Справа № 2а-1970/542/12 (2а-2121/11/1970, 2а-427/08)
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/9991/41330/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого суддіГоловчук С.В.
(суддя-доповідач),суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 24
лютого 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31 травня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ (далі - УМВС) України в
Тернопільській області, Міністерства
внутрішніх справ України, третя особа -
Тернопільський міський відділ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській
області, про визнання наказів
незаконними, поновлення на службі та
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу,

встановила:

У березні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом. Позивач
зазначив, що проходив службу в
Тернопільському міському відділі
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Тернопільській області
(далі - Тернопільський МВ) на посаді
старшого інспектора адміністративної
практики групи адміністративної
практики ОР ПС бойового підрозділу
підпорядкованого СОГП МГБ. Наказом
начальника УМВС України в
Тернопільській області від 22 січня 2008
року № 8 о/с позивача звільнено з
органів внутрішніх справ за порушення
дисципліни відповідно до наказу
начальника УМВС України в
Тернопільській області від 17 січня 2008
року № 25, яким за грубе порушення
транспортної дисципліни, вимог наказу
МВС України від 16 березня 2007 року № 81,
наказу УМВС України в Тернопільській
області від 28 березня 2007 року № 136, що
виразилось у керуванні транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння
та призвело до дорожньо-транспортної
пригоди, невихід на службу без поважних
причин, проявлену нещирість при
наданні інформації керівництву
Тернопільського МВ щодо наявності
транспортних засобів позивача
звільнено за порушення дисципліни.
Вказував, що транспортну дисципліну не
порушував, факт алкогольного сп'яніння
сфальсифіковано, оскільки був
тверезий. Вважаючи накази
протиправними, просив визнати
неправомірними наказ МВС України від 16
березня 2007 року № 81 та наказ УМВС
України в Тернопільській області від 28
березня 2007 року № 136; а накази УМВС
України в Тернопільській області від 17
січня 2008 року № 25 та УМВС України в
Тернопільській області від 22 січня 2008
року № 8 о/с визнати недійсними;
поновити його на службі в органах
внутрішніх справ на посаді, яку займав
перед звільненням. Також просив
стягнути з УМВС України в
Тернопільській області та
Тернопільського МВ заробітну плату за
час вимушеного прогулу та врахувати
цей період у стаж служби.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 24 лютого 2012 року, яку
залишено без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31 травня 2012 року, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалення нового судового рішення про
задоволення позовних вимог. Зазначає,
що судами порушено норми матеріального
та процесуального права. Вказує, що
висновок службової перевірки
сфабриковано, транспортної дисципліни
він не порушував.

В запереченнях на касаційну скаргу
УМВС України в Тернопільській області
та МВС України просять залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу
в Тернопільському МВ УМВС України в
Тернопільській області з 28 серпня 2000
року, мав звання капітана міліції та
обіймав посаду старшого інспектора
адміністративної практики групи
адміністративної практики ОР ПС
бойового підрозділу підпорядкованого
СОГП МГБ.

Наказом начальника УМВС України в
Тернопільській області від 22 січня 2008
року № 8 о/с позивача звільнено з
органів внутрішніх справ за порушення
дисципліни, на підставі підпункту «є»
пункту 64 (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29 липня
1991 року № 114 (далі - Положення).

Підставою видання наказу про
звільнення став наказ начальника УМВС
України в Тернопільській області від 17
січня 2008 року № 25, в якому вказано, що до
позивача застосоване дисциплінарне
стягнення за грубе порушення
транспортної дисципліни, вимог наказу
МВС України від 16 березня 2007 року № 81,
наказу УМВС України в Тернопільській
області від 28 березня 2007 року № 136, що
виразилось у керуванні транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння
та призвело до дорожньо-транспортної
пригоди, невихід на службу без поважних
причин, проявлену нещирість при
наданні інформації керівництву
Тернопільського МВ щодо наявності
транспортних засобів.

Порядок та підстави проходження і
припинення служби в органах внутрішніх
справ встановлено Положенням та
Законом України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV
(далі - Дисциплінарний статут).

Зокрема, підпункт «є» пункту 64
Положення передбачає таку підставу
звільнення зі служби особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу як порушення дисципліни.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту
встановлено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Результатами службового розслідування
від 15 січня 2007 року встановлено грубе
порушення позивачем вимог
транспортної дисципліни, керування
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння.

Наведені факти підтверджені належними
та допустимими доказами, яким суди дали
належну оцінку.

Зокрема, оцінюючи висновок службового
розслідування, постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 11 лютого 2008
року, якою ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні адміністративного порушення,
передбаченого статтями 124, ч.1 ст.130
КУпАП, рапорт ОСОБА_4 на ім'я начальника
Тернопільського МВ, суди вважали
доведеним факт порушення дисципліни
позивачем та дійшли правильного
висновку, що суб'єкт владних
повноважень, вирішуючи питання про
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення, діяв в межах повноважень та
у спосіб передбачений законодавством.

Враховуючи наведене, суди вважали
доведеним факт порушення дисципліни
ОСОБА_4 і дійшли обґрунтованого
висновку, що суб'єкт владних
повноважень, вирішуючи питання про
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення, діяв в межах повноважень та
у спосіб передбачений законодавством.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками судів щодо
необґрунтованості вимоги щодо
визнання неправомірними наказу МВС
України від 16 березня 2007 року № 81 та
наказу УМВС України в Тернопільській
області від 28 березня 2007 року № 136,
оскільки їх прийнято у межах
компетенції суб'єктів владних
повноважень, та суду не надано доказів
порушення прав та інтересів позивача
зазначеними наказами.

Враховуючи наведене, суди дійшли
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, тому
підстав для скасування ухвалених
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, якщо суд не допустив порушень
норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваного
судового рішення, то суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 31 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В.
Головчук Судді Д.В.
Ліпський Ю.К. Черпак