Справа № 826/913/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/913/14
інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевич М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування рішення,
визнання протиправними дій та
зобов'зання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2 (далі по тексту -
позивач), звернувся з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії
відповідача при прийнятті рішення КВ
№32 від 15.01.2014 року щодо відмови в
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації: садовий
будинок (літера «А»), господарський
блок (літера «Б»), котельня (літера «В»),
гараж (літера «Г») в АДРЕСА_1 на підставі
поданої заяви ОСОБА_2;

- скасувати рішення відповідача № КВ
32 від 15.01.2014 року;

- зобов'язати відповідача, після
набрання рішенням суду законної сили, в
строк визначений діючим
законодавством, вчинити відповідні дії
щодо реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації:
садовий будинок (літера «А»),
господарський блок (літера «Б»),
котельня (літера «В»), гараж (літера «Г»)
в АДРЕСА_1 на підставі поданої заяви
ОСОБА_2;

- зобов'язати відповідача подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання даного судового рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
залишенню без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
Позивач є власником земельної ділянки,
яка розташована по АДРЕСА_1, що
підтверджується державним актом на
земельну ділянку серії ЯЖ №032212 від
08.10.2008, кадастровий номер земельної
ділянки :90:941:0001.

На вказаній земельній ділянці, згідно
наданих документів, позивачем
побудовано об'єкт будівництва, а саме:
садовий будинок (літера «А»),
господарський блок (літера «Б»),
котельня (літера «В»), гараж (літера
«Г»).

30.12.2013 року позивач повторно звернувся
до відповідача із заявою про прийняття
в експлуатацію об'єкта: садовий будинок
(літера «А»), господарський блок (літера
«Б»), котельня (літера «В»), гараж
(літера «Г») в АДРЕСА_1, побудованого без
дозволу на виконання будівельних робіт
(далі - об'єкт будівництва).

За результатом розгляду зазначеної
заяви позивача та доданих до неї
документів, відповідачем прийнято
рішення від 15.01.2014 року №КВ 32,
викладеним у листі від 15.01.2014 року
№7/26-37/1501/10 (далі - Рішення №КВ 32) та
у термін, встановлений законом, яким
повернув подані позивачем документи.

Зі змісту оскаржуваного Рішення №КВ
32 вбачається, що під час перевірки
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації відповідачем виявлено, що
її оформлено з порушенням вимог,
встановлених Порядком прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення І та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства від 19.03.2013 № 95, а саме:

- у заяві про прийняття в експлуатацію
об'єкта і декларації найменування
об'єкта зазначено неточно та не
узгоджується з даними зазначеними в
технічному паспорті, а саме з приміткою
самовільне будівництво;

- технічний паспорт не відповідає формі
встановленій Додатком №4 Інструкції
про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24.05.2001
№127 (із змінами і доповненнями,
внесеними наказом Мінрегіону від 08.01.2013
року №127), а саме: не зазначений номер
кваліфікаційного сертифіката
виконавця який проводив технічну
інвентаризацію об'єкта;

- звіт про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж: об'єкта складений з
помилками, а саме: з помилкою зазначена
назва вулиці на якій проживає замовник,
замість назви «АДРЕСА_2» зазначено
«АДРЕСА_3»;

- дані зазначені в пункті 7 декларації
щодо цільового призначення земельної
ділянки, а саме ведення садівництва є
недостовірними та не узгоджуються з
результатами перевірки Інспекції, про
що складений відповідний акт від 19.02.2013
року, в якому зазначено, що
господарський блок літ «Б»
експлуатується під магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Позивач, не погоджуючись з Рішенням
№КВ 32 та вважаючи протиправними
дії відповідача щодо його прийняття
звернувся до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову прийшов до
висновку, що оскаржуване рішення
відповідача №КВ 32 щодо
повернення позивачу декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
прийняте в межах повноважень та у
спосіб, встановлений чинним
законодавством, і ґрунтується на
всебічному досліджені істотних
обставин, які зумовили його прийняття,
з огляду на що підстави для задоволення
позовних вимог щодо визнання
протиправними дій відповідача при
прийнятті рішення КВ №32 та
скасування даного рішення відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком першої інстанції та зазначає
наступне.

Так, порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затверджений наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства від
19.03.2013 року № 95 (далі - Порядок №95), який
діяв на час подачі документів,
встановлює процедуру та умови
прийняття в експлуатацію збудованих
без дозволу на виконання будівельних
робіт та механізм проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж:
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, збудованих у
період з 05 серпня 1992 року до 12 березня
2011 року; збудованих до 12 березня 2011
року: громадських будинків I і II
категорій складності; будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення I і II категорій складності
(пункт 1.1 розділу І Порядку №95).

У відповідності до пункту 3.1 Порядку
№95, прийняття в експлуатацію об'єктів,
зазначених у пункті 1.1 розділу I цього
Порядку, здійснюється безоплатно
територіальними органами
Держархбудінспекції України (далі -
Інспекція) протягом 10 робочих днів з
дня подання заяви власниками
(користувачами) земельних ділянок, на
яких розміщені такі об'єкти, за
результатами технічного обстеження
цих об'єктів шляхом реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі - декларація), яка
складається за формою, наведеною у
додатку 2 до цього Порядку.

Пунктом 3.2 Порядку №95 встановлено, що
замовник або його уповноважена особа
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються: два
примірники заповненої декларації; звіт
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта з висновком про їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації (крім
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
прибудов до них загальною площею до 300
квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);
засвідчені в установленому порядку
копії: документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;
технічного паспорта.

Згідно з пунктом 3.4 Порядку №95 дані,
зазначені в декларації, повинні
узгоджуватися з документами, які
подаються разом з нею.

Згідно з пунктами 3.5, 3.6 Порядку №95,
інспекція повертає замовнику
декларацію, якщо вона подана чи
оформлена з порушенням вимог,
установлених цим Порядком, у тому числі
у разі виявлення невідповідності
поданих документів вимогам
законодавства та виявлення
недостовірних відомостей у поданих
документах. У разі прийняття рішення
про повернення декларації Інспекція у
строк, передбачений для її реєстрації,
надсилає замовнику письмове
повідомлення про прийняте рішення з
обґрунтуванням причин повернення.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що документи, подані
позивачем для реєстрації об'єкта
будівництва містили розбіжності та
були складені з порушенням вимог
законодавства.

Зокрема, відповідач посилався на те, що
в декларації про готовність об'єкта до
експлуатації та заяві про прийняття в
експлуатацію об'єкта відсутній підвал,
який зазначений у відмітці про
самовільне будівництво в технічному
паспорті.

З наявних в матеріалах справи копій
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації та заяви про прийняття в
експлуатацію об'єкта, суд першої
інстанції правомірно встановив, що
вони дійсно містять розбіжності, на які
посилався представник відповідача, що
свідчить про обґрунтованість
зазначених доводів відповідача.

Разом з тим, суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги
доводи відповідача, що звіт про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта складений з помилками, а
саме: назва вулиці, на якій проживає
замовник, замість назви «АДРЕСА_2»
зазначено «АДРЕСА_3», так як допущення
вказаної описки у назві вулиці, на якій
проживає позивач не може бути
розцінене, як надання недостовірних
відомостей або невідповідності у
поданих документах, а також не є
законодавчо визначеною підставою для
прийняття рішення про повернення
декларації, оскільки, допущення описки
у написанні назви вулиці, на якій
проживає замовник не змінює зміст
звіту технічного обстеження спірного
об'єкта будівництва. Тобто, суд першої
інстанції обґрунтовано оцінив вказане
порушення як несуттєве, однак, з
матеріалів справи вбачається, що не
вказана помилка стала підставою для
відмови в реєстрації декларації.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, вказані вище порушення
незначні та несуттєві для прийняття
рішення про повернення документів.

Крім того, як вбачається зі змісту
оскаржуваного рішення №КВ 32,
підставою для повернення декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
позивачу стало також те, що дані
зазначені в пункті 7 декларації щодо
цільового призначення земельної
ділянки, а саме: ведення садівництва, є
недостовірними та не узгоджуються з
результатами перевірки Інспекції, про
що складений відповідний акт від 19.02.2013
року, в якому зазначено, що
господарський блок літ «Б»
експлуатується під магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1»

В матеріалах справи наявна копія акту
від 19.02.2013 року перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
стосовно об'єкта будівництва: садовий
будинок з підвалом та господарські
будівлі по АДРЕСА_1. У даному акті
зазначено, що господарський блок
(літера Б) експлуатується як заклад
торгівлі магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На підтвердження факту використання
позивачем господарського блоку (літера
Б) як закладу торгівлі магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1», відповідач надав до
матеріалів справи фотозвіт, зроблений
під час здійснення 19.02.2013 року
перевірки вказаного об'єкту позивача.
Вказана обставина не заперечувалась
представником позивача в судовому
засіданні.

Водночас, цільове призначення
земельної ділянки на якій розташований
господарський блок (літера Б) - ведення
садівництва, що ставить під сумнів
використання вказаної земельної
ділянки за її цільовим призначенням, а
також про достовірність відомостей,
зазначених позивачем у декларації.

Доводи апелянта, що у відповідача
відсутні повноваження перевіряти
цільове використання земельної
ділянки колегія суддів не приймає до
уваги так як відповідно до п. 3.5 Порядку
Інспекція повертає замовнику
декларацію, якщо вона подана чи
оформлена з порушенням вимог,
установлених цим Порядком, у тому числі
у разі виявлення невідповідності
поданих документів вимогам
законодавства та виявлення
недостовірних відомостей у поданих
документах, а тому колегія суддів
приходить до висновку, що
законодавством України встановлено
право відповідача визначати повністю
або частково вид і зміст
управлінського рішення на власний
розсуд, а тому такі повноваження,
всупереч доводам позивача, є
дискреційними.

Крім того, колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на ту
обставину, що постанова відповідача
про притягнення до адміністративної
відповідальності позивача за
експлуатацію об'єкта, що не був
введений в експлуатацію, була
скасована постановою Печерського
районного суду м. Києва від 04.04.2013 р.,
зважаючи на те, що як випливає з
мотивувальної частини рішення,
підставою для скасування оскаржуваної
постанови була відсутність на момент
вчинення правопорушення в КУпАП норми,
що передбачала відповідну
відповідальність.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
після усунених порушень, зазначених
відповідачем, позивач має право
повторно звернутися до відповідача з
відповідною декларацією.

За таких обставин апеляційна інстанція
приходить до аналогічного з судом
першої інстанції висновку, що
відповідач діяв з дотриманням
необхідного порядку та в межах наданих
повноважень.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на ту обставину, що позивач вже
звертався до суду з позовом про
скасування рішення щодо відмови щодо
відмови в реєстрації декларації про
готовність об'єкта (цієї ж земельної
ділянки) до експлуатації. Так,
підставою для відмови у прийнятті в
експлуатацію об'єкта самовільного
будівництва є оформлення позивачем
декларації з порушенням вимог,
установлених Порядком прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків І та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженим наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства від 24 червня 2011 року № 91,
оскільки найменування об'єкта, що
зазначене в заяві про прийняття в
експлуатацію об'єкта та декларації про
готовність об'єкта до експлуатації не
узгоджується з відміткою про
самовільне будівництво в технічному
паспорті від 10 грудня 2010 року, виданому
БТІ.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2014 року, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року, в задоволенні позову відмовлено.
Так, з вказаних судових рішень
вбачається, що підставами для відмови в
реєстрації декларації стали наступні
обставини, зокрема, наявність
невідповідності інформації,
зазначеній в декларації, інформації,
зазначеній в супровідних документах та
те, що господарський блок (літера Б)
експлуатується як заклад торгівлі
магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1". Разом з тим,
цільове призначення земельної ділянки
на якій він розташований - ведення
садівництва, що ставить під сумнів
використання вказаної земельної
ділянки за її цільовим призначенням, а
також про достовірність відомостей,
зазначених позивачем у декларації.

Тобто, з матеріалів справи вбачається,
що позивач повторно звертаючись до
відповідача з заявою про реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації не усунув порушення, які
були встановленні первинно.

Надані докази були оцінені судом
першої інстанції, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Крім того, було оцінено
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, що відповідає
вимогам ст. 86 КАС України.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 17 червня 2014
року.

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.