Справа № 256/1849/14-а
Суддя: Федорчук М. М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА №256/1849/14

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ 2а/256/110/2014

14.04.2014 року Калінінський
районний суд м. Донецька

У складі головуючого судді
М.М.Федорчук

А.А.Поповой

За участю позивача ОСОБА_2

Представника відповідача Качмар В.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька
Донецької області про визнання дій
незаконними, зобов'язання виконувати
рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом, в якому просить суд визнати
дії відповідача незаконними,
зобов'язати виконувати в повному
обсязі рішення суду №2а-25887/08, яке
набрало законної сили, посилаючись на
те, що УПФУ у Калінінському районі м.
Донецька протиправно з 01.11.2011 року не
виконує рішення суду відносно
нарахування йому пенсії, чим порушує
його права. Європейський суд з прав
людини (надалі - Євросуд) прийняв
рішення з приводу не виконання
Україною судових рішень у відношенні
інвалідів ЧАЕС, в якому встановлено
порушення урядом України параграфу 1
статті 6 Конвенції з прав людини та
основоположних свобод у відношенні не
виконання рішень національних судів,
які вступили в законну силу, статті 13 у
відношенні відсутності в Україні
засобів правового захисту для
відшкодування збитків, завданих
відмовою уряду виконувати судові
рішення, які набрали законну силу, а
також статті 1 Протоколу №1 в зв'язку з
тривалим не виконанням цих судових
рішень, що в значній мірі спрощує
вирішення цієї справи по суті.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
вимоги позову підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача - Качмар В.О. в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував,
посилаючись на те, що Позивач
звернувся до суду з вимогами визнати
дій Управління щодо припинення
виконання постанови Донецького
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2008 року по справі 2-а-25887/08
незаконними та зобов'язати Управління
виконувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2008 року по справі 2-а-25887/08
Таким чином суть спору полягає у
належному виконанні судового рішення.
Правовідносини, пов'язані з виконанням
судових рішень в адміністративних
справах регулюються положеннями
Розділу V КАС України. Відповідно до
положень ч. 1 ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 257 КАС
України, судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання. Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС
України, примусове виконання судових
рішень в адміністративних справах
здійснюється в порядку, встановленому
ЗУ "Про виконавче провадження". Таким
чином, порядок виконання судових
рішень в адміністративних справах
визначений нормами КАС України. Після
набрання постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2008 року по справі 2-а-25887/08
законної сили, настає стадія виконання
цієї постанови. Усі питання, пов'язані
примусовим виконанням, відповідно до
положень КАС України, вирішуються у
встановленому ЗУ «Про виконавче
провадження» порядку. Позивач просить
суд зобов'язати Управління виконувати
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2008 року по справі 2-а-25887/08. Ні
положеннями Закону України від 28.02.1991
року № 796 «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ні положенням КАС України не
передбачено можливості звернення з
такими вимогами. Тому Управління
вважає, що такі вимоги Позивача
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування. їх
посадові особи зобов'язані діяти
тільки на підставі, в межах повноважень
і способом, що передбачені
Конституцією і законами України. Таким
чином виконання Управлінням постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2008 року по справі 2-а-25887/08 може
здійснюватися лише в межах повноважень
Управління і способом, що передбачені
Конституцією і законами України.
Управління виконало постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2008 року по справі 2-а-25887/08 в межах своєї
компетенції та покладених на нього
цією постановою зобов'язань.

Відповідно до положень ст. 63 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
фінансування витрат, пов'язаних і
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством. Відповідно до ст. 73 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», кошти
Пенсійного фонду України
використовуються на: виплати пенсій,
передбачених цим Законом, надання
соціальних послуг, передбачених цим
Законом, фінансування
адміністративних витрат, пов'язаних з
виконанням функцій, покладених на
органи Пенсійного фонду, оплату послуг
з виплати та доставки пенсій:,
формування резерву коштів Пенсійного
фонду. Забороняється використання
коштів Пенсійного фонду на цілі, не
передбачені цим Законом. Таким чином,
Управління може здійснювати Позивачу
виплати лише у випадку наявності
відповідних видатків Державного
бюджету України. Здійснення виплат
поза межами таких видатків незаконним
та таким, що тягне за собою передбачену
законодавством відповідальність.

Статтею 267 КАС України передбачено
виключний перелік постанов суду, які
підлягають негайному виконанню.
Враховуючи, що позовні вимоги Позивача
полягають у визнанні дій Управління
незаконними та у зобов'язанні
Управління рішенням суду виконати
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2008 року по справі 2-а-25887/08, правові
підстави щодо негайного виконання
постанови, на думку представника
відповідача, відсутні.

Суд, вислухавши сторони провадження,
дослідивши матеріали справи, вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
заявленого позову з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою Донецького окружного
адміністративного суду а № 2-а-25887/08 від
19.11.2008 року було зобов'язано управління
ПФУ у Калінінському районі м. Донецька
здійснити перерахунок та виплатити
пенсію ( основну та додаткову) з 01.09.2008
року відповідно до ст..ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із розрахунку шести прожиткових
мінімумів для осіб, що втратили
працездатність та 50% мінімальної
пенсії за віком, що розраховується з
розміру прожиткового мінімум,
встановленого для відповідної
категорії населення. ( а.с.3-4)

На виконання зазначеної постанови
управлінням ПФУ у Калінінському районі
м. Донецька проведено відповідний
перерахунок відповідно ст.ст.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач певний час згідно з
вказаною постановою суду
перераховував його пенсію, призначену
на підставі Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Однак, у зв'язку з
набранням з 19 червня 2011 року чинності
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року
№ 3491-VI та прийняття Кабінетом
Міністрів України постанови від 6 липня
2011 року № 745, проведено перерахунок
пенсії, внаслідок чого її розмір
зменшився.

З 1 листопада 2011 р. УПФУ проведено
позивачу перерахунок пенсії з
урахуванням вимог пункту 4 розділу VІІ
«;Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет на 2011 рік»,
постанови Кабінету Міністрів України
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» № 745 від 6
липня 2011 р.

Так, Розділ VІІ «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
на 2011 рік» було доповнено Законом
України від 14 червня 2011 р. № 3491-V пунктом
4 наступного змісту: «Установити, що у
2011 році норми і положення статей 39, 50, 51,
52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.»

Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року
прийнято постанову №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
законної сили 23 липня 2011 року, і яка
визначила конкретні розміри пенсій
особам, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Положення пункту 4 розділу VІІ
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет на 2011 рік»
рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 р. № 20-рп/2011 визнано
таким, що відповідає Конституції
України (є конституційним). При
прийнятті вказаного рішення
Конституційний Суд України виходив з
того, що одним з визначальних елементів
у регулюванні суспільних відносин у
соціальній сфері є додержання принципу
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, а також
гарантуванням права кожного на
достатній життєвий рівень. Передбачені
законами соціально-економічні права не
є абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства.

Відповідно до пункту 3 «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» №
4282-VІ від 22 грудня 2011 року, у 2012 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

В рішенні Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено
про те, що в аспекті конституційного
подання положення частини другої
статті 95, частини другої статті 124,
частини першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 1210 від 23 листопада 2011 року був
затверджений Порядок обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
який діє з 1 січня 2012 року та на даний
час не скасований й неконституційним
не визнаний.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» у 2013 році норми і
положення статті 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Частинами 1, 2 статті 23 Бюджетного
кодексу України передбачено, що
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення. Відповідно до
пункту 5 статті 51 цього ж кодексу
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань.

Наведені норми свідчать про те, що
виконання судових рішень повинно
здійснюватися відповідними
уповноваженими органами виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на
відповідний рік з урахуванням
прийнятих Кабінетом Міністрів України
постанов, які не визнані
неконституційними та не скасовані.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ері
проти Ірландії" констатував, що
здійснення соціально - економічних
прав людини значною мірою залежить від
становища в державах, особливо
фінансового. Такі положення
поширюються й на питання допустимості
зменшення соціальних виплат, про що
зазначено в рішенні цього суду у справі
"Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від
12.10.2004 року.

Передбачені законами соціально -
економічні права не є абсолютними.
Механізм реалізації цих прав може бути
змінений державою, зокрема, через
неможливість їх фінансового
забезпечення шляхом пропорційного
перерозподілу коштів з метою
збереження балансу інтересів усього
суспільства. Крім того, такі заходи
можуть бути обумовлені необхідністю
запобігання чи усунення реальних
загроз економічній безпеці України, що
згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є
найважливішою функцією держави.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію про
захист прав людини та основоположних
свобод і практику Європейського суду з
прав людини як джерело права, але з
урахуванням фактичних обставин справи
конкретної справи, що розглядається
судом.

Порядок виконання судового рішення
регулюється статтею 257 КАС України.
Відповідно до пунктів цієї статті у
разі необхідності спосіб, строк і
порядок виконання можуть бути
визначені у самому судовому рішенні.
Так само на відповідних суб'єктів
владних повноважень можуть бути
покладені обов'язки щодо забезпечення
виконання рішення.

Примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно - правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Таким чином, закон надає право на
примусове виконання рішення суду
особі, на користь якої ухвалено
рішення, в межах виконавчого
провадження.

Відповідальність за невиконання
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, встановлено статтею 89 Закону
України «Про виконавче провадження».

Підставою для звернення ОСОБА_2 до суду
з даним позовом фактично є невиконання
відповідачем рішення суду, яке
вступило в законну силу. Таким чином,
позивач, звертаючись до суду, порушив
питання, що стосується здійснення
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах, порядок розгляду якого
визначений ст.267 КАС України.

За приписами ч.9 ст.267 КАС України особа -
позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення права позивача,
підтверджених такою постановою суду.
Таку заяву може бути подано протягом
десяти днів з дня, коли позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення до
виконання виконавчого листа, виданого
за відповідною постановою суду. У разі
відповідності заяви вимогам,
визначеним ст.267 КАС України, вона
підлягає розгляду та вирішенню в
порядку письмового провадження або в
судовому засіданні на розсуд суду
протягом десяти днів з дня її
отримання. В іншому випадку вона
ухвалою суду повертається заявнику.

КАС України передбачає загальні та
спеціальні способи судового контролю.
Загальні способи контролю мають усі
суди, незалежно від спеціалізації, і
вони полягають в розгляді скарг на
рішення, дії чи бездіяльність
державних виконавців. Загальний
судовий контроль за виконанням судових
рішень в адміністративних справах
здійснюється в порядку, встановленому
ст.181 КАС України. Спеціальні способи
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах передбачені ст.267 КАС України,
зокрема, до них належать: зобов'язання
суб'єкта владних повноважень надати
звіт про виконання судового рішення,
накладення штрафу за невиконання
судового рішення та інше.

Позивач ОСОБА_2 звертаючись з даним
позовом до суду, просить зобов'язати
відповідача виконувати рішення суду,
яке вже набрало законної сили і повинно
виконуватися відповідачем без
ухвалення будь - якого додаткового
судового рішення (статті 14 та 255 КАС
України). Суд не вправі зобов'язувати
відповідача виконувати рішення суду,
яке і так є обов'язковим до виконання
для осіб, які беруть участь у справі.
Чинним законодавством не передбачено
права суду приймати рішення про
зобов'язання виконувати інше рішення
суду. Згідно ст.257 КАС України примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».
Рішення судів, якими зобов'язано органи
Пенсійного фонду України здійснити
перерахунок та виплату пенсій без
обмеження строком, виконуються
Управлінням в межах покладених
зобов'язань, а саме: виплати призначені
на виконання судового рішення,
продовжуються до внесення змін до норм
законодавства, якими керувався суд при
винесенні рішення, або до зміни умов
пенсійного забезпечення одержувача.

Стосовно посилання позивача на рішення
Європейського Суду з прав людини від 20
червня 2013 року у справі «Цибулько та
інші проти України», то зазначене
рішення не містить висновків стосовно
неправомірності приписів Закону
України від 14 червня 2011 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 6 липня 2011 року "Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", на які посилався
Уряд в обґрунтування своєї позиції.
Крім того, в наведеному рішенні
Європейський Суд послався на
невиконання судових рішень в
конкретних справах без зазначення
того, чи було предметом розгляду
зменшення після 1 листопада 2011 року
виплат, передбачених судовими
рішеннями, особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської АЕС. Таким
чином, вказане рішення Європейського
Суду не є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції в
даній справі з урахуванням того, що
Конституційний Суд України визнав
законним встановлення розміру
соціальних виплат Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України.

Враховуючи наведене, вимоги позивача
щодо визнання неправомірними дії
відповідача щодо припинення виконання
рішення Донецького окружного
адміністративного суду від 19.11.2008 року,
та зобов'язання негайно виконувати
вказане рішення суду, не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 17, 18, 23, 158-163, КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Калінінському районі м. Донецька
Донецької області про визнання дій
незаконними щодо припинення виконання
постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2008 року у справі № 2а-25887/08 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії та
зобов'язанні виконання постанови суду -
відмовити.

Апеляційна скарга подається через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення, до
Донецького апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Копія апеляції одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

У разі ухвалення вступної та
резолютивної частини постанови,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя:
М.М.Федорчук

15.04.2014