Справа № 2а-114/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
Справа №
24941/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Сколівського районного суду
Львівської області від 13 січня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Тухлянської сільської ради
Сколівського району Львівської
області, Державної податкової
інспекції у Сколівському районі
Львівської області про визнання
протиправними дій по нарахуванню
земельного податку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 13.11.2009 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Тухлянської сільської ради
Сколівського району Львівської
області, Державної податкової
інспекції у Сколівському районі
Львівської області в якому, уточнивши
позовні вимоги, просив визнати
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Сколівському
районі Львівської області по
нарахуванню ОСОБА_1 земельного податку
в сумі 16 740,00 гривень без врахування
Рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008; зобов'язати
Державну податкову інспекцію у
Сколівському районі Львівської
області провести перерахунок
земельного податку, який сплачується
ОСОБА_1 з врахуванням того, що положення
пункту 7 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів», якими встановлено
нові ставки земельного податку,
визнано неконституційними; визнати за
ОСОБА_1 право на зарахування надміру
сплаченого податку в сумі 13 392,00 гривень
в рахунок сплати на наступні періоди.

Постановою Сколівського районного
суду Львівської області від 13 січня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його
в апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції були недостатньо досліджені
докази та обставини справи, рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального права. Зазначає, що
відповідно до ст.58 Конституції України,
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
невірно застосував до спірних
правовідносин Закон України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 03.06.2008 p. №309-VI, і
прийняв незаконне рішення.

Зміни внесені цим законом, виходячи з
положень ч.2 ст.4 Закону України «Про
плату за землю», можуть
застосовуватись лише з 2009 року. Крім,
того вказаний закон прийнятий у 2008 році
не може мати зворотної сили, тобто
застосовуватись з 1 січня 2008 року, а
тому слід було застосовувати ставку
земельного податку в розмірі 0,027
гривень, таким чином сума земельного
податку за 2008 рік становить 3 348,00
гривень.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД №479402 є власником земельної
ділянки площею 20000 га., що розташована в
АДРЕСА_1.

З листа ДПІ у Сколівському районі від
19.09.2008 року №10473/170 видно, що ОСОБА_1
повідомлено про те, що йому нараховано
земельний податок на 2008 рік за
користування земельною ділянкою
площею 20000 га., що розташована в АДРЕСА_1
в сумі 16 740,00 гривень.

14.11.2008 року позивачем ОСОБА_1, у зв'язку з
проведеним нарахуванням суми
земельного податку, на рахунок
Тухлянської сільської ради
Сколівського району Львівської
області було сплачено 16 740,00 гривень, що
підтверджується копіями квитанцій,
наявних у матеріалах справи.

Також листом за підписом начальника
ДПІ у Сколівському районі від 31.12.2008
року №14442/120, позивача повідомлено, що
п.7 розділу II Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік, та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів" внесені зміни до
ст.7 Закону України "Про плату за землю",
зокрема ч.2 цієї статті викладено у
новій редакції та встановлені нові
ставки земельного податку за земельні
ділянки, грошову оцінку яких не
проведено, а саме по населених пунктах
з чисельністю населення від 1 до 3 тисяч
осіб (до яких належить с. Тухля
Сколівського району) - 0,135 гривень за 1
м.кв. Одночасно у вказаному листі було
зазначено, що коефіцієнт ставки
земельного податку 3,1 встановлений
законодавством та коефіцієнт 2
встановлений Тухлянською сільською
радою Сколівського району, а тому
виходячи з цього, ДПІ у Сколівському
районі навела розрахунок земельного
податку, а саме: 20000 х 0,135 грн. х 3,1 х 2 = 16740
гривень.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено того факту, що
дії ДПІ у Сколівському районі
Львівської області є протиправними,
аналіз зібраних по справі доказів
підтверджує відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання за ним права на зарахування
надмірно сплаченого податку в сумі 13
392,00 гривні в рахунок сплати податку на
наступні періоди, оскільки Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року не визнано неконституційними
норми Закону України "Про плату за
землю" та Закону України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України" від 03.06.2008 року, які на момент
нарахування земельного податку
позивачу по справі ОСОБА_1 були чинними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року, визнано
неконституційними положення пп.1-6 п.19
розділу II "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
року.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України" від
03.06.2008 року, який на момент нарахування
земельного податку позивачу набрав
чинності, внесено зміни до ст.7 Закону
України "Про плату за землю", а саме
викладено дану норму в новій редакції
та встановлено нові розміри ставок
податку за земельні ділянки, грошову
оцінку яких не проведено.

Стаття 14 Закону України "Про плату за
землю" чітко регламентує, що
нарахування громадянам сум земельного
податку, а також орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 15 липня
поточного року платіжне повідомлення
про внесення платежу.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає правильним висновок про
безпідставність та необґрунтованість
позовних вимог та погоджується з
рішенням про відмову в задоволенні
таких.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Сколівського
районного суду Львівської області від
13 січня 2011 року у справі №2а-114/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук