Справа № 821/1785/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1785/14
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Дубровної В.А., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу,

встановив:

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- позивач, ДПІ) звернулась до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1), у якому
просить стягнути податковий борг по
єдиному податку у сумі 3076,26 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що згідно заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування ФОП ОСОБА_1 є платником
єдиного податку з фізичних осіб.
Оскільки відповідачем не сплачено
грошове зобов'язання зі сплати єдиного
податку за січень 2013 року - вересень 2013
року, а також грошове зобов'язання,
визначене згідно податкового
повідомлення - рішення від 24.04.2013 року
№ у сумі 1020,00 грн., тому позивач
просить його стягнути у судовому
порядку.

В судове засідання, призначене на 12
червня 2014 року, представники сторін не
з'явилися.

10 червня 2014 року представник позивача
надав клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач заперечень на позов не
надав, про причини неявки суд не
повідомив, про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить
повернуте поштове відправлення з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання", направлене на адресу
відповідача, яка відповідає даним
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі повернення поштового
відправлення, яке не вручено адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така кореспонденція вручена
належним чином (ч. 11 ст. 35 КАС України).

Частиною 4 ст.128 КАС України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 25.04.2006 року та
перебуває на обліку платника податків
в ДПІ у м. Херсоні.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_1 було подано до ДПІ заяву від
01.10.2012 року про застосування спрощеної
системи оподаткування, відповідно до
якої ФОП ОСОБА_1 було переведено на
спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пп. 291.2, 291.4 ст. 291
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності. Суб'єкти господарювання,
які застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку: перша група - фізичні
особи - підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Згідно пп. 293.1., 293.2 ст. 293 Податкового
кодексу України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки). Фіксовані ставки
єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць: 1) для першої
групи платників єдиного податку - у
межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування ФОП
ОСОБА_1 обрано вид діяльності згідно з
КВЕД - "пасажирський наземний транспорт
міського та приміського сполучення".

Як встановлено судом, обраний
відповідачем вид господарської
діяльності відноситься до другої групи
платників єдиного податку, ставка
єдиного податку для якого становить 20%
відсотків до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року,
що складає 229,40 грн. у 2013 році.

Пунктом 295.1. ст. 295 Податкового кодексу
України встановлено, що платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Судом встановлено, що згідно
зворотного боку облікової картки
платника податків, з урахуванням
часткової сплати, відповідач не
сплатив єдиний податок за січень -
вересень 2013 року у сумі 2056,26 грн. (229,40
грн.*9 - 8,34 грн.).

Крім цього, податковим органом було
проведено камеральну перевірку
несвоєчасності надання податкової
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи - підприємця, за
результатами якої було складено акт
від 24.04.2013 року №541. На підставі
вказаного акту перевірки було прийнято
податкове повідомлення - рішення від
24.04.2013 року № про збільшення
грошового зобов'язання по єдиному
податку за штрафними санкціями у сумі
1020,00 грн., яке було вручено відповідачу
30.04.2013 року, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи
відсутні докази оскарження
вищевказаного податкового
повідомлення - рішення.

Таким чином, відповідно до ст. 57
Податкового кодексу України, грошове
зобов'язання, визначене в податковому
повідомленні - рішенні від 24.04.2013 року
№ вважається узгодженим та таким,
що підлягає сплаті.

Загальна сума несплаченого грошового
зобов'язання по єдиному податку
складає 3076,26 грн.

Положеннями пп.14.1.175 п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України визначено,
що податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

За таких обставин, якщо платник податку
не сплатив у встановлені строки
узгоджені грошові зобов'язання, вони
стають податковим боргом.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п.59.1. ст. 59 ПК
України).

Відповідно до п.59.1. ст. 59 ПК України,
відповідачу 24.10.2013 року була вручена
податкова вимога від 07.10.2013 року №3816-17.
Проте, згідно зворотного боку
облікової картки платника податків по
платежу «єдиний податок з фізичних
осіб», загальна сума податкового боргу
у розмірі 3076,26 грн. залишається не
погашеною.

Відповідно до пп.20.1.19 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Підпунктом 87.11 п. 87 ст. 87 Податкового
кодексу України встановлено, що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи.

Оскільки, сума несплаченого
податкового боргу підтверджена
наявними у справі документами, а
відповідач не скористався правом
надати заперечення проти позову або
докази погашення податкового боргу,
тому суд приходить до висновку щодо
задоволення позовних вимог ДПІ про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу з єдиного
податку у сумі 3076,26 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1) до
місцевого бюджету податковий борг з
єдиного податку у сумі 3076,26 грн. (три
тисячі сімдесят шість гривень 26 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Дубровна В.А.

кат. 8.2.3