Справа № 826/4063/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2014 року №
826/4063/14

Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі колегії суддів: головуючого
судді Добрянської Я.І., суддів: Головань
О.В., Мазур А.С., розглянув відповідно до
вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, в порядку
письмового провадження
адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1до
відповідачаГоловного слідчого
управління МВС Українипровизнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Окружний
адміністративний суд м. Києва з позовом
до відповідача Головного слідчого
управління МВС України про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31.03.2014 р. головуючим
суддею Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/4063/14, та призначено справу до
попереднього судового розгляду на
15.04.2014 р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.04.2014 р. було
закінчено підготовче провадження та
призначено справу № 826/4063/14 до судового
розгляду колегією суддів під
головуванням судді Добрянської Я.І., та
суддів: Головань О.В., Мазур А.С.

В судовому засіданні 15.05.2014 р. позивач
заявлені у позовній заяві позовні
вимоги підтримав повністю, та просив
суд:

- визнати неодноразові, систематичні
дії суб'єкта владних повноважень,
керівництво Головного слідчого
управління МВС України, не законними,
протиправними, злочинними, та
бездіяльними, по відношенню до ОСОБА_1,
які порушують закон України «Про
звернення громадян», та Конституцію
України;

- зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, керівництво Головного
слідчого управління МВС України
розглянути всі письмові звернення
ОСОБА_1, відповідно до чинного
законодавства України, та Конституції
України.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що
відповідачем керівництвом Головного
слідчого управління МВС України
неодноразово вчинялася протиправна
бездіяльність щодо не розгляду
письмових звернень ОСОБА_1 у
відповідності до вимог закону України
«Про звернення громадян» та не
надавалися письмові відповіді на такі
звернення, відповідно до чого
зазначена бездіяльність відповідача
має бути визнана протиправною в
судовому порядку, а також суд має
зобов'язати керівництво Головного
слідчого управління МВС України
розглянути всі письмові звернення
ОСОБА_1 відповідно до чинного
законодавства України та Конституції
України.

Відповідач, в свою чергу, жодних
письмових заперечень або будь-яких
пояснень з приводу даного спору по
праві № 826/4063/14 суду не надав, в судове
засідання 15.05.2014 р., як і в попереднє
судове засідання 15.04.2014 р. - не прибув та
не скерував свого представника, хоча
останній належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
проведення судового та попереднього
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Зважаючи на викладене, а саме не
прибуття всіх осіб, які беруть участь у
справі, в даному випадку - відповідача
Головного слідчого управління МВС
України, що був повідомлений належним
чином, в судове засідання 15.05.2014 р., суд
ухвалив продовжити розгляд даної
адміністративної справи № 826/4063/14 в
порядку письмового провадження, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, проти чого також не
заперечив позивач.

Про перехід до розгляду даної справи №
826/4063/14 в порядку письмового
провадження, відповідача було належним
чином повідомлено листом від 15.05.2014 р.,
докази чого містяться в матеріалах
справи.

За наслідками переходу судом до
розгляду адміністративної справи №
826/4063/14 в порядку письмового
провадження, позивачем 20.05.2014 р. до
канцелярії суду було подано заяву про
уточнення позовних вимог, разом із
додатками, в якій позивач просить суд:

- визнати неодноразові, систематичні
дії суб'єкта владних повноважень,
керівника ГСУ МВС України Сакала В.М.,
не законними, протиправними,
бездіяльними по відношенню до ОСОБА_1,
та недієздатної ОСОБА_4, представником
якої є позивач, які порушують ст. 40
Конституції України, та ст. 19, 22 закону
України «Про звернення громадян»;

- зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, керівництво Головного
слідчого управління МВС України
розглянути всі письмові звернення
ОСОБА_1, надати йому на них письмову,
мотивовану, обґрунтовану відповідь, та
прийняти на особистому прийомі
керівництвом даної державної установи.

Будь-яких інших документів з приводу
даного спору за наслідками переходу
судом до розгляду адміністративної
справи № 826/4063/14 в порядку письмового
провадження, станом на 30.05.2014 р. від
сторін по справі до канцелярії суду не
надходило.

Розглянувши подані позивачем
документи та матеріали, заслухавши
пояснення позивача в попередньому
судовому та в судовому засіданні,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, позивач ОСОБА_1, як громадянин
України, реалізуючи його конституційні
та законні права і обов'язки, у зв'язку з
необхідністю двічі письмово звертався
до керівника Головного слідчого
управління МВС України в особі
керівника Чинчина М.М. (копії письмових
звернень вх. № 5-3595 від 03.10.2013 р. та вх. №
5-267 від 03.02.2014 р. наявні в матеріалах
справи).

Однак, як на цьому наголошує позивач у
своїй позовній заяві, жодного разу в
порушення ст. 19 закону України «Про
звернення громадян», та ст. 40
Конституції України, йому не була
надана об'єктивна, всебічна,
обґрунтована, мотивована відповідь на
вказані звернення.

Також, відповідно до заяви позивача про
уточнення позовних вимог, з огляду на
той факт, що на його письмові звернення
від 03.10.2013 р. та 03.02.2014 р., йому не були
надані мотивовані та обґрунтовані
відповіді, згідно чинного
законодавства України, ОСОБА_1
неодноразово намагався відвідати у
відповідні дні та години прийому,
визначені керівництвом (по середах з
11:00 до 13:00) керівника Головного слідчого
управління МВС України Сакала В.М., а
саме: 12.03.2014 р., 19.03.2014 р., 23.04.2014 р., 30.04.2014
р., 07.05.2014 р. та 14.05.2014 р., при цьому
кожного разу подаючи письмові
звернення із проханням надати письмову
відповідь щодо можливості особистого
прийому, проте як жодного разу, в
порушення ст. 40 Конституції України та
ст. 22 закону України «Про звернення
громадян», вищезазначений керівник не
вів особистого прийому громадян, та
позивачу жодного разу не була надана
письмова відповідь на всі його
письмові звернення відповідно до ст. 19
ЗУ «Про звернення громадян».

Зважаючи на таке, та вважаючи
порушеними свої законні права щодо
звернення громадян та отримання
відповіді на таке звернення, а також
щодо особистого прийому у визначені
часи керівництвом Головного слідчого
управління МВС України, позивач
звернувся за захистом своїх порушених
прав у судовому порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази
(надані виключно позивачем, оскільки
відповідачем жодних пояснень та
доказів з приводу даного спору суду
надано не було), проаналізувавши
матеріали справи та заслухавши
пояснення позивача, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог,
зважаючи зокрема на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян», громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян», органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського
Союзу, Героїв Соціалістичної Праці,
інвалідів Великої Вітчизняної війни
розглядаються першими керівниками
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону
України «Про звернення громадян»,
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу
громадянина термін розгляду може бути
скорочено від встановленого цією
статтею терміну.

Звернення громадян, які мають
встановлені законодавством пільги,
розглядаються у першочерговому
порядку.

Так, як вбачається з наявних матеріалів
справи, та не було допустимими доказами
по справі спростовано позивачем,
відповідачем Головним слідчим
управлінням МВС України, у межах
терміну, встановленого ст. 20 Закону
України «Про звернення громадян», були
розглянуті письмові звернення
позивача вх. № 5-3595 від 03.10.2013 р. та вх. №
5-267 від 03.02.2014 р., на які також були
надані письмові відповіді: вих. № 13/Б-6957
від 14.10.2014 р. та вих. № 13/Б-820 від 10.02.2014 р.

З даного приводу, суд зазначає, що ні
Конституцією України, ні Законом
України «Про звернення громадян», не
передбачено певної вимоги до суб'єкта
владних повноважень, до якого
спрямоване звернення, надавати
відповідь якогось конкретного змісту,
яку хоче отримати заявник.

Зважаючи на зазначене, а також
враховуючи наявні матеріали справи та
норми наведеного законодавства, суд
вважає необґрунтованою та
безпідставною частину позовних вимог
позивача щодо визнання протиправною
бездіяльності відповідача відносно не
надання письмових відповідей на
письмові звернення ОСОБА_1 до Головного
слідчого управління МВС України вх. №
5-3595 від 03.10.2013 р. та вх. № 5-267 від 03.02.2014 р.,
оскільки такі відповіді, а саме: вих. №
13/Б-6957 від 14.10.2014 р. та вих. № 13/Б-820 від
10.02.2014 р., фактично були надані
відповідачем та отримані позивачем,
докази чого містяться в матеріалах
справи.

Щодо посилання позивача на ненадання
відповідачем письмових відповідей на
його письмові звернення від 12.03.2014 р.,
від 19.03.2014 р., від 23.04.2014 р., від 30.04.2014 р.,
від 07.05.2014 р. та від 14.05.2014 р. стосовно
можливості особистого прийому у
відповідні дні та години прийому,
визначені керівництвом (по середах з
11:00 до 13:00) керівником Головного
слідчого управління МВС України Сакало
В.М., а також щодо неприйняття позивача
особисто в зазначені дні на прийомі
Головним слідчим управлінням МВС
України, зважаючи на не ведення
особистого прийому з невідомих причин,
суд погоджується із тим, що
відповідачем не було надано, та в
матеріалах справи відсутні відповідні
докази надання Головним слідчим
управлінням МВС України письмових
відповідей на письмові звернення
позивача від 12.03.2014 р., від 19.03.2014 р., від
23.04.2014 р., від 30.04.2014 р., від 07.05.2014 р. та від
14.05.2014 р. стосовно можливості
особистого прийому ОСОБА_1 у відповідні
дні та години прийому, визначені
керівництвом (по середах з 11:00 до 13:00)
керівником Головного слідчого
управління МВС України Сакало В.М., що
відповідно є порушенням вимог ст. 1, ст.
15 та ст. 20 Закону України «Про звернення
громадян», проте як жодних доказів щодо
не проведення особистого прийому
керівником Головного слідчого
управління МВС України Сакало В.М. (по
середах з 11:00 до 13:00) 12.03.2014 р., 19.03.2014 р.,
23.04.2014 р., 30.04.2014 р., 07.05.2014 р. та 14.05.2014 р.,
або відмови ОСОБА_1 в такому особистому
прийомі у визначені керівництвом дні
та часи - позивачем суду надано не було,
та зазначеного не вбачається з наявних
матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Так, згідно наявних матеріалів справи,
суду були надані допустимі докази
належного розгляду відповідачем
Головним слідчим управлінням МВС
України, у межах терміну, встановленого
ст. 20 Закону України «Про звернення
громадян», письмових звернень позивача
ОСОБА_1 вх. № 5-3595 від 03.10.2013 р. та вх. № 5-267
від 03.02.2014 р., на які також були надані
письмові відповіді: вих. № 13/Б-6957 від
14.10.2014 р. та вих. № 13/Б-820 від 10.02.2014 р.

Проте, що також підтверджується
наявними матеріалами справи,
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не було надано суду
відповідних доказів надання Головним
слідчим управлінням МВС України
письмових відповідей на письмові
звернення позивача від 12.03.2014 р., від
19.03.2014 р., від 23.04.2014 р., від 30.04.2014 р., від
07.05.2014 р. та від 14.05.2014 р. стосовно
можливості особистого прийому ОСОБА_1 у
відповідні дні та години прийому,
визначені керівництвом (по середах з
11:00 до 13:00) керівником Головного
слідчого управління МВС України Сакало
В.М., що відповідно є порушенням вимог
ст. 1, ст. 15 та ст. 20 Закону України «Про
звернення громадян».

Позивачем, у свою чергу, не було надано
суду жодних допустимими доказів по
справі стосовно не проведення
особистого прийому керівником
Головного слідчого управління МВС
України Сакало В.М. (з 11:00 до 13:00) 12.03.2014 р.,
19.03.2014 р., 23.04.2014 р., 30.04.2014 р., 07.05.2014 р. та
14.05.2014 р., або відмови ОСОБА_1 в такому
особистому прийомі у визначені
керівництвом дні та часи.

Зважаючи на таке, на переконання суду,
позовні вимоги позивача підлягають до
часткового задоволення.

В позовній заяві та в судовому
засіданні позивач не заявляв позовної
вимоги щодо відшкодування йому судових
витрат із сплати судового збору. Тому
суд не вирішував питання, в порядку ст.
94 КАС України, щодо розподілу між
сторонами судових витрат.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною
бездіяльність Головного слідчого
управління МВС України щодо не надання
письмових відповідей на письмові
звернення ОСОБА_1 від 12.03.2014 р., від 19.03.2014
р., від 23.04.2014 р., від 30.04.2014 р., від 07.05.2014 р.
та від 14.05.2014 р. стосовно можливості
особистого прийому ОСОБА_1 у відповідні
дні та години прийому, визначені
керівництвом (по середах з 11:00 до 13:00)
керівником Головного слідчого
управління МВС України Сакало В.М.

3. Зобов'язати Головне слідче
управління МВС України у відповідності
до вимог Закону України «Про звернення
громадян» надати ОСОБА_1 письмові
відповіді на письмові звернення
останнього від 12.03.2014 р., від 19.03.2014 р.,
від 23.04.2014 р., від 30.04.2014 р., від 07.05.2014 р. та
від 14.05.2014 р., та розглянути питання
стосовно можливості особистого
прийому ОСОБА_1 у відповідні дні та
години прийому, визначені керівництвом
(по середах з 11:00 до 13:00) керівником
Головного слідчого управління МВС
України Сакало В.М.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя:
Я.І. Добрянська

Судді:
О.В. Головань

А.С. Мазур

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 30.05.2014 р.