Справа № 754/4458/14-а
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/237/14
Справа №754/4458/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Олійник Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання дій
протиправними та скасування постанови,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
протиправними та скасування постанови,
мотивуючи свої вимоги тим, що 12.02.2014
року він отримав постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження, після чого він звернувся
до державного виконавця і встановив, що
на виконанні перебуває постанова
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
від 07.02.2013 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст.. 96 КпАП України у вигляді штрафу у
розмірі 10200, 00 грн. З отриманих
матеріалів він також дізнався про
існування акту перевірки, протоколу
про адміністративне правопорушення та
припису. Позивач вважає дії
працівників Інспекції при складанні
всіх документів протиправними, у
зв"язку з чим вимушений звернутися до
суду з даним позовом, в якому просить
суд визнати протиправними дії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1, а
також визнати протиправною та
скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області № А-070213
від 07.02.2013 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки не
повідомив, але надав суду письмові
заперечення щодо позовних вимог. Суд
вважає можливим розглядати справу у
відсутності представника відповідача,
за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення
представника позивача, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області було
проведено перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт об"єкту будівництва, а саме
газопроводу середнього тиску в м.
Ірпінь, вул.. Попова, 8-го Березня та вул..
Грибоєдова Київської області.

За результатами перевірки
представником Інспекції був складений
Акт перевірки від 24.01.2013 року (а.с.35-36),
згідно якого було встановлено що за
вищевказаною адресою будівельні
роботи виконує ТОВ "Газтехнікамонтаж",
робітники та будівельна техніка
наявні, відповідальні особи відсутні.
Документів, які надають право на
виконання будівельних робіт з
будівництва газопроводу середнього
тиску до офісної будівлі за адресою: м.
Ірпінь, вул.. Грибоєдова, 2, не надано,
тим самим порушено вимоги ст.. 29, 31, 36
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

24.01.2013 року головним державним
інспектором Інспекції був складений
Протокол про адміністративне
правопорушення відносно директора ТОВ
"Газтехнікамонтаж" ОСОБА_1 за порушення,
зазначені в Акті від 24.01.2013 року (а.с.39-40).

Згідно даного Протоколу від 24.01.2013
року розгляд справи про правопорушення
був призначений на 07.02.2013 року на 14.00
годин за адресою: м. Ірпінь, вул..
Шевченка, 2-а, каб. 65.

07.02.2013 року першим заступником
начальника Інспекції було винесено
Постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 10200, 00
грн.

Підставою притягнення до
адміністративної відповідальності є
вчинення адміністративного
правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та
прийнятті постанови повинно бути
зясовано всі обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1
стверджує про те, що про існування акту,
протоколу та постанови він дізнався
лише у лютому 2014 року, коли отримав
постанову державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження, про
перевірку повідомлений не був, копії
акту, протоколу та постанови своєчасно
не отримував, порушень ніяких не
допускав, а тому вважає, що дії
відповідача були неправомірними.

Відповідно до статті 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" та згідно з Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553, на підставі звернення Ірпінського
міського голови від 16.01.2013 року
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час будівельних робіт на об'єкті
будівництва газопроводу середнього
тиску у м. Ірпінь, вул. Д. Попова, 8-го
Березня та вул. Грибоєдова Київської
області, за наслідками якої складено
Акт перевірки від 24 січня 2013 року.

За результатами проведеної перевірки
встановлено, що за вказаною адресою
будівельні роботи виконує ТОВ
"Газтехнікамонтаж". Робітники та
будівельна техніка наявні,
відповідальні особи відсутні.
Документів, які надають право на
виконання будівельних робіт з
будівництва газопроводу середнього
тиску до офісної будівлі за адресою: м.
Ірпінь, вул.. Грибоєдова, 2, не надано, що
є порушенням вимог Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

Виявлення зазначених порушень стало
підставою для складення протоколу
№1-Л-З-3001/103 про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 24 січня
2013 року та винесення постанови № А-0702/3
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 07 лютого 2013 року, якою на
позивача ОСОБА_1 накладено стягнення за
вчинене правопорушення у вигляд штрафу
у розмірі 10200, 00 грн.

Розглядаючи справу по суті заявлених
позовних вимог суд виходить з того, що
позивачем строки, визначені статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, не порушені.

Так, відповідно до частини 1 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Строк оскарження до суду постанови
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, визначений статтею 5 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" і становить 15 днів з дня її
винесення з повідомленням про таке
оскарження у той самий строк органу,
який виніс постанову.

У той же час, відповідно до частини 1
статті 102 Кодексу адміністративного
судочинства України пропущений з
поважних причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк,
встановлений судом, - продовжений судом
за клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

З огляду на викладене, а також
враховуючи, що про винесення
оскаржуваної постанови від 07 лютого 2013
року позивач ОСОБА_1 дізнався лише у
лютому 2014 року, після отримання копії
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання зазначеної
постанови, а відповідачем не надано
доказів направлення позивачу
оскаржуваної постанови, суд дійшов
висновку про необхідність поновлення
строку звернення до суду з відповідним
позовом.

При перевірці правомірності
оскаржуваного рішення суб'єкта владних
повноважень суд звертає увагу на таке.

Згідно із ст. 10 Закону України "Про
архітектурну діяльність" державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.
Державний контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України остання відповідно до
покладених на неї завдань здійснює,
зокрема, в межах своїх повноважень
державний контроль за дотриманням
юридичними і фізичними особами
державних будівельних норм, стандартів
і правил під час виконання підготовчих
і будівельних робіт, перепланування та
реконструкції (дообладнання) житлового
фонду, будівель громадського
призначення, елементів упорядження
територій для задоволення потреб осіб
з обмеженими фізичними можливостями та
інших маломобільних груп населення.

Для виконання покладених на неї
завдань Інспекція має право в
установленому порядку:

- видавати обов"язкові до виконання
приписи щодо усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил; зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
виконуються без реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;

- складати акти перевірок у сферах
містобудівної діяльності,
житлово-комунального господарства;

- складати протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства, накладати штрафи
відповідно до законодавства.

Отже, наведеними правовими нормами
закріплено право відповідача
проводити перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил та, за їх
наслідками, виносити обов'язкові для
виконання приписи, а також постанови
про накладення стягнень за допущені
правопорушення.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
врегульований положеннями Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року № 553 "Про затвердження Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю".

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено,
що позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

- необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

- звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п"яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Посилаючись на дотримання наведених
положень чинного законодавства
України відповідач зазначив, що
позапланову перевірку позивача було
проведено на підставі звернення
Ірпінського міського голови, що
надійшло до Інспекції 16 січня 2013 року.

Однак, суд вважає за необхідне звернути
увагу, що зазначений лист не був
наданий відповідачем, як доказ, а також
не був долучений до матеріалів справи,
що ставить під сумнів наявність у
відповідача підстав для проведення
контрольного заходу відносно позивача.

Як вбачається з Акту перевірки,
контролюючим суб'єктом виявлено, що на
вулицях Д. Попова, 8-го Березня та
Грибоєдова у м. Ірпінь ТОВ
"Газтехнікамонтаж", виконуються роботи
з будівництва газопроводу середнього
тиску до офісної будівлі за адресою: м.
Київ, вул.. Грибоєдова, 2. У зв'язку з
ненаданням документів, що дають право
на виконання будівельних робіт,
головний державний інспектор дійшов
висновку про порушення суб'єктом
містобудування вимог статей 29, 31 та 36
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Також за наслідками виявлення
зазначеного порушення, 24.01.2014 року
головним державним інспектором
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, в
якому зазначено, що розгляд справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності відбудеться 07 лютого 2013
року о 14 годині у приміщенні Інспекції.

За результатами розгляду матеріалів
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності 07 лютого 2013
року першим заступником начальника
Інспекції винесено постанову, якою за
вчинення правопорушення,
передбаченого абзацом 3 пункту 4
частини 3 статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", на
позивача ОСОБА_1 накладено штраф у
розмірі 10200, 00 грн.

Так, зі змісту названої правової норми
вбачається, що суб'єкти містобудування,
які виконують будівельні роботи,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за виконання будівельних робіт
без реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт на об'єктах III
категорії складності - у розмірі від
п"ятисот до шестисот неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Спростовуючи правомірність та
обґрунтованість накладення
зазначеного стягнення позивач надав
суду копії наступних документів:

- договору підряду № 20/11 від 20.11.2012 року,
укладеного між фізичною особою ОСОБА_3
та ТОВ "Газтехнікамонтаж";

- додаткової угоди №1 до договору
підряду № 20/11 від 20.11.2012 року;

- акту приймання виконання будівельних
робіт до договору підряду № 1012 від
10.12.2012 року;

- договору підряду № 10/12 від 10.12.2012 року;

- акту приймання виконаних
будівельно-монтажних робіт за
договором підряду № 10/12 від 10.12.2012 року.

Зі змісту наданих позивачем документів
вбачається, що ТОВ "Газтехнікамонтаж"
виконувались роботи з проектування
системи газопостачання топкової
торгівельно-відпочивального комплексу
по вул.. Грибоєдова, 2 у м. Ірпінь, що
підтверджується відповідним
договором, а також будівельні роботи з
будівництва газопостачання топкової,
що підтверджується договором підряду
№ 20/11 від 22.11.2012 року з урахуванням
додаткової угоди № 1 від 10.01.2013 року.

Крім того, під час розгляду справи
відповідачем не надано доказів на
підтвердження викладених в акті
перевірки обставин, а саме здійснення
позивачем будівельних робіт з
будівництва газопроводу, які
зафіксовані на фотознімках, долучених
до акту.

Посилання відповідача на лист
Ірпінського міського голови, як доказ
допущення позивачем порушення вимог
діючого законодавства, судом до уваги
не приймається, оскільки він не був
наданий суду, а тому неможливо було
встановити, чи був він в наявності.

Також слід зазначити, що відповідачем
не було надано жодних доказів того, що
позивач був повідомлений належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи про адміністративне
правопорушення. У зв"язку з неналежним
повідомленням позивач був позбавлений
можливості прийняти участь у розгляді
справи, подати свої пояснення чи
заперечення.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість
заявленого позову та наявність підстав
для його задоволення у зв'язку з
недоведенням відповідачем під час
розгляду справи допущення позивачем
порушень, за які оскаржуваною
постановою на нього накладено
стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 105, 158-163, 171-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, Кодексом про адміністративні
правопорушення України, Законом
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Законом України "Про архітектурну
діяльність", -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
- задовольнити.

Визнати протиправними дії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1.

Визнати протиправною та
скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області № А-070213
від 07.02.2013 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий: