Справа № 806/1914/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" червня 2014 р.
Справа № 806/1914/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника відповідача-
Мельника М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "12" травня
2014 р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Володарсько-Волинському
районі Житомирської області
стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області звернулось до
суду з позовом доВідділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Володарсько-Волинському
районі Житомирської області ( далі -
Фонд), в якому просить визнати
незаконними дії відповідача щодо
відмови у відшкодуванні загальної суми
витрат пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в сумі 304,68 грн. за жовтень
2013 року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2013
року відмовлено у задоволенні позовних
вимог Управління Пенсійного фонду
України в Володарсько-Волинському
районі Житомирської області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким позов задовольнити.
В апеляційній скарзі позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Розглянувши справу та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах, передбачених статтею 195 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідачем не
прийнято до заліку за жовтень 2013 року
витрати відповідно до списків осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Акт щомісячної звірки
витрат за вказаний період підписаний з
розбіжностями згідно доданої таблиці
розбіжностей. Відповідно до таблиці
розбіжностей неприйнятими до заліку є
304,68 грн. допомоги на поховання,
виплаченої у жовтень 2013 року сім'ям
потерпілих, в частині, що підлягає
відшкодуванню відповідно до п. 4
Порядку, затвердженого спільною
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 року №5-4/4,
яка зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за
№376/7697.

Відповідно до вказаного Порядку,
органи Пенсійного Фонду України
щомісячно до 10 числа місяця, наступного
за звітним на підставі списку осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та списку померлих осіб,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню та до 15 числа
місяця наступного за звітним подають
його відповідним головним управлінням
Пенсійного Фонду України і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань
України в АРК, областях, містах Києві та
Севастополі.

Чинним законодавством не передбачений
порядок, відповідно до якого спір з
цього питання міг би вирішуватись між
управліннями Пенсійного фонду України
та Відділеннями виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань на місцях.

Це питання додатково до названого
Порядку врегульоване спільним листом
Пенсійного фонду України та Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, підписаним 19
жовтня та 23 жовтня 2007 року. Ним
узгодження розбіжностей віднесено до
компетенції центральних органів
відповідних Фондів, куди щомісячно
повинні надсилатись таблиці
розбіжностей.

Разом з тим, відповідно до ст.21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" Фонд
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я, в тому числі
пенсії по інвалідності від трудового
каліцтва або професійного
захворювання та пенсії по втраті
годувальника з цих причин, при настанні
страхового випадку.

Згідно з частиною 8 статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" в
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків згідно з Порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 року №826 затверджений
Порядок проведення витрат на
поховання, пунктом 2 якого визначено, що
витрати на поховання проводяться в
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких визначений
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг. Факт нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до Закону України "Про
охорону праці". Підставою для оплати
потерпілому витрат на медичну
допомогу, проведення медичної,
професійної та соціальної
реабілітації, а також страхових виплат
є акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання (отруєння) за
встановленими формами.

Крім того, згідно з вимогами ч.9 ст.34
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі смерті
потерпілого суми страхових виплат
особам, які мають на це право,
визначаються із середньомісячного
заробітку потерпілого за вирахуванням
частки, яка припадала на потерпілого та
працездатних осіб, що перебували на
його утриманні, але не мали права на ці
виплати. У разі смерті потерпілого,
який одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Таким чином, Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та вищевказаним
нормативно-правовим актом чітко
визначено, що допомога на поховання
відшкодовується Фондом тільки в тому
випадку, якщо смерть потерпілого
настала за наслідками нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
підтверджується висновками
спеціальних медичних закладів.

Позивачем при включенні до акта
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, порушено
вказану вимогу Закону, оскільки ним не
надано висновків відповідних медичних
закладів, які б підтверджували
причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів прийшла до висновку, що суд
першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
по справі докази, обґрунтовано
відмовив у задоволені позовних вимог.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "12" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "23" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління Пенсійного
фонду України в
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області вул.Леніна, 1,смт.
Володарськ-Волинський,Володарсько -
Волинський район, Житомирська облас,12100

3- відповідачу: Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Володарсько-Волинському
районі Житомирської області вул. Гв.-
Кантемирівців,
11,смт.Володарськ-Волинський,Володарськ
о - Волинський район, Житомирська
облас,12100

- ,