Справа № 2270/2557/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/50983/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпський Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2012
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до районного
відділу Державної виконавчої служби
Кам'янець-Подільського міськрайонного
управління юстиції (далі - РВ ДВС
Кам'янець-Подільського МУЮ), за участю
ОСОБА_5, про визнання неправомірними
дій та скасування постанови від 27
лютого 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому зазначив, що постановою
державного виконавця РВ ДВС
Кам'янець-Подільського МУЮ від 27 лютого
2012 року на нього накладено штраф у
розмірі 340,00 грн за невиконання вимог
державного виконавця. В обґрунтування
позовних вимог зазначав, що 20 лютого 2012
року надіслав відповідачу
повідомлення про неможливість
виконати рішення суду про поновлення
на роботі у зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці. Проте
відповідач безпідставно виніс
постанову про накладення на нього
штрафу за невиконання без поважних
причин судового рішення. Вважаючи таку
постанову незаконною, просив суд
визнати неправомірними дії та
скасувати постанову державного
виконавця РВ ДВС
Кам'янець-Подільського МУЮ від 27 лютого
2012 року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року позов задоволено. Визнано
неправомірними дії РВ ДВС
Кам'янець-Подільського МУЮ щодо
накладення штрафу на ОСОБА_4 і
скасовано постанову про накладення
штрафу від 27 лютого 2012 року на ОСОБА_4 у
розмірі 340 гривень.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2012
року скасовано постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року та ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права. Зазначає, що
судове рішення ним не виконане за
поважних обставин у зв'язку з
відсутністю відповідної посади у
штатному розписі. Вказує, що за
виконавчим листом від 24 січня 2012 року
№2-3379/10 боржником визначено юридичну
особу - державне підприємство
«Довжоцький спиртовий завод», а тому
накладення на нього відповідачем
штрафу є неправомірним, так як він не є
боржником у виконавчому провадженні і
особисто не несе відповідальності за
невиконання судового рішення.

ОСОБА_5 у запереченнях на касаційну
скаргу посилається на те, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, судом правильно
встановлені факти, досліджені докази
та наведені обґрунтовані висновки.
Просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами встановлено, що 01 лютого 2012 року
державним виконавцем винесено
постанову по відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
№2-3379/10 від 24 січня 2012 року, виданого
Камянець-Подільським міськрайонним
судом про поновлення ОСОБА_5 на посаді
головного фахівця з охорони
навколишнього природного середовища
Державного підприємства (далі - ДП)
«Довжоцький спиртовий завод», яку
надіслано боржнику.

13 лютого 2012 року відповідач направив
директору ДП «Довжоцький спиртовий
завод» вимогу, якою зобов'язав виконати
вказане рішення суду та надати докази
його виконання.

20 лютого 2012 року ОСОБА_4, який на той час
був директором ДП «Довжоцький
спиртовий завод», повідомив орган
виконавчої служби про неможливість
виконання рішення суду у зв'язку із
відсутністю у штатному розписі
підприємства відповідної посади та
запропонував вирішити питання шляхом
працевлаштування ОСОБА_5 на іншу посаду
за умови зміни способу і порядку
виконання рішення суду.

Враховуючи те, що станом на 21 лютого 2012
року рішення суду керівником ДП
«Довжоцький спиртовий завод» не
виконано, 27 лютого 2012 року державним
виконавцем РВ ДВС
Кам'янець-Подільського МУЮ винесено
постанову про накладення на ОСОБА_4
штрафу у розмірі 340 грн за невиконання
вимоги державного виконавця.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Особливості виконання рішення про
поновлення на роботі регламентовано
статтею 75 Закону України «Про
виконавче провадження» за приписами
частини 2 якої, у разі невиконання
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом, фізичною особою, фізичною
особою - підприємцем рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника на них накладається штраф
та застосовуються інші заходи,
передбачені законом.

Згідно із частиною 1 статті 89 вказаного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Враховуючи, що у встановлений
державним виконавцем строк, позивач,
який на момент проведення відповідачем
виконавчих дій щодо примусового
виконання рішення про поновлення на
роботі був керівником ДП «Довжоцький
спиртовий завод», не виконав судове
рішення, колегія суддів погоджується з
висновками апеляційного суду про
правомірність та обґрунтованість дій
державного виконавця при винесенні
постанови про накладення штрафу.

Доводи касаційної скарги про те, що
відповідальність за несвоєчасне
виконання рішення суду повинно нести
підприємство, яке є боржником у даному
виконавчому провадженні, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального законодавства, що
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору,
оскільки відповідальність
уповноваженого органу боржника у
випадку невиконання ним судового
рішення про поновлення на роботі
окремо встановлена статтею 76 Закону
України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд апеляційної
інстанцій дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, якщо суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак