Справа № 2а-4638/08
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-4638/08

Категорія: 8.2.6 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Градовського Ю.М.,

Кравченка К.В.,

за участю секретаря судового засідання
Худик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 27 серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Державного
підприємства «Іллічівський морський
торгівельний порт» до Державної
податкової інспекції у м.Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

14.02.2008р. державне підприємство
«Іллічівсткий морський торгівельний
порт» (далі - ДП «Іллічівський МТП»)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Іллічівську Одеської
області (далі - ДПІ), яким з урахуванням
доповнень просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення від 24.12.2007р. №
/0 та № /0 (частково). Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що висновки
податкового органу про заниження
податку на прибуток та ПДВ, в зв'язку із
не виставленням до сплати покупцям
вартості послуг по зважуванню вагонів,
не ґрунтуються на законі. Позивач
зазначає, що операції по зважуванню
вагонів не були послугами, які він
надавав третім особам, а були діями,
спрямованими на виконання вимог Правил
перевезення вантажів і насипом та
вимог Статуту Укрзалізниці.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що податковою інспекцією не допущено
порушень вимог чинного законодавства
при прийнятті оспорюваних податкових
повідомлень-рішень. На підставі
викладеного відповідач просив у позові
відмовити.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року позовні вимоги задоволено
повністю. Визнані протиправними та
скасовані ППР від 24.12.2007р. № /0 в
повному обсязі та № /0 в частині
збільшення ПДВ на 213 390 грн., в т.ч. за
основним платежем - на 154 260 грн.,
штрафними санкціями - 77 130 грн.

В апеляційній скарзі податковий орган
ставить питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, без повного та
всебічного з'ясування обставин по
справі, та прийняттям нового судового
рішення про відмову у позові.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в ході проведення виїзної планової
перевірки ДП «Іллічівський МТП»
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.04.2006р. по 28.02.2007р. з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства при
виконанні договору про сумісну
діяльність між ДП «Іллічівським МТП»
та ТОВ «Феррум плюс» № 81-0 від 28.02.2003р.
встановлено заниження позивачем
скоригованого валового доходу
внаслідок не виставленням до сплати
покупцям вартості послуг по зважуванню
вагонів, яке здійснювалось при
перевантаженні руди кольорових та
чорних металів у рамках сумісної
діяльності та руди, яка зберігалась на
відкритих складах сумісної діяльності.
Наведені порушення призвели також до
заниження ПДВ. За наслідками перевірки
14.12.2007р. складений акт № 2981/23-204-375664473.

24.12.2007р. ДПІ прийняла ППР:

- № /0 про збільшення податку на
прибуток на 64 745 грн., в т.ч. за основним
платежем на 43 163 грн., та штрафними
санкціями - 21 582 грн.,

- № /0 про збільшення ПДВ на 800 810
грн., в т.ч. за основним платежем на 533 873
грн., штрафними санкціями - 266 937 грн.

Предметом оскарження є ППР № /0 в
повному обсязі та № /0 в частині
нарахування основного платежу в
розмірі 154 260 грн. та штрафних санкцій в
розмірі 77 130 грн. (а.с.160-161,180).

Вказані ППР оскаржувались позивачем в
адміністративному порядку, за
наслідками якого його скарги були
залишені без задоволення, а податковим
органом 16.01.2008р. прийняті ППР №№
/1 та /1 на аналогічні суми
нарахувань.

Вищий адміністративний суд, скасовуючи
рішення судів нижчих інстанції, та
направляючи справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, в ухвалі від 29
травня 2013р. зазначав, що для повного та
всебічного розгляду справи необхідно
встановити, яке майно порту було
передано в рамках договору про сумісну
діяльність № 81-0 від 28.02.2003р., та чи
використовувалось це майно для
отримання прибутку у зазначеній
діяльності, якими первинними
документами підтверджується або
спростовується надання ДП
«Іллічівський МТП» в межах спільної
діяльності господарських операцій з
надання послуг по завантаженню вагонів
третім особам, або ж виконання таких
господарських операцій в межах
статутної діяльності ДП «Іллічівський
МТП». Крім того, касаційним судом
зазначено, що при розгляді справи
необхідно врахувати положення п.2.2 ст.2,
п.5.4 ст.5 договору про сумісну
діяльність щодо можливості
використовувати майно сторін при
здійсненні сумісної діяльності, а
також перелік робіт, визначених
Збірником тарифів на комплекс робіт,
пов'язаних з обробленням вантажів у
портах України, затверджених наказом
Мінтранспорту та зв'язку України від
31.10.1995р. № 392, на предмет включення до
переліку робіт, які оплачуються за
акордними ставками, плати за
зважування вагонів.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
податковим органом не надано до суду
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення і не доведено
правомірності прийнятих ним ППР.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

28.02.2003р. між ДП «Іллічівський морський
торговельний порт» та ТОВ «Феррум
плюс» укладений договір про сумісну
діяльність № 81-0, відповідно до умов
якого сторони договору для досягнення
спільної господарської мети зі
створення та експлуатації
спеціалізованого комплексу для
переробки імпортної руди навалом на
виробничій території 2-го терміналу
порту, прилеглій до причалу № 10 (згідно
з прикладеною викопіровкою - Додаток №
1) зобов'язуються здійснювати сумісну
діяльність, пов'язану з виконанням:
маркетингової діяльності, правленої на
залучення додаткових вантажопотоків
та інвестицій в порт;
вантажно-розвантажувальних робіт з
імпортною рудою навалом у порту,
включаючи весь комплекс пов'язаних з
ними операцій; збереження вантажів,
включаючи роботи по складській
підготовці вантажу;
транспортно-експедиційних операцій;
співробітництва щодо комплексного
обслуговування суден і пасажирів
згідно з діючими вимогами до
здійснення відповідних послуг;
співробітництва щодо реконструкції і
модернізації інфраструктури порту;
агентування суден, різних допоміжних
операцій і інших видів господарської
діяльності порту.

Відповідно до п. 2.2 статті 2 договору
сторони здійснюють сумісну діяльність
переважно на території та акваторії
порту, використовуючи виробничі
приміщення, інженерні споруди,
виробниче устаткування і транспортні
засоби, що належать порту і
підприємству.

Пункт 5.1 статті 5 договору передбачає,
що порт і підприємство визначають вид і
обсяг своїх внесків у сумісну
діяльність, що здійснюються шляхом
внесення коштів чи майна, включаючи
нематеріальні активи (трудові ресурси,
нові технології, програмне
забезпечення обчислювальної техніки),
що безпосередньо використовується у
сумісній діяльності. Перелік і
вартість таких внесків зазначені
відповідно в додатках 1 і 2, що є
невід'ємною частиною цього договору.
Межі території та основні фонди, у тому
числі побутового призначення,
розміщені на цій території, що
залучаються у сумісну діяльність,
визначаються схематично у додатку,
який складає невід'ємну частину цього
договору. Майно сторін, що
використовується при здійсненні
сумісної діяльності, залишається
власністю цих сторін і відображається
в окремому балансі у порядку,
встановленому чинним законодавством
України (пункт 5.4 статті 5 договору).

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для визначення позивачу, як
особі, відповідальній за ведення
податкового обліку згідно з підпунктом
4.2.8 пункту 4.2 статті 4 договору про
сумісну діяльність, податкових
зобов'язань з податку на прибуток та
податку на додану вартість слугували
висновки податкового органу, зокрема,
про те, що перевіркою було встановлено,
що підрозділи порту, які не входять до
сумісної діяльності, але надають
послуги (роботи) для сумісної
діяльності, виставляють рахунки за
виконані роботи (послуги) з оформленням
акту приймання - передачі витрат в
сумісну діяльність, у зв'язку з чим
оскільки послуги по перевантаженню
вагонів здійснювались у рамках
сумісної діяльності та руди, яка
знаходилась на території сумісної
діяльності, договір про сумісну
діяльність № 81-0 від 28 лютого 2003 року
повинен отримувати повну акордну
ставку за весь комплекс робіт, в тому
числі і вартість за зважування вагонів.

Також в акті перевірки зазначено, що за
договором про сумісну діяльність № 81-0
від 28 лютого 2003 року у періоді, який
перевірявся, позивач не виставляв до
сплати покупцям вартість послуг по
зважуванню вагонів, які здійснювались
при перевантаженні руди кольорових та
чорних металів на залізничних коліях
№№ 8,47,48 причалів № 9,10 Другого
терміналу (стор.15,22 акту).

Перевіркою встановлено, що зазначені
залізничні колії обліковуються на
балансі порту та в оренду іншим
суб'єктам господарювання не
передавались. Проте, хибним є висновок
податкового органу, що зважування
вагонів, які переміщувалися по
зазначеним коліям відбувалось у рамках
спільної діяльності, оскільки ваги до
сумісної діяльності не передавались.
Наведені обставини виключають
отримання доходу від спільної
діяльності в зв'язку із використанням
такого обладнання.

Відповідно до п.5.1 ст.5 договору про
сумісну діяльність вид і обсяг внесків
у сумісну діяльність визначається
додатками до договору, які є його
невід'ємною частиною. Проте, додатки
№№1,2 до договору у переліку внесків у
сумісну діяльність не містять вагів
залізничних колій №№ 8,47,48 (т.1 а.с.75-78).

Крім того, згідно пункту 4.1 ст.4
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) валовий доход - це
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі,
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Враховуючи встановлення в ході
перевірки обставин, що рахунки на
сплату за зважування вагонів позивачем
не виставлялись та зазначені послуги
вантажовідправниками не оплачувались,
відсутні підстави вважати вартість
послуг по зважуванню вагонів, яка
розраховувалась відповідачем на
власний розсуд, виходячи з вартості за
аналогічні послуги в рамках сумісної
діяльності, доходом позивача в
розумінні ст.4 Закону № 334/94.

Правильним є висновок суду першої
інстанції, що за відсутності первинних
документів по операціям зважування
вагонів, наявність яких для
правильного нарахування та сплати
податків і зборів передбачена ст.3
Закону України «Про систему
оподаткування», ст.1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», відсутні підстави для
висновку про заниження позивачем
валового доходу та, як наслідок,
заниження податку на прибуток.

Вірними є доводи позивача, що згідно
п.2.1.3.4 Збірника тарифів на роботи та
послуги, що надаються вантажовласникам
морськими портами України,
затверджених наказом Мінтранспорту та
зв'язку України від 31.10.1995р. № 392, плата
за зважування вагонів не входить до
переліку робіт, які оплачуються за
акордними ставками.

Зазначене свідчить про помилковість
висновків податкового органу про
необхідність отримання в рамках
сумісної діяльності повної акордної
ставки за весь комплекс робіт, в т.ч. і
вартість за зважування вагонів.

Враховуючи недоведеність виявленого в
ході перевірки порушення податкового
законодавства у вигляді не
виставленням до сплати покупцям
вартості послуг по зважуванню вагонів
в рамках сумісної діяльності, яке
вплинуло як на збільшення податку на
прибуток, так і на збільшення ПДВ, судом
першої інстанції правильно скасовані
податкові повідомлення-рішення в
обсязі, що оскаржуються.

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Н.В.Вербицька

Суддя:
Ю.М.Градовський

Суддя:
К.В.Кравченко