Справа № 872/7877/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2013 рокусправа № 808/1064/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року по справі № 808/1064/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промспецмонтаж»

до Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промспецмонтаж»
звернулось до Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби , в якому,
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № /9461 від 18
жовтня 2012 року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року по справі № 808/1064/13-а позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промспецмонтаж»
задоволено у повному обсязі. Скасовано
податкове повідомлення-рішення №
/9461 від 18 жовтня 2012 року.

Постанову суду мотивовано тим, що
контрагенти позивача ТОВ «Декос
Альянс» та ТОВ «ТПК Техномашинпостач»
на момент вчинення ними правочинів та
відносин з позивачем були платниками
податків, документально підтверджено
їх спроможність здійснювати
господарські операції. Суд першої
інстанції дійшов висновку, що
взаємовідносини між позивачем та його
контрагентами є фактичними, мають
ознаки реальних господарських
відносин та мають на меті отримання
прибутку шляхом
господарсько-договірних операцій. Суд
вказав на відсутність доказів, які б
ставили під сумнів реальність
виконання операцій з поставки товарів
позивачеві, невідповідність цих
операцій дійсному економічному змісту,
або засвідчили б наявність інших
обставин, що підтвердили
недобросовісність позивача як
платника податків та позбавляли його
права на податковий кредит. Судом
першої інстанції не взято до уваги
твердження відповідача щодо наявності
кримінальної справи відносно
директора та засновника одного з
контрагентів позивача ТОВ «ТПК
Техномашинпостач», щодо фіктивності
створення останнього.

Не погодившись з постановою суду,
Державна податкова інспекція у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби подано
апеляційну скаргу, згідно якої
скаржник просить скасувати постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року по справі № 808/1064/13-а, як таку що
винесена, з порушенням норм
матеріального, та процесуального
права, та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом не
надано належної оцінки нормам чинного
законодавства, висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
призвело до прийняття невірного
рішення. На думку апелянта, суд при
прийнятті рішення не врахував, що
відносно директора ТОВ «ТПК
Техномашинпостач» порушено
кримінальну справу, відповідно до його
пояснень встановлено, що директор
підприємства не мав до нього жодного
відношення, договори та податкові
накладні не підписував. На думку
апелянта, суд при прийнятті рішення не
врахував, що такі суб'єкти
господарювання як ТОВ «Декос Альянс»
та ТОВ «ТПК Техномашинпостач», є
сумнівними платниками податків, не
звітуєть перед податковими органами та
у своїй діяльності не створюють
реальних дій по купівлі або продажу
товарно-матеріальних цінностей, що
підтверджено низкою актів перевірок.
Державною податковою інспекцією у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби було
досліджено ланцюг контрагентів ТОВ
«Декос Альянс» та ТОВ «ТПК
Техномашинпостач» та встановлено, що
метою їх діяльності є проведення
фіктивних господарських операцій.

В судовому засіданні з урахуванням
приписів ст. 55 КАС України колегією
суддів допущено процесуальне
правонаступництво відповідача
відповідно до наданих документів на
підтвердження правонаступництва, та
належним відповідачем залучено
Державну податкову інспекцію у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в його апеляційній скарзі, просить
скасувати оскаржену постанову, та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Представники позивача в судовому
засіданні проти доводів викладених в
апеляційній скарзі заперечували,
просили суд постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, Державною
податковою інспекцією у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби було
документальну невиїзну перевірку ТОВ
«Промспецмонтаж» з питань
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ «Декос Альянс» їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період липень, серпень 2011
року, із платником податків ТОВ «ТПК
Техномашинпостач» їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період жовтень 2010 року. За результатами
перевірки складено акт № 246 від 01
жовтня 2012 року, в якому зафіксовано
порушення п. 1.7 ст. 1, п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.3.1
п. 7.3, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.5.2 п. 7.5,
п.п. 7.7.1, п.7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»,
підприємством завищено податковий
кредит за жовтень 2010 року на суму 3333
грн., який сформований від контрагента
ТОВ «ТПК Техномашинпостач»; порушення
п.14.1.36, п. 14.1.181 ст. 14, п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст.
44, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, ст. 201
Податкового кодексу України, а саме,
підприємством завищено податковий
кредит за липень 2011 року у сумі 21914 грн.,
за серпень 2011 року у сумі 12027 грн., який
сформований від контрагента ТОВ
«Декос Альянс», на загальну суму 33941
грн. На думку посадових осіб, якими
складено акт перевірки, вищевказані
порушення допущено через фіктивність
та невідповідність правочинів
укладених між ТОВ «Промспецмонтаж» та
ТОВ «Декос Альянс», ТОВ «ТПК
Техномашинпостач» нормам Цивільного
кодексу України.

На підставі акту перевірки № 246 від 01
жовтня 2012 року, Державною податковою
інспекцією у Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя Запорізької
області Державної податкової служби
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 18
жовтня 2012 року, яким ТОВ
«Промспецмонтаж» визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
37274,00 грн., сума штрафних санкцій 9318,50
грн.

Не погодившись з винесеним податковим
повідомленням-рішенням № від 18
жовтня 2012 року, позивач звернувся з
скаргою до Державної податкової служби
у Запорізькій області, яка залишена без
задоволення.

Після відхилення Державною податковою
службою у Запорізькій області скарги
позивача, він звернувся до з подібною
скаргою до Державної податкової служби
України, яка у свою чергу залишена без
задоволення.

Суд звертає увагу, що підставою для
висновків акту перевірки та винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення є твердження
відповідача про відсутність фактичних
господарських відносин ТОВ
«Промспецмонтаж» з своїм контрагентом,
не здійснення позивачем реальних
договірних відносин по поставках
товарів або послуг.

Між ТОВ «Промспецмонтаж» та ТОВ «Декос
Альянс» був укладений договір № 16-11,
відповідно до якого ТОВ «Декос Альянс»
(Продавець) поставляв, продавав ТОВ
«Промспецмонтаж» (Покупець) двигун
повороту на баштовий кран, а останній
приймав та оплачував відповідний товар
шляхом надання векселю АА № 2202377. На
виконання вказаного договору
постачальник поставив на адресу товар,
що підтверджується
товарно-транспортною накладною,
дорожнім листом.

Вказані операції знайшли своє
відображення, як в бухгалтерському так
і в податковому обліку ТОВ
«Промспецмонтаж», та відповідні докази
наявні в матеріалах справи, зокрема,
податкова накладна № 400 від 25.08.2011 року
та видаткова накладна № РН-000983 від
25.08.2011 року.

Разом з тим, між ТОВ «Промспецмонтаж»
та ТОВ «Декос Альянс» був укладений
договір № 05-07, відповідно до якого ТОВ
«Декос Альянс» (Продавець) поставляв,
продавав ТОВ «Промспецмонтаж»
(Покупець) редуктор механізму
підіймання, опускання вантажу на
баштовий кран, а останній приймав та
оплачував відповідний товар шляхом
надання векселю АА № 2202676. На виконання
вказаного договору постачальник
поставив на адресу товар, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною, дорожнім листом.

Вказані операції знайшли своє
відображення, як в бухгалтерському так
і в податковому обліку ТОВ
«Промспецмонтаж», та відповідні докази
наявні в матеріалах справи, зокрема,
податкова накладна № 467 від 29.07.2011 року
та видаткова накладна № РН-000451 від
29.07.2011 року.

Матеріалами справи встановлено, що між
ТОВ «Промспецмонтаж» з ТОВ «ТПК
Техномашинпостач» не укладався
письмовий договір щодо купівлі
продажу ТМЦ, однак купівля-продаж
відбулась, що підтверджується
рахунком-фактурою № Т-271006 від 27.10.2010
року. Вказана операції знайшла своє
відображення як в бухгалтерському так
і в податковому обліку ТОВ
«Промспецмонтаж», відповідні докази
наявні в матеріалах справи, зокрема,
податкова накладна № 281003від 28.10.2010
року, яка виписана ТОВ «ТПК
Техномашинпостач».

Колегія суддів зазначає, що здійснення
будь-якої господарської операції
підприємства фіксується та
підтверджується первинними
документами, на підставі яких ведеться
бухгалтерський облік. Згідно ч. 2 ст. 3
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» на даних бухгалтерського
обліку ґрунтується фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності. Первинні документи по
відображенню господарських операцій
являються основою і для податкового
обліку.

Підпунктом 11.1 п.11 Правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затвердженим Наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997р. №363 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998р.
за №12/2568 визначено, що
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобілю є
основними документами на перевезення
вантажів. Залежно від виду вантажу та
його специфічних властивостей до
основних документів додаються інші
(ветеринарні, санітарні та якісні -
сертифікати, свідоцтва, довідки,
паспорти тощо), що визначається
правилами перевезень зазначених
вантажів. Товарно-транспортна накладна
належить до форми первинної
транспортної документації,
застосування якої є обов'язковим у
господарській діяльності підприємств.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (із змінами та
доповненнями) передбачено, що
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій (ст.9
названого Закону).

Пунктами 5.1, 5.2 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(який діяв на час виникнення
правовідносин між ТОВ
«Промспецмонтаж» з ТОВ «ТПК
Техномашинпостач») встановлено, що
валові витрати виробництва та обігу -
це сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності. До
складу валових витрат включаються,
зокрема, суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці.

Підпунктом 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» встановлено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Згідно пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» (який
діяв на час виникнення правовідносин
між ТОВ «Промспецмонтаж» з ТОВ «ТПК
Техномашинпостач») податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податків у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.

Не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами (п.п.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість»).

Згідно п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Законом України «Про податок на додану
вартість» не передбачений обов'язок
суб'єктів підприємницької діяльності
контролювати податкову звітність
контрагентів.

Отже, якщо за результатами реальної
господарської операції віднесення до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість, сплаченого у
вартості товару, відбувається на
підставі належним чином оформлених
документів, обов'язковість ведення
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку, дії платника
податку є правомірними.

Щодо тверджень відповідача стосовно
того, що взаємовідносини між позивачем
та його контрагентами не мають на меті
реальних наслідків, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

З урахуванням приписів ст. 204, 215 ЦК
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним, та є нікчемним, якщо його
недійсність встановлена законом.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази того, що договори укладені
позивачем, у тому числі враховуючи
підтверджений договір з ТОВ «ТПК
Техномашинпостач», - визнані судом
недійсними. Крім цього, податкова
інспекція, згідно ПК України, не
наділена правом визначати які договори
є нікчемними, і відповідно до цього не
має права створювати певні наслідки зі
своїх припущень.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що судом першої інстанції
вірно не взято до уваги постанову
слідчого про порушення кримінальної
справи відносно директора та
засновника ТОВ «ТПК Техномашинпостач»
з питання фіктивності створення
підприємства. В матеріалах справи
відсутній обвинувальний вирок, тому
враховуючи призумцію невинуватості та
недоведеність тих обставин, якими
оперує податкова інспекція, брати їх до
уваги не слід.

Постановою про порушення кримінальної
справи та поясненнями директора не
зачіпаються взаємовідносини між
позивачем та ТОВ «ТПК
Техномашинпостач», не досліджено
виданої податкової накладної, тому
роботи висновки щодо їх
невідповідності законодавчим нормам -
недоречно.

На твердження відповідача, щодо
сумнівності господарських операцій
ТОВ «Декос Альянс» з своїми
контрагентами варто зазначити
наступне.

Відповідно до п. 3 листа Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 р. № 742/11/13-11 не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючими органами грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
відносини між учасниками попередніх
ланцюгів постачань товарів та послуг
не мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Колегія суддів зазначає, що
взаємовідносини ТОВ «Декос Альянс» з
можливими своїми контрагентами не
впливають на взаємовідносини з
позивачем. Платник податків у даному
випадку ТОВ «Промспецмонтаж» не має
права перевіряти при укладенні
договорів діяльність своїх
контрагентів, як і не може нести
відповідальність за можливі фіктивні
відносини своїх контрагентів з
будь-яким суб'єктом господарювання.
Податковий орган повинен керуватись
первинними документами та виданими
податковими накладними по конкретних
господарських операціях.

Враховуючи докази у справі, нормативні
акти, що регулюють спірні
правовідносини, колегія суддів вважає,
що позивач отримавши податкові
накладні від ТОВ «Декос Альянс» та ТОВ
«ТПК Техномашинпостач», складені
належним чином, правомірно сформував
податковий кредит. У свою чергу
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав належних доказів
нереальності господарських операцій
між позивачем та ТОВ «Декос Альянс»,
ТОВ «ТПК Техномашинпостач».

Таким чином, постанова суду першої
інстанції про задоволення позову
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні усіх обставин справи в їх
сукупності. Судом вірно встановлено
реальність господарських операцій та
факт взаєморозрахунків між позивачем
та його контрагентом, не знайшов
підстав вважати неправомірним
формування позивачем показників
податкової звітності по податку на
прибуток та податку на додану вартість
на підставі даних, підтверджених
первинними документами. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення, не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції та застосування ст. 202 КАС
України.

Керуючись ст.55, ст.196, п.1.ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року по справі № 808/1064/13-а - залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року по справі № 808/1064/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай