською
діяльність платника. На думку позивача,
факти, викладені в акті перевірки про
порушення податкового законодавства
СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» є
безпідставними, необґрунтованими та не
знаходять свого правового
підтвердження, а тому просить
задовольнити позовні вимоги.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24.10.2012 року
позов задоволено повністю.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ДПІ у Личаківському районі,
подавши на неї апеляційну скаргу.

Відповідач зазначає, що не
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що постанова
підлягає скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги
звертає увагу на порушення судом норм
матеріального права. Зокрема, зазначив,
що перевіркою повноти визначення
скоригованого валового доходу за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року
встановлено його заниження на суму 1003016
грн., в тому числі 4 кварталі 2011 року на
суму 1003016 грн. Станом на 31.12.2011 року у СП
ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» на балансовому
рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками» обліковувалась
кредиторська заборгованість перед ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» (код
ЄДРПОУ - 35554567) в сумі 501508 грн., яке згідно
бази даних ДПІ у Личаківському районі
м. Львова знято з обліку 02.11.2011 року.
Дане підприємство зареєстроване у
Ленінському міжрайонному ДПІ у м.
Луганську, вид діяльності - будівництво
будівель, основні засоби - відсутні,
працівників - 1 особа. Анульовано
свідоцтво платника ПДВ - 02.11.2011 року.
Оскільки, ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» знято з
обліку, то зобов'язання позивача
припиняється перед кредитором, а
відповідно і припиняється строк
позовної давності за відсутністю ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж». Крім того,
21.12.2011 року ВПМ Ленінської МДПІ у м.
Луганську порушено кримінальну справу
№ 02/11/8048 у відношенні засновника та
директора ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» ОСОБА_3 за
ч. 3 ст. 212 КК України. Крім того,
розбіжність в сумі 445000 грн. між даними
податкового та бухгалтерського обліку
позивача виникла в результаті
безпідставного включення до складу
валових витрат р.04.1 Декларації з
податку на прибуток підприємства за І
кв. 2011 року вартості придбаних послуг
без наявності первинних документів і
відображення їх у бухгалтерському
обліку та при відсутніх документах, що
підтверджують використання в
господарській діяльності
підприємства. Щодо витрат по отриманих
юридичних послугах фізичної особи
ОСОБА_2 на суму 109300 грн., який сплачує
єдиний податок, та не є платником ПДВ,
відповідач, посилаючись на положення
пп.139.1.12 Податкового кодексу України
зазначає, що СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» не
має права включити до складу витрат
наведені вище витрати, понесені на
оплату послуг фізичної особи -
підприємця, що сплачує єдиний податок.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника Відповідача, який просить
задовольнити апеляційну скаргу,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» взято на облік в
органах державної податкової служби з
05.04.2001 року за № 5357 року та станом на
момент проведення перевірки
перебувало на податковому обліку у
Державній податковій інспекції у
Личаківському районі м. Львова.

Судом встановлено, що посадовими
особами Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова проведено планову виїзну
перевірку СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011 року по 31.12.2011 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2011
року по 31.12.2011 року.

За результатами перевірки складено акт
від 26.03.2012 року № 20/23-2/31442100 (далі - Акт
перевірки), в якому зафіксовано
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, а саме:

- п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп.5.3.9 п. 5.3, ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 22.05.1997 року № 283/97-ВР
(змінами та доповненнями), п.п. 135.5.4 п. 135.5
ст. 135, п.п. 14.1.11, п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п.п.
139.1.12 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 367082 грн., в
т.ч. за І квартал 2011 року в сумі 111250 грн.,
за II квартал 2011 року в сумі 16675 грн., за 3
квартал 2011року в сумі 6854 грн., за 4
квартал 2011 року в сумі 232303 грн.;

- п.п. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 ПК України
донарахований податок з доходів
фізичних осіб за період з січня 2011 року
по грудень 2011 року на загальну суму 4802,47
грн., а саме: за січень 2011 року в сумі 999,43
грн., за лютий 2011 року в сумі 850,76 грн., за
березень 2011 року в сумі 975,05 грн., за
квітень 2011 року в сумі 40,79 грн., за
травень 2011 року в сумі 278,09 грн., за
червень 2011 року в сумі 187,16 грн., за
липень 2011 року в сумі 107,82грн., за
серпень 2011 року в сумі 79,74 грн., за
вересень 2011 року в сумі 676,60 грн., за
жовтень 2011 року в сумі 387,00 грн., за
листопад 2011 року в сумі 96,72 грн., за
грудень 2011 року в сумі 123,31 грн.;

- п. 2.8 абз.2, п. 3.4, п. 3.5, п. 5.9, п. 7.25
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
НБУ від 15.12.2004 року № 637, встановлено
перевищення ліміту каси. Загальна сума
понадлімітних залишків становить 3523,67
грн.

На підставі Акта перевірки Державною
податковою інспекцією у Личаківському
районі м. Львова винесено податкове
повідомлення-рішення від 06.04.2012 року №
/1310, яким позивачу було збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток приватних
підприємств в розмірі 394895,00 грн., в т.ч.
основний платіж 367082,00 грн. та штрафні
(фінансові) санкції 27813,00 грн.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Відповідно до п. 5.1. Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
валові витрати виробництва та обігу -
це сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

При цьому, відповідно до п. 1.31. цього
Закону, під продажем товарів
розуміються будь-які операції, що
здійснюються згідно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
іншими цивільно-правовими договорами,
які передбачають передачу прав
власності на такі товари за плату або
компенсацію, незалежно від строків її
надання, а також операції з
безоплатного надання товарів.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього ж
Закону про прибуток встановлено, що до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією і веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) та
охороною праці з урахуванням обмежень,
установлених підпунктами 5.3 - 5.8 цієї
статті.

Згідно з абз. 4 п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1 ПК України
об'єктом оподаткування податком на
прибуток є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.135.1 ст. 135 ПК України доходи,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п. 135.2 ст. 135 ПК України
доходи визначаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
отримання платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 135.4.1. п. 135.4. ст. 135 ПК
України дохід від операційної
діяльності визнається в розмірі
договірної (контрактної) вартості, але
не менше ніж сума компенсації, отримана
в будь-якій формі, в тому числі при
зменшенні зобов'язань, та включає дохід
від реалізації товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

Пункт 137.1. ст. 137 ПК України передбачає,
що дохід від реалізації товарів
визнається за датою переходу покупцеві
права власності на такий товар.

Дохід від надання послуг та виконання
робіт визнається за датою складення
акта або іншого документа, оформленого
відповідно до вимог чинного
законодавства, який підтверджує
виконання робіт або надання послуг.

Відповідно до п. 138.1. ст. 138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1. п. 138.1 ст. 138 ПК України
встановлено, що витрати операційної
діяльності включають, зокрема,
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Згідно п.138.2. ст. 138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Виходячи з норм пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 ПК
України витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат.

Отже, виходячи з вимог вказаних норм,
підтвердженням витрат, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток є
відповідні розрахункові, платіжні та
інші первинні документи,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
бухгалтерського обліку та нарахування
податку, підставою для нарахування
податкового кредиту та податкового
зобов'язання з ПДВ є податкова
накладна.

Згідно з положенням п. 44.1 т. 44 ПК України
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
В п. 44.2 вказаної статті передбачено, що
для обрахунку об'єкта оподаткування
платник податку на прибуток
використовує дані бухгалтерського
обліку щодо доходів та витрат з
врахуванням положень цього Кодексу.

Як вбачається з Акту перевірки, станом
на 31.12.2011 року у СП ТзОВ «КОМ-ЕКО-Львів»
на балансовому рахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками»
обліковувалась кредиторська
заборгованість перед ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» (код
ЄДРПОУ - 35554567) в сумі 501 508 грн. Згідно
бази даних ДПІ у Личаківському районі
м. Львова встановлено, що ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» знято з
обліку 02.11.2011 року №014162,
підприємство зареєстроване у
Ленінському міжрайонному ДПІ у м.
Луганську, вид діяльності - будівництво
будівель, основні засоби - відсутні,
працівників - 1 особа. Анульовано
свідоцтво платника ПДВ - 02.11.2011 року.
Крім того, Ленінська міжрайонна ДПІ у м.
Луганську листом від 05.01.2012 року №571/23-
220 повідомила, що 21.12.2011 року ВПМ
Ленінської МДПІ у М. Луганську порушено
кримінальну справу №02/11/8048 у
відношенні засновника та директора,
ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» ОСОБА_3
за ч. 3 ст. 212 КК України. Оскільки, ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» знято з
обліку, то зобов'язання СП ТзОВ
«КОМ-ЕКО-Львів» припиняється перед
кредитором, а відповідно і
припиняється строк позовної давності
за відсутністю ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж».
Підприємством суму кредиторської
заборгованості 501508 грн. не включено в 4
кварталі 2011 року до валового доходу,
чим порушено п.п. 14.1.11 п. 14.1. ст. 14, п.п.
135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.п. 135.5.7. п. 135.5 ст. 135 ПК
України.

Надалі податковий орган робить
висновок, що СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів», в
порушення вищезазначених норм ПК
України, занижено у 4 кварталі 2011 року
доходи в сумі 1003016 грн. за рахунок не
включення суми безнадійної
кредиторської заборгованості та
вартості безоплатно отриманих товарів
по операціях з ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж».

Згідно матеріалів справи на виконання
договору поставки від 28.12.2010 року № 28-551
ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж»
виписано позивачу податкову накладну
№ 136 від 31.01.2011 року на загальну суму
240000,00 грн. (в т.ч. ПДВ на суму 40000,00 грн.),
податкову накладну № 137 від 31.01.2011 року
на загальну суму 409200, 00 грн. (в т.ч. ПДВ на
суму 68200,00 грн.), № 1383 від 28.02.2011 року на
загальну суму 84233,28 грн. (в т.ч. ПДВ на
суму 14038,88 грн.) та № 682 від 31.03.2011 року на
загальну суму 534000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ на
суму 89000, 00 грн.), що містять повну
ідентифікацію кожного виду
замовленого товару.

Крім того, на підтвердження спірних
операцій з ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» позивачем
до матеріалів справи надано також
видаткові накладні: № РН-136 від 31.01.2011
року на суму 240000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 40000,00
грн.); № РН-137 від 31.01.2011 року на суму
409200,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 68200,00 грн.); № РН-1383
від 28.02.2011 року на 84233,28 грн. (в т.ч. ПДВ -
14038,88 грн.); № РН-682 682 від 31.03.2011 року на
суму 534000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ - 89000,00 грн.).

З картки рахунку 631 «Контрагенти:
Лугпромстройсантехмонтаж за 2011 р.»
вбачається, що у підприємства мається
кредиторська заборгованість станом на
31.12.2011 рік перед ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» на суму
501508,28 грн.

Також, перевіркою було встановлено і не
заперечується сторонами по справі, що
ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» знято
з обліку 02.11.2011 року. Контролюючим
органом зроблено висновок про те, що
зазначена кредиторська заборгованість
в зв'язку із спливом терміну позовної
давності внаслідок ліквідації набула
ознак безнадійної заборгованості та
підлягала включенню до валового
доходу у періоді, в якому відбулося
зняття з обліку підприємства, а тому СП
ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» безпідставно не
відкоригував валові доходи по
зазначеній заборгованості.

Врегулювання безнадійної
заборгованості після набрання
чинності р. III «Податок на прибуток
підприємств» ПК України (01.04.2011 року)
здійснюється відповідно до 159
Податкового кодексу України. Разом з
цим, пунктом 5 підр. 4 р. XX «Перехідні
положення» ПК України визначено, що
норми п. 159.1 ст. 159 ПКУ не поширюються на
заборгованість, що виникла у зв'язку із
затримкою в оплаті товарів, виконаних
робіт, наданих послуг, якщо заходи щодо
стягнення таких боргів здійснювалися
до набрання чинності розділом III
Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК
України визначено, що до безнадійної
заборгованості можливо віднести суму
заборгованості, якщо вона відповідає
одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов'язаннями,
щодо яких минув строк позовної
давності;

б) прострочена заборгованість, що не
погашена внаслідок недостатності
майна фізичної особи, за умови, що дії
кредитора, спрямовані на примусове
стягнення майна боржника, не призвели
до повного погашення заборгованості;

в) заборгованість, що не погашена
внаслідок недостатності майна:
суб'єктів господарювання, оголошених
банкрутами у встановленому законом
порядку або знятих з реєстрації як
суб'єкти господарювання у зв'язку з їх
ліквідацією;

г) заборгованість, що не погашена
внаслідок недостатності коштів,
отриманих від продажу на відкритих
аукціонах (публічних торгах) та в інший
спосіб, передбачений умовами договору
застави, майна позичальника,
переданого у заставу як забезпечення
зазначеної заборгованості за умови, що
інші юридичні дії кредитора щодо
примусового стягнення іншого майна
позичальника не призвели до погашення
заборгованості в повному обсязі;

ґ) заборгованість, стягнення якої стало
неможливим у зв'язку з дією обставин
непереборної сили, стихійного лиха
(форс-мажорних обставин), підтверджених
у порядку, передбаченому
законодавством;

д) прострочена заборгованість померлих
фізичних осіб, а також осіб, які у
судовому порядку визнані безвісно
відсутніми, недієздатними або
оголошені померлими, а також
прострочена заборгованість фізичних
осіб, засуджених до позбавлення волі.

Отже, вартість отриманого позивачем
від ТОВ «Лугпромстройсантехмонтаж»
товару, набуває статусу безнадійної
заборгованості в тому числі після
закінчення строку позовної давності
або заборгованість, що не погашена
внаслідок недостатності майна
суб'єктів господарювання знятих з
реєстрації як суб'єкти господарювання
у зв'язку з їх ліквідацією.

Податковим органом не надано доказів
того, що станом на 4 квартал 2011 року
позивачу було відомо про ліквідацію
контрагента (ТзОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж»).

Статтею 91 Цивільного кодексу України
обумовлено, що цивільна правоздатність
юридичної особи виникає з моменту її
створення і припиняється з дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення.

Відповідно ст. 104 ЦК України юридична
особа є такою, що припинилася, з дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення. В ст. 609 ЦК
України встановлено, що зобов'язання
припиняється ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Доказів внесення до єдиного державного
реєстру запису про припинення ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж»
відповідач суду не надав. Крім того, при
проведенні податковим органом
перевірки не з'ясовувалось питання
заміни кредитора у вказаних
зобов'язаннях.

Судом також встановлено, що на час
складання відповідних податкових
накладних та здійснення спірних
операцій позивачем з ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж»
контрагент позивача був належним чином
включений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АА №324413.

Як вбачається з Акту перевірки,
перевірку відображеного показника за І
квартал 2011 року в сумі 925475 грн., II
квартал 2011 року в сумі 2332570 грн., III
квартал 2011 року в сумі 2672743 грн., IV
квартал 2011 року в сумі 2552485 грн.
проведено на підставі наступної
документації: головної книги,
оборотно-сальдових відомостей та
аналізів рахунків 20.1 «Сировина і
матеріали», 20.7 «Запасні частини», 22
«МШП», 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками», 90.2 «Собівартість
реалізованих товарів», 92
«Адміністративні витрати» договорів,
прихідних накладних, актів виконаних
робіт, банківських виписок,
встановлено завищення задекларованих
СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» показників у
рядку 04.1 Декларацій «витрати на
придбання товарів (робіт, послуг), крім
визначених у 04.11» всього у сумі 445000 грн.,
в т.ч. за І квартал 2011 року в сумі 445000
грн.

Згідно представлених до перевірки
первинних документів, даних
бухгалтерського та податкового обліку,
Головної книги за 2011 року в
бухгалтерському обліку «витрати на
придбання товарів (робіт, послуг), крім
визначених у 04.11» за І кв. 2011 року
відображені наступними
бухгалтерськими проведеннями: Дт 20 Кт
631, Дт 22 Кт 631, Дт92 КтбЗ 1, Дт 94 Кт 631 на суму
480475 грн.

Податковий орган, посилаючись на
загальні положення Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» приходить до висновку, що
розбіжність в сумі 445000 грн. між даними
податкового та бухгалтерського обліку
виникла в результаті безпідставного
включення до складу валових витрат (р.
04.1 Декларації з податку на прибуток
підприємства за І кв. 2011 року), вартість
придбаних послуг без наявності
первинних документів і відображення їх
у бухгалтерському обліку та при
відсутніх документах, що підтверджують
використання в господарській
діяльності підприємства.

Матеріали перевірки не містять порядку
визначення вказаної розбіжності суми
валових витрат в І кварталі 2011 року. Як
вбачається з наведеного, до уваги
прийнято лише обороти за дебетом
рахунків в кореспонденції з рахунком
631.

Однак у відповідності до п.п. 11.2.1. п. 11.2
ст. 11 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (чинного на
момент визначення позивачем суми
валових витрат у І кварталі 2011 року)
датою збільшення валових витрат
виробництва (обігу) вважається дата,
яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
списання коштів з банківських рахунків
платника податку на оплату товарів
(робіт, послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Виходячи із зазначених норм, було
сформовано валові витрати на придбання
товарів (робіт, послуг) І кварталу 2011
року в загальній сумі 445000,00 грн., та
відображено цей показник у р. 04.1
Декларації про прибуток підприємства,
на підставі акта здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № ОУ-682 від 31.03.2011 року
на суму 445000,00 грн. складеного на
виконання робіт згідно виданої
податкової накладної № 682 від 31.03.2011
року та видаткової накладної №РН-682 682
від 31.03.2011 року, які містяться в
матеріалах справи.

Крім того, як вбачається з Акта
перевірки підприємством на порушення
п.п. 139.1.12 п. 139.1 ст. 139 ПК України завищено
валові витрати на суму 109300 грн., в тому
числі 2 квартал 2011 року в сумі 70000 грн., 3
квартал 2011 року в сумі 32300 грн., 4 квартал
2011 року в сумі 7000 грн., оскільки за
період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року до
складу валових витрат включено витрати
по отриманих юридичних послугах
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, інд
№ НОМЕР_1.

Відповідач також зазначає, що
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 04.13
Декларацій «інші витрати, крім
визначених у 04.1 - 04.12» на суму 109300,00 грн.
відображено перевіркою показників за 1
по 4 квартал 2011 року на підставі
оборотно-сальдових відомостей по рах.
311, 91, 92 94, виписок банку. Однак, згідно
зазначених відповідачем
оборотно-сальдових відомостей не
вбачається посилання на розрахунки з
контрагентом ОСОБА_2

На підтвердження взаємовідносин
позивача із ФОП ОСОБА_2 представником
позивача подано картку рахунку 631
(контрагент ФО ОСОБА_2.) за період, що
перевірявся, з якої вбачається що за
01.04.2011 року по 31.12.2011 року, з посиланням
на банківські виписки, здійснено
оплату на суму 109300,00 грн.

Згідно п. 6 розділу І Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затверджено наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 № 984 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за № 34/18772 (далі - Порядок № 984),
факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3 розділу ІІ
Порядку № 984 у разі встановлення
перевіркою порушень податкового
законодавства за кожним відображеним в
акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень;

- зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних
документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що
підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів.

Однак зазначені вище вимоги
відповідачем дотримано не було,
перевіркою не наведено чіткого та
конкретного обґрунтування зазначених
в Акті перевірки порушень, не
конкретизовано розрахунку обчислення
податковим органом донарахованої суми
податку на прибуток підприємства та
згідно оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення нараховано
штрафні фінансові санкції.

Згідно поданих на вимогу суду
розрахунків завищення показників
валових витрат, представником
відповідача подано додаткові
заперечення від 23.07.2012 року, згідно яких
податковий орган вказує на допущені
при визначенні податкових зобов'язань
у висновку Акта перевірки помилки.

Відтак, з врахуванням вищенаведеного,
колегія суддів апеляційного суду
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про необхідність
скасування оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення повністю.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24.10.2012 року
у справі № 2а-3496/12/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 16.06.2014 року