Справа № 2а-4618/10/1770
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Справа №
9104/17741/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю будівельно-монтажне
управління «Промбуд-3» на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2010 року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне до
товариства з обмеженою
відповідальністю будівельно-монтажне
управління «Промбуд-3» про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне звернулось в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до товариства з обмеженою
відповідальністю будівельно-монтажне
управління «Промбуд-3» в якому просило
стягнути з відповідача заборгованість
по фактичних витратах на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах у розмірі 3325 грн. 60
коп.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2010 року позовні вимоги задоволено,
стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю будівельно-монтажне
управління «Промбуд-3» на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне заборгованість по фактичних
витратах на виплату і доставку
пільгових пенсій в сумі 3325,60 грн.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції товариство з
обмеженою відповідальністю
будівельно-монтажне управління
«Промбуд-3» оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди, зокрема, особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок покриття витрат на виплату і
доставку таких пенсій визначений
статтею 6

Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами

внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду

України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р.
за № 64/8663. Пунктом 6.8. цієї Інструкції
встановлено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Тобто обов'язок по сплаті місячної суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії виникає у відповідача
з моменту отримання повідомлення
(розрахунку) від органів Пенсійного
фонду України про розмір сум
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій на поточний
рік. Відповідно до п.6.4. Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Тобто обов'язок по складанню та
надсиланню розрахунку з розміром сум
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій на поточний
рік покладається на Позивача. Таким
чином у випадку не надсилання
позивачем розрахунку з розміром сум
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій на поточний
рік, то у відповідача будуть відсутні
правові підстави для внесення до
Пенсійного фонду України фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій.

З позовних вимог випливає, що позивач
просив суд стягнути з відповідача
фактичні

витрати на виплату та доставку пенсії,
призначених ОСОБА_1 (за
червень-вересень 2010 р.). Однак
відповідач не отримував, а позивач не
надсилав розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій № 6199/02
від 14.05.2010 р.

Надані позивачем докази на
підтвердження надсилання вище
згаданих розрахунків не підтверджують
їх надсилання, оскільки реєстр
управління ПФУ в м. Рівне

відправлених листів від 27.05.2010 р. № 95 та
список № 406 згрупованих поштових

відправлень не є тотожними, так як маса
листів, зазначена в списку № 406, не
відповідає масі, зазначених в реєстрі
№ 95. Крім того, відсутні докази
вручення відповідачу рекомендованого
листа № 930, а також те, що
відповідачу надсилався саме
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій № 6199/02 від 14.05.2010 р.,
оскільки реєстр Управління ПФУ в м.
Рівне відправлених листів від 27.05.2010 р.
№ 95 містить посилання на те, що всім
відправникам висилався документ за
реєстраційним номером № 6199/02, а
розрахунок є індивідуальним і не може
стосуватися до різних осіб.

Слід зауважити, що в матеріалах справи
взагалі відсутні будь-які докази
понесених Позивачем фактичних витрат
на виплату та доставку пенсії,
призначених ОСОБА_1 (за
червень-вересень 2010 р.), а клопотання
Відповідача про витребування таких
доказів було залишено без розгляду та
задоволення.

На підставі вище викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову якою у
задоволенні позову відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно даних обліку позивача за
відповідачем рахується несплачена
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за
червень-вересень 2010 року на загальну
суму 3325,60 грн.

Постановляючи рішення судом першої
інстанції вірно враховано, що згідно п.
1 ст.2. Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» для юридичних осіб,
незалежно від форми власності,
бюджетних, громадських та інших
установ та організацій, до об'єкту
оподаткування відносить фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст.12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Згідно п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлено, що
після 01.01.2004 року зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, який діяв до набрання
чинності цим Законом. До 01 січня 2004 року
діяв порядок покриття витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
відповідно до якого бюджетні,
громадські, інші установи й
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи відшкодовують
Пенсійному фонду 100 відсотків
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій до досягнення
працівниками пенсійного віку (п. 6.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 6 січня
2004 р. за № 64/8663). Аналогічна позиція
викладена і в Інструкції про порядок
обчислення і сплати підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, інших
платежів, а також обліку їх надходження
до Пенсійного фонду України,
затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України від 03.06.1999
року, №4-6, та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 05.07.1999
року за №436/3729.

Судом першої інстанції у даній спірній
ситуації з'ясовано, що на виконання
вимог п. 6.4 Інструкції, вимог п.7.4
Інструкції від 03.06.1999 року, позивач
надіслав на адресу відповідача
повідомлення з розрахунками фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», згідно
яких щомісяця, до 25 числа,
відшкодуванню Пенсійному фонду
підлягала сума фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, призначена
на пільгових умовах працівникам
відповідача. Розрахунки містять
відомості про працівників (громадян),
рік призначення пенсій, розмір
призначеної пенсії. Дані обставини
підтверджуються копією розрахунку
фактичних витратна виплату та доставку
пенсій, призначених відповідно до п. п.
«б» - «з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», копією реєстру
відправлених листів від 27 травня 2010
року № 95, копією реєстру відправлених
листів від 27 вересня 2010 року № 189,
довідкою про включення відповідача до
ЄДРПОУ .

З огляду на все вище викладене, суд
першої інстанції правильно вважав, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню.

Враховуючи зазначене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
будівельно-монтажне управління
«Промбуд-3» - залишити без задоволення,
а постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2010 року по справі № 2а-4618/10/1770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Р.Й. Коваль