Справа № 2а-2933/11/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ К/9991/79470/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Кошіля В.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі міста Харкова на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.08.2011 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.05.2011 року
по справі № 2а-2933/11/2070 за позовом
Державного підприємства «Харківський
бронетанковий ремонтний завод» до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі міста Харкова та
Управління Державного казначейства у
Ленінському районі міста Харкова про
визнання протиправною бездіяльності
та стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Харківський
бронетанковий ремонтний завод»
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі міста Харкова та
Управління Державного казначейства у
Ленінському районі міста Харкова про
визнання протиправною бездіяльності
та стягнення суми бюджетного
відшкодування ПДВ в розмірі 100979,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.05.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.08.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач-1
подав касаційну скаргу, в якій просить
їх скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
перевірки підприємства позивача
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
26.04.2007 року про зменшення суми
бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі
100979,00 грн. у зв'язку з виявленими
порушеннями вимог п. 7.4.1, п. 7.7.1 та п. 7.7.2
ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(далі - Закон № 168/97-ВР). Вказане
податкове повідомлення-рішення було
оскаржено платником податків в
судовому порядку і постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2008 року,
яка набрала законної сили, було воно
було скасовано.

Позивач звернувся до ДПІ у Ленінському
районі м. Харкова з заявою від 14.02.2008
року про виконання рішення
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2008 року
шляхом перерахунку на розрахунковий
рахунок підприємства неотриману суму
бюджетного відшкодування в розмірі
100979,00 грн., заявленого по декларації з
ПДВ за січень 2007 року.

На подану заяву відповідач направив
позивачу відповідь від 03.04.2008 року про
неможливість задовольнити прохання у
зв'язку з подачею ДПІ у Ленінському
районі міста Харкова касаційної скарги
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14.02.2008 року.

Судами встановлено, що ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
10.03.2010 року касаційна скарга ДПІ у
Ленінському районі м. Харкова була
залишена без задоволення, а постанова
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2008 року -
без змін.

Надані до матеріалів справи документи
свідчать про те, що позивач звернувся
до ДПІ у Ленінському районі м. Харкова
із заявою № 208 від 11.02.2011 року, в якій
просив надати інформацію про стан
процесу відшкодування суми ПДВ за
січень 2007 року, на яку отримав
відповідь № 1412/10/07-010 від 12.03.2011 року, в
якій йому було повідомлено, що заходи
по відшкодуванню ПДВ вживаються.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР платник податку, який має право
на одержання бюджетного відшкодування
та прийняв рішення про повернення
повної суми бюджетного відшкодування,
подає відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Сума бюджетного відшкодування, як
правильно зазначено судами, залежить
від правильності визначення суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, правильність визначення яких
підтверджено матеріалами справи,
зокрема і постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14.02.2008 року.

Відповідно до п.п.7.7.5 п. 7.7 статті 7
Закону № 168/97-ВР протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
заявлених у ній даних за наявності
достатніх підстав вважати, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням податкового законодавства,
податковий орган має право протягом
такого ж строку провести позапланову
виїзну перевірку (документальну)
платника для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування. Податковий орган
зобов'язаний у п'ятиденний термін після
закінчення перевірки надати органу
державного казначейства висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пп. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону №
168/97-ВР на підставі отриманого висновку
відповідного податкового органу орган
державного казначейства надає
платнику податку зазначену у ній суму
бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунку на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі міста Харкова відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.08.2011 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.05.2011 року
по справі №2а-2933/11/2070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКошіль В.В. підписРибченко А.О.