Справа № 823/752/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/752/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Уманської
районної державної адміністрації на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року у справі за позовом Прокурора
Уманського району Черкаської області
до Уманської районної державної
адміністрації, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_5
про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2013 року Прокурор Уманського
району Черкаської області звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду із позовом до
Уманської районної державної
адміністрації в якому просив визнати
протиправним та скасувати
розпорядження «Про надання земельної
ділянки в оренду ОСОБА_5 для створення
фермерського господарства в
адміністративних межах Рижавської
сільської ради» від 16.10.2012 № 252/01-02-1.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
розпорядження Уманської районної
державної адміністрації «Про надання
земельної ділянки в оренду ОСОБА_5 для
створення фермерського господарства в
адміністративних межах Рижавської
сільської ради» від 16.10.2012 № 252/01-02-1.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
31.05.2012 ОСОБА_5 звернувся до Уманської
районної державної адміністрації
Черкаської області із заявою, в якій на
підставі ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство» та
Земельного кодексу України просив
надати йому земельну ділянку
сільськогосподарського призначення з
метою ведення фермерського
господарства, орієнтовною площею 22,6 га,
в адміністративних межах Рижавської
сільської ради за межами села Рижавка.

16.10.2012 Уманська районна державна
адміністрація Черкаської області
прийняла розпорядження № 252/01-02-1, яким
затвердила технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку площею 19,2731 га в оренду ОСОБА_5
для створення фермерського
господарства за межами села Рижавка,
Уманського району, Черкаської області,
виготовлену приватним підприємством
«Земельно-кадастрове бюро», а також
надала ОСОБА_5 в оренду, без зміни
цільового призначення, одну земельну
ділянку (кадастровий номер
:02:000:2212) загально площею 19,2731 га із
земель запасу Рижавської сільської
ради для створення фермерського
господарства в адміністративних межах
Рижавської сільської ради за межами
села Рижавка терміном на п'ять років.

16.10.2012 на підставі зазначеного
розпорядження укладений договір
оренди земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
згідно якого Уманська районна державна
адміністрація надала в оренду ОСОБА_5
одну земельну ділянку (кадастровий
номер :02:000:2212) загальною площею
19,2731 га із земель запасу Рижавської
сільської ради для створення
фермерського господарства в
адміністративних межах Рижавської
сільської ради без зміни цільового
призначення. Державна реєстрація
вказаного договору не проведена.

18.01.2013 за № 25-175вих13 на підставі
проведеної перевірки прокурор
Уманського району вніс голові
Уманської районної державної
адміністрації Черкаської області
подання, в якому вимагав скасувати
розпорядження від 16.10.2012 № 252/01-02-1 «Про
надання земельної ділянки в оренду
ОСОБА_5 для створення фермерського
господарства в адміністративних межах
Рижавської сільської ради» як таке, що
прийняте з порушенням ст. ст. 123, 124
Земельного кодексу України, ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»,
ст. 16 Закону України «Про оренду землі»,
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок» від 26.05.2004.

21.02.2013 за № 01-01-33/303 до прокуратури
Уманського району надійшов лист
Уманської районної державної
адміністрації Черкаської області про
те, що підстави для скасування
розпорядження від 16.10.2012 № 252/01-02-1
відсутні.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 14
Конституції України, земля визнана
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави. Право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

В силу положень ст. 1 Земельного Кодексу
України, земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Питання надання земельних ділянок
державної або комунальної власності в
оренду для створення фермерських
господарств регулюється Земельним
кодексом України та Законом України
«Про фермерське господарство».

Частиною 1 статті 3 ЗК України
визначено, що земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Відповідно до пункту 12 розділу 10
«Перехідні положення» ЗК України, до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзацах другому
та четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Пунктом «а» частини 1 статті 17 ЗК
України визначено, що до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Частиною 2 статті 123 ЗК України
встановлено, що особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

Частина 3 цієї статті передбачає,
зокрема, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні, а згідно частини 4
згаданої статті проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
погоджується в порядку, встановленому
статтею 186-1 цього Кодексу.

Порядок надання (передачі) земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства закріплений статтею 7
Закону України «Про фермерське
господарство».

Так, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство» визначено, що
для отримання (придбання) у власність
або в оренду земельної ділянки
державної власності з метою ведення
фермерського господарства громадяни
звертаються до відповідної районної
державної адміністрації. Для отримання
у власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Земельні ділянки для ведення
фермерського господарства передаються
громадянам України у власність і
надаються в оренду із земель державної
або комунальної власності (ч. 3 ст. 7
Закону України «Про фермерське
господарство»).

Системний аналіз вказаних положень
земельного законодавства дає підстави
для висновку, що надання земельної
ділянки в оренду для створення
фермерського господарства має
здійснюватися на підставі проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, а не на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, проект відведення на вказану
земельну ділянку в установленому
законом порядку не розроблявся та не
погоджувався, конкурс не проводився.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»,
заяву громадянина про надання
земельної ділянки у власність або в
оренду районна або міська державні
адміністрації або орган місцевого
самоврядування розглядають у місячний
строк і в разі її задоволення дають
згоду на підготовку землевпорядною
організацією проекту відведення
земельної ділянки. Проект відведення
земельних ділянок розробляється за
рахунок Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств.
Проект відведення земельної ділянки
погоджується та затверджується
відповідно до закону.

Вказані вимоги законодавства при
наданні Уманською районною державною
адміністрацією в оренду спірної
земельної ділянки громадянину ОСОБА_5
не виконані. Межі спірної земельної
ділянки в натурі (на місцевості) не
встановлювались, рішення про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою та про затвердження такого
проекту не приймалось.

Таким чином, розпорядження Уманської
районної державної адміністрації від
16.10.2012 № 252/01-02-1 прийнято в порушення
ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України,
ст. 7 Закону України «Про фермерське
господарство», що є підставою для
визнання його недійсним та скасування.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уманської районної
державної адміністрації на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 23.06.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.