Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м.
Київ К/9991/11723/12 ,К/9991/14132/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Мороза В.Ф.,

при секретарі: Наумці О.В.,

за участю представників сторін:
позивача: Ананійчука О.І., відповідача:
Синебока І.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за касаційними
скаргами Публічного акціонерного
товариства "Техмашремонт" та
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року у справі №2а-6790/10/1070 за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області до
Відкритого акціонерного товариства
"Техмашремонт" про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
Київської області звернулось до суду з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства "Техмашремонт", у якому, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, просило стягнути з
відповідача 80186,73грн. витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідач всупереч вимог пункту 2
розділу XV Прикінцеві положення Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування", пункту
6 Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, не відшкодовує
Пенсійному фонду витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які працювали
на роботах з особливо шкідливими і
важкими умовами праці за Списком №1, за
квітень-травень 2010 року внаслідок чого
утворилась заборгованість в сумі
80186,73грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2011
року позов задоволено в повному обсязі:
стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства "Техмашремонт" на корить
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за Списком №1 за квітень-травень
2010 року в сумі 80186,73грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2011
року в частині задоволення позову про
стягнення з Відкритого акціонерного
товариства «Техмашремонт» на користь
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у сумі 54026,67 грн.
скасовано та ухвалено в цій частині
нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог. В іншій
частині постанова Київського
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2011 року залишена без змін.

У поданій касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство "Техмашремонт", з
посиланням на порушення апеляційним
судом норм матеріального права,
просило скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року в частині задоволенні позовних
вимог у сумі 16304,66грн. та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити
частково та стягнути з Товариства
9855,40грн.

У поданій касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області з посиланням
на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
яке вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
Публічного акціонерного товариства
"Техмашремонт" не підлягає задоволенню,
а касаційна скарга Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області підлягає
задволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, позивачем на
підставі розрахунків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», визначено розмір
витрат, які підлягають відшкодуванню
Товариством за списком № 1 за квітень -
травень 2010 року у сумі 80186 грн. 73 коп., а
саме включено 19 осіб, які набули право
на пенсію до 01.01.2004 (відшкодування у
сумі 44748, 20 грн.), 8 осіб мають статус
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи (відшкодування у сумі 16304, 66
грн.), 13 осіб, які набули право на пенсію
після 01.01.2004 (відшкодування у сумі 9855, 40
грн.).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції мотивував своє рішення тим,
що Товариство має відшкодувати
Пенсійному фонду всі витрати понесені
останнім на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Частково скасовуючи постанову суду
першої інстанції, апеляційний суд
дійшов висновку, що не підлягають
відшкодуванню витрати Пенсійного
фонду, понесені щодо виплати пенсій
особам, яким призначено пенсії до 01.01.2004
, а також додаткові пенсії, доплати,
надбавки та підвищення до пенсій.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується з
вказаними висновками апеляційного
суду, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах з шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через такі фонди особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку вказаних пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до УПФ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому підпункту 1 пункту 2
розділу ХV Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів
"в"-"е"та "ж" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", здійснюється
до 01 січня 2005 року за рахунок коштів
УПФ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списками №1,
№2, покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 розділу ХV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсій таким
особам здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, то і витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій
покриваються за рахунок ПФУ та
Державного бюджету України відповідно.

Однак, специфіка такого порядку
полягає в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" убачається,
що працівники, безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт і рудників та в
металургії, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25
років.

Виходячи зі змісту положень пункту 2
розділу ХV Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" у
контексті статті 14 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" можна зробити
висновок, що порядок, за якого витрати
на доставку пільгових пенсій
покриваються до 01 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі статті
14 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Таким чином, обґрунтованими є вимоги
УПФ відшкодувати йому витрати на
виплату та доставку пенсій, які згідно
з розрахунком заборгованості цих
фактичних витрат, складеним останнім
відповідно до Інструкції, призначені
працівникам відповідача відповідно до
пункту "а" частини першої статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до положень частини першої
статті 5 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" цей Закон регулює
відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Крім цього, згідно з пунктом 16 розділу
ХV Прикінцевих положень Закону

України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить зазначеному Закону.

До спірних правовідносин
застосовуватися не може стаття 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
як загальна. Натомість, застосуванню
підлягають норми Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки спір у справі, що
розглядається, виник, зокрема, стосовно
обов'язку Товариства відшкодовувати
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених за
списком № 1 до набуття права на пенсію
за віком, а не визначення права на
пенсію особам, що мають статус
постраждалих внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Крім цього, територіальні УПФ
зобов'язані надсилати розрахунки
боржникам по пільгових пенсіях, а також
повідомляти про перераховані пенсії,
що свідчить про обов'язок підприємств
відшкодовувати основний розмір пенсій
в повному обсязі, в тому числі
перераховані пенсії, а не відповідно до
протоколів про призначення пенсії,
адже згідно з пунктом 6.4 Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів ПФУ
щорічно у розрахунках фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
пункту 2 розділу ХV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (згідно з додатками 6 та 7),
які надсилаються підприємствам до 20-го
числа поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Виходячи зі змісту абзацу другого
пункту 6.8 Інструкції у разі зміни
розміру пенсії або настання обставин,
які впливають на суму відшкодування,
органи УПФ повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення зазначених
обставин.

Як установили суди, у справі, що
розглядається, УПФ направляло
Товариству розрахунки фактичних
витрат на доставку та виплату
пільгових пенсій, де містилася
інформація як щодо новопризначених,
так і щодо перерахованих пенсій.

Таким чином, правильним є висновок суду
першої інстанції про те, що вимога УПФ
стягнути з Товариства на користь
позивача суму заборгованості із
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена
Верховним Судом України у постановах
від 5 червня 2012 року № 21-167а12, від 25
вересня 2012 року №№ 21-251а12, 21-293а12, 21-294а12
та від 16 квітня 2013 року у справі №21-12а13.

Відповідно до частини першої статті 226
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Техмашремонт"
залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року скасувати, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: