Справа № 2а-2270/10
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/49989/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва про
перерахунок пенсії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Подільського районного суду м. Києва
від 24 вересня 2011 року і ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 21 квітня
2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У липні 2009 року позивач звернувся із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що має статус дитини війни, а відтак
право на перерахунок пенсії
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
від 18 листопада 2004 року №2195-ІV (далі
Закон №2195-ІV).

Посилаючись на те, що вимоги Закону
№2195-ІV не виконані, а його звернення про
збільшення пенсії залишено без
задоволення, просив зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії за 2006-2009 роки.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 24 вересня 2011 року
позов задоволено частково, визнано
відмову протиправною і зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
позивачу підвищення до пенсії в
порядку статті 6 Закону №2195-ІV, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 9 липня по 31 грудня 2007 року і 22 травня
по 25 вересня 2009 року, в решті позову
відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
21 квітня 2011 року постанову суду першої
інстанції, у частині перерахунку
пенсії за період з 9 липня по 31 грудня 2007
року і 22 травня по 10 липня 2008 року
скасовано та відмовлено у позові. В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати
та задовольнити позов про перерахунок
пенсії з 1 січня 2006 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку
про відхилення скарги з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, у частині перерахунку
пенсії за період з 9 липня по 31 грудня 2007
року і 22 травня по 10 липня 2008 року і
відмовляючи в позові апеляційний суд,
на підставі наявних у справі даних
встановив і правильно виходив з того,
що позивач пропустив річний строк
звернення із адміністративним позовом,
передбачений статтями 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції спірного періоду).

Так, відповідно до частини 1 і 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції спірного періоду)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що позов про перерахунок
пенсії за цей період позивач подав у
липні 2009 року, тобто з пропущенням
строків звернення до
адміністративного суду.

За таких обставин та враховуючи
відсутність належних доказів про
поважність його пропущення та вимоги
норм процесуального права, суд дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду у цій
частині відповідає дійсним обставинам
справи та нормам процесуального права,
судовій практиці, доводи касаційної
скарги його висновків не спростовують,
такі ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

Не підлягають задоволенню і вимоги про
перерахунок пенсії з 1 січня 2006 року.

Відповідно до статті 6 Закону №2195-ІУ
останнім пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік»
зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону
№2195-ІУ.

Законом України від 19 січня 2006 року
№3367-IV внесені зміни до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006
рік», відповідно до яких виключено
пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в
іншій редакції. Зокрема установлено, що
пільги дітям війни, передбачені
абзацом сьомим статті 5 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
запроваджуються з 1 січня 2006 року, а
статтею 6, - у 2006 році поетапно, за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України у
2006 році не визначив порядку виплати
надбавки до пенсії дітям війни, то суд
дійшов правильного висновку про те, що
вимоги про нарахування 30% до пенсії у 2006
році, задоволенню не підлягають.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Подільського районного суду
м. Києва від 24 вересня 2011 року і ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 21 квітня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало