Справа № 694/902/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кухаренко
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко
О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання, за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову
Катеринопільського районного суду
Черкаської області від 19 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся у суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області, в якому просив визнати
протиправною відмову територіального
органу Пенсійного фонду України у
здійсненні перерахунку суми довічного
грошового утримання судді у відставці,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок його щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно до частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» відповідно до розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, починаючи з
03.06.2013 року.

Постановою Катеринопільського
районного суду Черкаської області від
19 грудня 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду скасувати,
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що розмір
довічного грошового утримання судді у
відставці повинен бути перерахований у
зв'язку із зміною розміру заробітної
плати судді, працюючого на аналогічній
посаді, яку займав позивач до виходу у
відставку.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач працював на посаді судді, був
звільнений з посади судді (голови суду)
Звенигородського районного суду
Черкаської області у відставку 24.04.2009
року у відповідності до постанови
Верховної Ради України.

ОСОБА_1 звертався до Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області за перерахунком щомісячного
довічного грошового утримання суддів,
які вийшли у відставку, з огляду на
підвищення рівня заробітної плати
працюючих суддів.

Рішенням від 31.07.2013 року №1216/02 комісією
при управлінні Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
позивачу в зазначеному перерахунку
відмовлено.

Обговорюючи правомірність такої
відмови, колегія суддів зважає на таке.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є суддею у
відставці та користується пільгами
відповідно до ст. 44 Закону України «Про
статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-XII
(далі - Закон № 2862-ХІІ), що був чинним на
день звільнення позивача з посади
судді Звенигородського районного суду
Черкаської області.

Згідно з ч. 2 ст. 43 зазначеного Закону, за
суддею, який перебуває у відставці,
зберігається звання судді і такі ж
гарантії недоторканості та
соціального захисту, як і до виходу у
відставку.

Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання (ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ).

Постановою Верховної Ради України «Про
порядок введення в дію Закону України
«Про статус суддів» (абз. 3 пункту 1)
передбачалося, що в разі зміни
заробітної плати суддів, розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді, та виплачується - в
суді за останнім місцем роботи або за
їх вибором у суді за місцем їх
проживання.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону
України «Про статус суддів» гарантії
незалежності судді, включаючи заходи
його правового захисту, матеріального
і соціального забезпечення,
передбачені цим Законом, поширюються
на всіх суддів України і не можуть бути
скасовані чи знижені іншими
нормативними актами України і
Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивачу було встановлено щомісячне
довічне грошове утримання в розмірі 90
відсотків заробітної плати.

Згідно з довідкою Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Черкаській
області від 16.07.2013 року №957-04/13 від 16.07.2013
року, копія якої наявна в матеріалах
справи, заробітна плата, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
(на посаді голови Звенигородському
районного суду Черкаської області)
станом на 03.06.2013 року складає 19499,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», в
редакції від 13.12.2011 року, щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді. Відповідно до
частини 5 наведеної правової норми
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

З огляду на положення приведеної
правової норми, колегія суддів
погоджується, що розмір щомісячного
грошового утримання напряму залежить
від розміру грошової винагороди
працюючого судді, при цьому враховує
позицію Конституційного Суду України,
який у рішенні від 14.12.2011 року № 18-рп/2011
прийшов до висновку, що правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі ці
поняття - однорідними та
взаємопов'язаними.

Відтак, при розрахунку розміру
щомісячного грошового утримання судді,
що вийшов у відставку, Пенсійним фондом
України повинен застосовуватись
діючий розмір заробітної плати, що
нараховується працюючому судді на
відповідній посаді, яку займав суддя у
відставці.

Колегія суддів зауважує, що обмеження
розміру щомісячного довічного
грошового утримання, встановлені
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-VI в частині поширення
його дії на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року N 2453-VI, визнано такими, що не
відповідають Конституції України
рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року №3-рп/2013.

Виходячи з вищенаведеного, обчислення
щомісячного довічного утримання
суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

Відмова відповідача у проведенні
перерахунку розміру щомісячного
грошового утримання судді у відставці
є неправомірною, у зв'язку з чим
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог.

Зважаючи на викладене, судовою колегію
не встановлено підстав для задоволення
вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 254,
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області залишити без задоволення.

Постанову Катеринопільського
районного суду Черкаської області від
19 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М