Справа № 126/1799/14-а
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Справа № 126/1799/14-а

Провадження № 2-а/126/107/14

"26" травня 2014 р.

Суддя Бершадського районного суду
Вінницької області Гуцола В. І. ,

розглянувши у місті Бершадь
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Тирлівської сільської ради про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із
позовом в інтересах ОСОБА_1 до
відповідача Тирлівської сільської
ради про зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії з тих
підстав, що як стверджує, 29.01.2014 р. він
звернувся із заявою до Тирлівської
сільської ради «Про присвоєння назви
за межами населених пунктів на
території Тирлівської сільської ради
«Кавкули», а також поштової адреси
гідроспорудам, які належать йому на
праві власності на підставі рішення
Бершадського районного суду від 10
листопада 2004 року та ухвали
Бершадського районного суду від 23.02.2005.
19.02.2014 р. йому надійшла відповідь від
виконавчого комітету Тирлівської
сільської ради, якою було відмовлено у
задоволенні заяви з тих підстав, що
згідно п.1 ст.37 Закону України «Про
місцеве самоврядування» сільські ради
можуть розглядати питання щодо
територіального устрою на території
відповідного населеного пункту, а
«Кавкули» знаходяться за межами
населеного пункту. Вважає, що дана
відмова відповідача є необгрунтованою
та протиправною з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
органи місцевого самоврядування
ініціюють зміну меж населених пунктів,
у тому числі при виникненні об'єктивної
необхідності для забезпечення
реалізації приватної власності
громадян та юридичних осіб. Такої ж
точки зору дотримується Бершадська
районна державна адміністрація,
відповідно до листа від 05.03.2014р.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать такі
власні (самоврядні) повноваження: 1)
підготовка і внесення на розгляд ради
питань щодо найменування
(перейменування) вулиць, провулків,
проспектів, площ, парків, скверів,
мостів та інших споруд, розташованих на
території відповідного населеного
пункту; 2) підготовка і внесення на
розгляд ради пропозицій щодо питань
адміністративно-територіального
устрою в порядку і межах повноважень,
визначених законом». Згідно п. 41 ст. 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування» визначено, що до
виключної компетенції сільської
селищної, міської ради належить,
зокрема, «прийняття рішень з питань
адміністративно-територіального
устрою в межах і порядку, визначених
цим та іншими законами». Таким чином
виконавчий комітет Тирлівської
сільської ради невірно, без належних
правових підстав застосував
розмежування компетенції сільських
рад щодо питань
адміністративно-територіального
устрою на території відповідної ради в
межах та за межами населених пунктів.
Чинним Законом України «Про місцеве
самоврядування» таке розмежування не
передбачене. Єдиний законодавчий акт
який розмежовує компетенцію органів
місцевого самоврядування в межах та за
межами населеного пункту - це Земельний
кодекс України, але тільки щодо
розпорядження земельними ділянками. До
того ж Законом України «Про місцеві
державні адміністрації» не
передбачені повноваження місцевих
державних адміністрацій присвоювати
поштові адреси. Просить зобов'язати
Тирлівську сільську раду присвоїти
назву за межами населених пунктів на
території Тирлівської сільської ради
«Кавкули» та зобов'язати Тирлівську
сільську раду присвоїти поштову адресу
гідроспорудам, які йому належать.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 56 цього ж Кодексу
сторона, а також третя особа в
адміністративній справі можуть брати
участь в адміністративному процесі
особисто і (або) через представника.
Представником може бути фізична особа,
яка відповідно до ч.2 ст.48 цього Кодексу
має адміністративну процесуальну
дієздатність. Представники беруть
участь в адміністративному процесі на
основі договору або закону. Права,
свободи та інтереси малолітніх та
неповнолітніх осіб, які не досягли
віку, з якого настає адміністративна
процесуальна дієздатність, а також
недієздатних фізичних осіб захищають у
суді їхні законні представники -
батьки, усиновлювачі, опікуни,
піклувальники чи інші особи, визначені
законом. Права, свободи та інтереси
неповнолітніх осіб, які досягли віку, з
якого настає адміністративна
процесуальна дієздатність,
непрацездатних фізичних осіб і
фізичних осіб, цивільна дієздатність
яких обмежена, можуть захищати в суді
їхні законні представники - батьки,
усиновлювачі, опікуни, піклувальники
чи інші особи, визначені законом. Суд
може залучити до участі у таких справах
відповідно неповнолітніх осіб,
непрацездатних фізичних осіб і
фізичних осіб, цивільна дієздатність
яких обмежена. Суд з метою захисту прав,
свобод та інтересів неповнолітніх
осіб, які досягли віку, з якого настає
адміністративна процесуальна
дієздатність, непрацездатних фізичних
осіб і фізичних осіб, цивільна
дієздатність яких обмежена, та які
беруть участь у справі, може залучити
до участі у справі їхніх законних
представників. Законним представником
органу, підприємства, установи,
організації в суді є його керівник чи
інша особа, уповноважена законом,
положенням, статутом. Як законні
представники діють також органи та
інші особи, яким законом надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб.

Згідно ст. 58 цього ж Кодексу
повноваження представників, які беруть
участь в адміністративному процесі на
основі договору, на здійснення
представництва в суді повинні бути
підтверджені довіреністю. Оригінали
довіреностей або засвідчені підписом
судді копії з них приєднуються судом до
справи. Довіреності від імені органу,
підприємства, установи, організації
видаються за підписом керівника або
іншої уповноваженої на те законом,
положенням, статутом особи і
засвідчуються печаткою цього органу,
підприємства, установи, організації.
Довіреність фізичної особи на ведення
справи в адміністративному суді
посвідчується нотаріусом або
посадовою особою, якій відповідно до
закону надано право посвідчувати
довіреності.

Як вбачається з оригіналів доручень,
долучених до матеріалів позовної
заяви, довіреність від імені фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 посвідчена ним
же з проставленям відбитку печатки
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, який
не є керівником будь-якого органу,
підприємства, установи чи організації.

Відповідно до Порядку посвідчення
заповітів і довіреностей, що
прирівнюються до нотаріально
посвідчених, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 1994 р. № 419 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від б липня
2006 р. № 940) посвідчувати заповіти і
довіреності, що прирівнюються до
нотаріально посвідчених (далі -
заповіти і довіреності), відповідно до
статей 245 і 1252 Цивільного кодексу
України та статті 40 Закону України "Про
нотаріат", мають право такі посадові,
службові особи:

- уповноважені посадові особи органів
місцевого самоврядування - довіреності
осіб, які проживають у населених
пунктах, де немає нотаріусів, крім
довіреностей на право розпорядження
нерухомим майном, довіреностей на
управління і розпорядження
корпоративними правами та
довіреностей на користування і
розпорядження транспортними засобами;

- начальники госпіталів, санаторіїв,
інших військово-лікувальних закладів,
їх заступники з медичної частини,
старші або чергові лікарі - довіреності
військовослужбовців або інших осіб, що
перебувають на лікуванні в таких -
закладах;

- командири (начальники) військових
частин, з'єднань, установ,
військово-навчальних закладів -
заповіти і довіреності
військовослужбовців, а в пунктах
дислокації військових частин, з'єднань,
установ, військово-навчальних
закладів, де немає нотаріуса чи
посадової особи органу місцевого
самоврядування, що вчиняють
нотаріальні дії, - заповіти і
довіреності працівників, членів їх
сімей і членів сімей
військовослужбовців;

- головні лікарі, їх заступники з
медичної частини або чергові лікарі
лікарень, госпіталів, інших
стаціонарних закладів охорони
здоров'я,

- начальники госпіталів - заповіти осіб,
що перебувають на лікуванні в таких
закладах;

- директори або головні лікарі будинків
для осіб похилого віку та інвалідів -
заповіти осіб, що проживають у таких
будинках;

- начальники установ виконання
покарань та слідчих ізоляторів -
заповіти і довіреності осіб, що
тримаються в таких установах;

- капітани морських або річкових суден,
що плавають під прапором України,

- заповіти осіб, що перебувають під час
плавання на таких суднах;

- начальники пошукових або інших
експедицій - заповіти осіб, що
перебувають у таких експедиціях.

Начальники слідчих ізоляторів
посвідчують заповіти і довіреності
осіб, узятих під варту, та засуджених,
стосовно яких вирок суду не набрав
законної сили, за погодженням з
посадовою, службою особою чи органом, у
провадженні яких перебуває справа.

Посадові, службові особи, які
посвідчують заповіти і довіреності
керуються Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, наказами
Мін'юсту, а також цим Положенням.

Оскільки довіреність, видана позивачем
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на
ім'я ОСОБА_3 не відповідає вищевказаним
вимогам закону та нормативних актів,
суд вважає, що позовну заяву від імені
позивача подано особою, яка не має
повноважень на ведення справи.

Згідно зі ст. 108 ч.3 п.4 КАС України
позовна заява повертається позивачеві,
якщо позовну заяву від імені позивача
подано особою, яка не має повноважень
на ведення справи.

Тому адміністративний позов, поданий
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до
Тирлівської сільської ради про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії підлягає
поверненню особі, котра його подала.

На підставі вищенаведеного, ст. 108 ч.3 п.4
КАС України, керуючись ст.ст. 158-160, 165 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Тирлівської сільської ради про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії
повернути особі, котра його подала -
ОСОБА_3.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Якщо було подано
апеляційну скаргу ухвала суду, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
В. І. Гуцол