Справа № 2а/1270/4008/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/58480/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Луганського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року у справі за позовом Луганського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
державного підприємства
"Сєвєродонецька теплоелектроцентраль"
про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2012 року Луганське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулося з позовом до
державного підприємства
«Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені за порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у загальному розмірі 308 636,91 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Луганське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулось з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»
зареєстрований в якості юридичної
особи, яка використовує найману працю
та має зобов'язання перед Фондом по
забезпеченню працевлаштування
інвалідів у рахунок нормативів робочих
місць.

Згідно звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2011 рік,
складеного відповідачем,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу
становила 646 працівників, кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
становить 26 осіб, з них протягом року на
підприємстві працювало 17 осіб.

Луганським обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
нараховані
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2011 році у
розмірі - 306 430,47 грн.

Згідно поданого позивачем розрахунку
сума пені, яку має сплатити ДП
«Сєвєродонецька ТЕЦ», становить 2 206,44
грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди попередніх інстанцій прийши
до висновку, що ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»
вжито усіх необхідних заходів для
недопущення господарського
правопорушення, оскільки вакантні
посади для інвалідів на ДП
«Сєвєродонецька ТЕЦ» не були зайняті
не з вини відповідача. Натомість
відповідач створив місця для інвалідів
в необхідному обсязі та здійснив усі
заходи для працевлаштування на ці
місця інвалідів, отже позовні вимоги
щодо стягнення адміністративно -
господарських санкцій є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Стаття 18 Закону України від 21 березня
1991 року № 875-XII «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
вимагає, що підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Забезпечення прав інвалідів
на працевлаштування та оплачувану
роботу, в тому числі з умовою про
виконання роботи вдома, здійснюється
шляхом їх безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк (ч. 2 ст. 20
Закону України від 21 березня 1991 року №
875-XII «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»

Згідно ч. 3 ст. 18-1 Закону № 875-ХІІ
державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Судами встановлено, що згідно звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2011 рік, складеного ДП
«Сєвєродонецька ТЕЦ»,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу
становила 646 працівників, кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
становить 26 осіб, з них протягом року на
підприємстві працювало 17 осіб.

Статтею 19 Закону № 875-ХІІ, встановлено,
що для підприємств (об'єднань), установ
і організацій незалежно від форми
власності і господарювання
встановлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
від середньооблікової чисельності
працюючих, а якщо працює від 8 до 25
чоловік, - у кількості одного робочого
місця.

Відповідно до ст. 19 Закону № 875-ХІІ
відповідачу встановлений норматив
робочих місць інвалідів у кількості 26
працівників. Протягом 2011 року на
підприємстві працювало 17 інвалідів.
Кількість робочих місць, не зайнятих
інвалідами, становить 9 осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ (в
редакції Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
реалізації інвалідами права на трудову
зайнятість" від 23.02.2006) підприємства
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування Інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Отже, нормами чинного законодавства
щодо соціальної захищеності інвалідів
в Україні на підприємства покладено
обов'язок по забезпеченню певної
кількості робочих місць для
працевлаштування інвалідів, а не
обов'язок по пошуку і підбору інвалідів
для працевлаштування. Такий обов'язок
покладено на органи працевлаштування,
перелічені в ч.1 ст.18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».

Судами встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що відповідач
вживав заходи, передбачені чинним
законодавством, по забезпеченню
працевлаштування інвалідів, тому на
нього не може бути покладена
відповідальність за ненаправлення
уповноваженими органами необхідної
кількості інвалідів для
працевлаштування й відсутність
інвалідів, які бажають
працевлаштуватися.

Про наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів
роботодавці повідомляють
територіальні відділення Фонду
соціального захисту інвалідів згідно
з наказом Міністерства праці та
соціальної політики України "Про
затвердження форми звітності N 10-ПІ
(річна) "Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів" та
Інструкцію щодо заповнення форми
звітності N 10-ПІ (річна) "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів" від 10.02.2007 N 42 щороку до 1
березня, наступного після звітного
періоду, подається або надсилається
рекомендованим листом за місцем їх
державної реєстрації відділенню Фонду.

Звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2011 рік
Форми №10-ПІ наданий відповідачем до
Луганського обласного відділення
фонду соціального захисту.

Крім того, відповідачем надавались
звіти про наявність вакансій на
підприємстві до Сєвєродонецького
міського центру зайнятості протягом 2011
року, як це передбачено Формою № 3-ПН.
Протягом 2011 року від ДП
«Сєвєродонецька ТЕЦ» надійшло 33
вакансії для осіб з обмеженими
фізичними можливостями. Вакансії
надавалися 12 разів станом на 04.01.2011 р.,
28.01.2011 р., 10.05.2011 р., 31.05.2011 р., 30.0.62011 р.,
05.07.2011 р., 29.07.2011 р., 31.08.2011 р., 29.09.2011 р.,
31.10.2011р., 29.11.2011р., 28.12.2011р., що
підтверджується листом
Сєвєродонецького міського центру
зайнятості №13/4-1710 від 31.05.2012 року та
відповідними копіями звітів про
наявність вакансій.

Також, як вбачається з листа
Сєвєродонецького міського центру
зайнятості, протягом 2011 року
відповідач постійно брав участь в
проведенні усіх «Ярмарок вакансій» для
вирішення питання працевлаштування
осіб з обмеженими можливостями, які
проводилися Сєвєродонецьким міським
центром зайнятості за участю
управління праці та соціального
захисту населення, а саме 11.03.2011 р.,
10.06.2011 р., 09.09.2011 р., 02.12.2011 р., 03.03.2012 р.

З матеріалів справи вбачається, що
підприємством за 2011 рік були
працевлаштовані три інваліда: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується
копіями наказів по особовому складу
№130-к від 03.11.11р., №65-к від 11.05.11р., 90-к від
06.07.11 р., копіями звітів про прийнятих
працівників та копіями довідок МСЕК
про встановлення зазначеним особам
інвалідності.

Згідно з Наказом №37 від 10.02.11 р. виданим
директором ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» про
внесення змін в організаційну
структуру підприємства, в організацію
праці та скорочення штату працівників
на підприємстві проводилось
скорочення штату або чисельності
працівників в період з січня 2011 року по
квітень 2011 року.

Відповідачем до Сєвєродонецького
міського центру зайнятості
надавалися звіт про позапланове
вивільнення працівників станом на
25.02.2011р., звіт про фактичне вивільнення
працівників станом на 04.05.2011р., звіт про
фактичне вивільнення працівників
станом на 10.05.2011 р.

Згідно зі звітами про фактичне
вивільнення працівників з
підприємства у 2011 році були звільнені 15
осіб, отже у зв'язку з цим звіти про
наявність вакансій у період з січня 2011
року по квітень 2011 року підприємством
до Сєвєродонецького міського центру
зайнятості не надавалися з незалежних
від відповідача причин.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова
колегія дійшла висновку, що судом
першої та апеляційної інстанцій повно
і правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Луганського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: