Справа № 2а-1916/12/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/54274/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Подільському районі міста Києва
Державної податкової служби на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.08.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.04.2012 року по справі № 2а-1916/12/2670 за
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Подільському районі міста
Києва Державної податкової служби про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі міста Києва Державної
податкової служби про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.04.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.08.2012 року,
позов задоволено. Скасовано рішення
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва про
відмову у видачі позивачу свідоцтва
платника єдиного податку від 20.01.2012
року. Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Подільському районі м.
Києва видати позивачу свідоцтво
платника єдиного податку згідно
поданої ним заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування від
12.01.2012 року за наступними видами
діяльності: роздрібна торгівля
годинниками та ювелірними виробами,
консультування з питань комерційної
діяльності та управління, інша
поліграфічна діяльність, юридична
діяльність (крім нотаріальної).

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
повністю, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що 12 січня 2012 року
позивач звернувся до відповідача з
заявою про застосування спрощеної
системи оподаткування. У заяві про
застосування спрощеної системи
оподаткування позивачем зазначені
обрані види діяльності згідно з
Класифікацією видів економічної
діяльності КВЕД ДК 009:2005 та відповідно
до пункту 298.3 статті 298 ПК України за
такими видами діяльності: роздрібна
торгівля годинниками та ювелірними
виробами (підклас КВЕД 52.48.2),
консультування з питань комерційної
діяльності та управління (підклас КВЕД
74.14.0), інша поліграфічна діяльність
(підклас КВЕД 22.22.0), інша юридична
діяльність (крім нотаріальної) (підклас
КВЕД 74.11.2).

20 січня 2012 року відповідачем прийнято
рішення про відмову у видачі позивачу
свідоцтва про сплату єдиного податку з
01.01.2012 року з посиланням на пп. 291.5.1 п. 291.5
ст. 291 Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що жоден із зазначених видів
діяльності не містить робіт, які б
включали або були б пов'язані з
виготовленням ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів.
Зазначені види діяльності не
передбачають наявність як результату
їх провадження кінцевого продукту
(товару) у вигляді ювелірних та
побутових виробів з дорогоцінних
металів, що можуть бути реалізовані.

Разом з тим, Вищий адміністративний суд
України не погоджується із зазначеними
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 4 пункту 291.5.1
пункту 291.5 статті 291 Податкового
кодексу України (чинний з 1 січня 2012
року по 1 липня 2012 року відповідно до
Законів України №4014-VI та № 4834-VI) не
можуть бути платниками єдиного податку
суб'єкти господарювання (юридичні
особи та фізичні особи - підприємці),
які здійснюють: видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, у тому числі
органогенного утворення.

Поняття «видобуток, виробництво,
реалізація дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння» у Податковому
кодексі України не визначено.

Згідно з пунктом 5.3 статті 5 Податкового
кодексу України терміни, що
застосовуються у цьому Кодексі і не
визначаються ним, використовуються у
значенні, встановленому іншими
законами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1
Закону України «Про державне
регулювання видобутку, виробництва і
використання дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння та контроль за
операціями з ними» дорогоцінними
металами є золото, срібло, платина і
метали платинової групи (паладій,
іридій, родій, осмій, рутеній) у
будь-якому вигляді та стані (сировина,
сплави, напівфабрикати, промислові
продукти, хімічні сполуки, вироби,
відходи, брухт тощо).

Поняття виробу з дорогоцінного металу
наведене в Інструкції про здійснення
державного експертно-пробірного
контролю за якістю дорогоцінних
металів, вставок дорогоцінного
каміння, виробів з них та матеріалів, що
містять дорогоцінні метали та вставки
дорогоцінного каміння, затвердженій
наказом Міністерства фінансів України
№ 244 від 20 жовтня 1999 року.

Згідно з пунктом 1.5 вказаної Інструкції
виробом з дорогоцінного металу є
будь-який ювелірний (побутовий) виріб,
виготовлений із сплавів дорогоцінних
металів - золота, срібла, платини,
паладію, який використовується як
прикраси або предмети побуту.

Таким чином, спеціальний Закон у галузі
контролю за операціями з цінними
металами відносить ювелірні вироби до
дорогоцінних металів та, відповідно,
торгівлю ювелірними виробами - до
торгівлі дорогоцінними металами.

За таких обставин, з часу набрання
чинності (1 січня 2012 року) Законом
України №4014-VI та до часу набрання
чинності (1 липня 2012 року) Законом
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України щодо
удосконалення деяких податкових норм»
від 24 травня 2012 року № 4834-VI, яким було
внесено зміни до абзацу 4 пункту 291.5.1
пункту 291.5 статті 291 Податкового
кодексу України, особи, які здійснювали
торгівлю ювелірними виробами, не мали
правових підстав для перебування на
спрощеній системі оподаткування.

Згідно зі статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

За таких обставин, враховуючи
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення незаконних судових
рішень, відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування цих рішень з
прийняттям нового рішення, зокрема про
відмову в задоволенні позовних вимог з
наведених вище мотивів.

Виходячи із викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку про
необхідність скасування ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.08.2012 року
та постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.04.2012 року по даній справі.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Подільському районі міста
Києва Державної податкової служби
задовольнити.

Скасувати ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.08.2012 року та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.04.2012 року по справі № 2а-1916/12/2670.

Постановити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Постанова набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.