Справа № К/9991/4133/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/4133/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою закритого
акціонерного товариства "Компанія
Росток" на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
листопада 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 січня 2011 року у справі за позовом
закритого акціонерного товариства
"Компанія Росток" до Державної
інспекції з контролю за цінами в м.
Києві, головного державного інспектора
Бабушкіної Оксани Яківни, головного
державного інспектора Козлової Оксани
Анатоліївни, головного державного
інспектора Гловацької Наталії
Петрівни про визнання незаконними дій,
скасування наказу та заборону вчинення
дій, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
листопада 2010 року залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 січня 2011
року відмовлено в позові ЗАТ "Компанія
Росток" до Державної інспекції з
контролю за цінами в м. Києві, головного
державного інспектора Бабушкіної О.Я.,
головного державного інспектора
Козлової О.А., головного державного
інспектора Гловацької Н.П. про визнання
незаконними дій щодо проведення
перевірки, скасування наказу від 29
липня 2010 року №219-п та заборону
вчинення дій, а саме - проведення
планової перевірки позивача
відповідно до спірного наказу.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, письмовим повідомленням
від 14 липня 2010 року № 152 07/2 2395 ЗАТ
«Компанія Росток» було поставлено до
відома Державною інспекцією з контролю
за цінами в м. Києві про проведення
запланованої перевірки додержання
державної дисципліни цін при наданні
послуг в період з 30 липня 2010 року по 19
серпня 2010 року.

На виконання наказу № 219 п від 29 липня
2010 року Державної інспекції з контролю
за цінами в м. Києві та відповідно до
Плану роботи на третій квартал 2010 року,
головним державним інспекторам
Гловацькій Н.П., Бабушкіній О.Я. та
Козловій О.А., було видано посвідчення
№ 462 на проведення перевірки в ЗАТ
«Компанія Росток» з питань дотримання
державної дисципліни цін при наданні
послуг.

Представниками позивача 30 липня 2010
року було складено акт про
відео-фіксацію процесу здійснення
планової перевірки інспекторами
Державної інспекції з контролю за
цінами в м. Києві.

Письмовими запитами № 1 та № 2 від 30
липня 2010 року інспектори Державної
інспекції з контролю за цінами в м.
Києві витребували для проведення
перевірки у позивача необхідні
документи для ознайомлення, частину
яких їм було передано за реєстром, і про
проведення перевірки відомості було
занесені до журналу обліку перевірок
на підприємстві.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з того, дії головних державних
інспекторів Бабушкіної Оксани Яківни,
Козлової Оксани Анатоліївни та
Гловацької Наталії Петрівни, які є
службовими особами Державної
інспекції з контролю за цінами в м.
Києві є правомірними, вказані особи
діяли в межах повноважень, визначених
їх посадовими інструкціями.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів з огляду на їх
правомірність та обґрунтованість та
вбачає за доцільне зазначити про таке.

Відповідно до пункту 3 Положення про
Державну інспекцію з контролю за
цінами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
грудня 2000 року 1819, основними завданнями
Держцінінспекції є: організація та
здійснення відповідно до
законодавства функцій з контролю та
нагляду за дотриманням центральними та
місцевими органами виконавчої влади,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, суб'єктами господарювання вимог
щодо формування, встановлення та
застосування цін (тарифів); проведення
цінових спостережень на споживчому та
товарних ринках.

Відповідно до пункту 5 вказаного
Положення Держцінінспекція має право:

1) проводити відповідно до
законодавства перевірку
бухгалтерських книг, звітів,
кошторисів, декларацій, показників, що
відображаються у розрахункових
документах незалежно від способу
подання інформації, пов'язаних з
формуванням, встановленням та
застосуванням цін (тарифів);
знайомитися з установчими документами
та свідоцтвом про державну реєстрацію;
перевіряти у посадових осіб,
відповідальних за формування,
встановлення та застосування цін
(тарифів), документи, що посвідчують
особу; проводити перевірку
достовірності даних, наведених у
документах з питань порядку
формування, встановлення та
застосування державних фіксованих та
регульованих цін; 2) одержувати
відповідно до законодавства письмові
пояснення, довідки, документи,
матеріали з питань, що виникають під
час перевірки порядку формування,
встановлення та застосування цін
(тарифів), документи (їх копії) про
рівень і економічну обґрунтованість
цін (тарифів) на товари, роботи та
послуги, їх техніко-економічні
характеристики, ефективність, споживчі
властивості тощо; 3) обстежувати в
установленому порядку виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення суб'єктів господарювання,
що використовуються для виготовлення,
зберігання й реалізації товарів і
сировини, організації та надання
послуг; 4) вимагати відповідно до
законодавства усунення виявлених
порушень порядку формування,
встановлення та застосування цін
(тарифів), а також здійснення
перерахунку вартості товарів, робіт і
послуг, ціни (тарифи) на які сформовані,
встановлені та/або застосовані з
порушенням законодавства (якщо
фактичну оплату товарів, робіт та
послуг не проведено) для розрахунків із
споживачами; 5) приймати відповідно до
законодавства рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення порядку формування,
встановлення та застосування цін
(тарифів); 6) відповідно до вимог
законодавства розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
пов'язані з порушенням порядку
формування,встановлення і
застосування цін і тарифів, а також
невиконанням вимог органів державного
контролю за цінами; 7) залучати
спеціалістів органів виконавчої влади,
а також суб'єктів господарювання (за
погодженням з їх керівниками) для
розгляду питань, що належать до її
компетенції; 8) скасовувати розпорядчі
документи своїх територіальних
органів (припис, розпорядження, рішення
про застосування
адміністративно-господарських
санкцій), а також винесені ними
постанови про накладення
адміністративних стягнень; 9) проводити
перевірку правильності розрахунків
щодо застосування цін (тарифів), на які
запроваджене державне регулювання; 10)
здійснювати моніторинг цін (тарифів) та
проводити цінові дослідження на
споживчому та товарних ринках; 11)
одержувати відповідно до
законодавства копії платіжних
документів, що підтверджують факт
перерахування до бюджету сум у разі
застосування відповідних
адміністративно-господарських
санкцій; 12) звертатися до суду з
позовами про стягнення до бюджету сум у
разі застосування відповідних
адміністративно-господарських
санкцій,зобов'язання вчинити певні дії
або утриматися від їх вчинення; 13)
надсилати до правоохоронних органів
матеріали перевірок щодо дій, які
містять ознаки злочину; 14) вчиняти інші
дії в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законом.

Отже, дії Державної інспекції з
контролю за цінами в м. Києві щодо
здійснення перевірки додержання
позивачем державної дисципліни цін є
законними і правомірними, повноваження
відповідачів визначені чинними
нормативно правовими актами України.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, посадові особи Державної
інспекції з контролю за цінами в м.
Києві, а саме - головний державний
інспектор Бабушкіна О.Я., головний
державний інспектор Козлова О.А.,
головний державний інспектор
Гловацька Н.П. в спірних
правовідносинах діяли на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та чинним
законодавством, а тому правові
підстави для задоволення позовних
вимог - відсутні.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу закритого
акціонерного товариства "Компанія
Росток" залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12 листопада 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 січня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: