Справа № 810/2698/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року 810/2698/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді
Щавінського В.Р. при секретарі судового
засідання Роздобудько Я.В., за участю
представника позивача, представника
третьої особи, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Києві адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного нотаріуса
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області Володимирівни

третя особи: Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Даніель»

про визнання протиправними дії щодо
прийняття рішення про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, загальною площею 0,101 га,
місцезнаходження: АДРЕСА_1 та садового
будинку, загальною площею 504,8 кв.
місцезнаходження: АДРЕСА_1 за ПАТ "КБ
"Данієль" та визнання протиправним та
скасувати рішення від 05.03.2014р. №260 про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку, загальною площею 0,101
га, місцезнаходження: АДРЕСА_1 та
садового будинку, загальною площею 504,8
кв. місцезнаходження: АДРЕСА_1 за ПАТ "КБ
"Данієль", -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до
суду. Просить визнати протиправними
дії приватного нотаріуса
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_2 щодо прийняття рішення
про державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку,
загальною площею 0,101 га,
місцезнаходження: АДРЕСА_1 та садового
будинку, загальною площею 504,8 кв.
місцезнаходження: АДРЕСА_1 за ПАТ «КБ
«Даніель» та визнати протиправним та
скасувати рішення приватного
нотаріуса Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_2 від 05.03.2014 р. №260 про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку, загальною площею 0,101
га, місцезнаходження: АДРЕСА_1 та
садового будинку, загальною площею 504,8
кв. місцезнаходження: АДРЕСА_1 за ПАТ
«КБ «Даніель».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням приватного нотаріуса
Бориспільського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 від 05.03.2014
р. №260 здійснено державну реєстрацію
права власності нерухомого майна, що
думку позивача належить йому а саме:
земельної ділянки, державний акт ІV-КВ
№077226, загальною площею 0,101 га, АДРЕСА_1;
садового будинку, загальною площею 504,8
кв.м та надвірні будівлі та споруди, а
саме: гараж-лазня (літ. «Б»), вбиральня
(літ «Г»), басейн (літ. «И»), насосна (літ.
«Д»), каналізаційна яма (літ. «Е»),
каналізаційна яма (літ. «Ж»),
каналізаційна яма (літ. «З»), колодязь
(літ. «К»), огорожа (№1-3), замощення (№1),
свідоцтво про власність 1779 від 19.06.2007 р.,
місцезнаходження: АДРЕСА_1 а ПАТ «КБ
«Данієль».

Вважає, що право власності на садовий
будинок (загальною площеб 504,8 кв.м,
свідоцтво право власності від 19.06.2007
р.№1779) та земельну ділянку (загальною
площею 0,101 га, державний акт про право
приватної власності на землю ІV-КВ
№077226) було зареєстровано приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_2 на підставі документів,
які були скасовані та були недійсними
на момент вчинення реєстраційних дій,

Позивач вважає, що рішення щодо
проведення державної реєстрації
нерухомого майна за ПАТ «КБ «Даніель»
та рішення про реєстрацію права
власності від 05.03.2014 р. №260 здійснено в
супереч вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, підтвердив обставини
викладені в позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, направив на адресу суду
заяву з проханням розгляд справи у його
відсутність та просив прийняти рішення
згідно вимог чинного законодавства.

Третя особа - ПАТ «КБ «Даніель» проти
позову заперечував, просив відмовити у
його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника третьої,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає в задоволенні позову
слід відмовити, виходячи з наступного.

Щодо здійснення дій ВПВР ДВС ГУЮ в м.
Києві по виконавчому

провадженню № 36194166 в тому числі
проведення прилюдних торгів та
винесення постанови від 13.12.2013 р. «про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу» з актом від 13.12.13 «про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашении боргу» слід зазначити
наступне:

Судом встановлено, що Постановою
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинським Сергієм
Станіславовичем від 29.01.2013 р. відкрито
виконавче провадження № 361944251 по
примусовому виконанню виконавчого
листа виданого Печерським районним
судом міста Києва про стягнення
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь
ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ»
заборгованості за Кредитним договором
від 17.07.2007 р. № Т-1054-04-КЗП в розмірі 795218
дол. США 33 центи та 718 062,53 грн.

В ході проведення заходів з
примусового стягнення заборгованості,
ДВС було арештовано нерухоме майно
ОСОБА_1, а саме:

- домоволодіння - садовий будинок з
надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, загальною пл. 504,8 кв.м.,
житловою пл. 199,40 кв.м. на земельній
ділянці загальною пл. 0,101 га., яке
передане в іпотеку Стягувачу за
Іпотечним договором від 17.07.2007 року, що
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за реєстровим номером № 6989 (далі
- Предмет іпотеки).

Предмет іпотеки в подальшому 13.03.2013 р.
описано, арештовано про що державним
виконавцем складено Акт опису й арешту
майна серії 521 № 2

Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 68/5 від
27.10.1999 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р.
за № 745/4038, визначено умови і порядок
проведення прилюдних торгів з продажу
квартир, будинків, підприємств як
цілісного майнового комплексу, інших
приміщень, земельних ділянок, що є
нерухомим майном, на які звернено
стягнення відповідно до чинного
законодавства, а також розрахунків за
придбане майно. Згідно вищевказаного
наказу реалізацію майна покладено на
спеціалізовані організації визначені
на тендерній (конкурсній) основі,
основними завданнями яких є
забезпечення належного зберігання
вилученого державними виконавцями
майна, організація і проведення його
реалізації шляхом продажу на прилюдних
торгах та аукціонах.

Судом встановлено, що державний
виконавець в межах примусового
виконання рішення суду здійснено дії з
реалізації арештованого майна
(Домоволодіння) в межах Закону № 606-XIV та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 68/5 від
27.10.1999 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р.
за № 745/4038.

Актом прийому - передачі державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Мурихін
С.В. згідно Договору від 27.08.2013 р. №
11-1323/13 укладеного ВПВР УДВС ГУЮ в м.
Києві з ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП»
передав на відповідальне зберігання
предмет іпотеки для подальшої його
реалізації з прилюдних торгів.

Відповідно до звіту про незалежну
оцінку майна ТОВ «Оціночна компанія
«Вега» від 26.06.2013 р. майно підлягало
реалізації за початковою ціною 2562140,00
грн.

Судом встановлено, що листом від 12.07.2013
р. № 521/2 Відділ примусового виконання
рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві повідомив
Стягувача про проведену оцінку із
наданням звіту про незалежну оцінку
майна. ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ»
не заперечував проти проведеної
оцінки.

Частиною 8 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про іпотеку»
іпотекодержатель/Стягувач протягом
десяти днів з дня оголошення прилюдних
торгів такими, що не відбулися, має
право придбати предмет іпотеки за
початковою ціною шляхом заліку своїх
забезпечених вимог в рахунок ціни
майна. У цьому випадку придбання
предмета іпотеки іпотекодержателем
оформлюється протоколом і актом про
реалізацію предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону, а
нотаріус на підставі такого акта видає
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, якщо прилюдні торги
не відбулися…

20.11.2013 р. представник Стягувача подав
клопотання про ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження
361944251.

За результатами ознайомлення було
встановлено, що листом від 07.10.2013 р. №
6548/13 ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП»
повідомили виконавчу службу, що
прилюдні торги з реалізації даного
арештованого майна не відбулися з
причин відсутності зареєстрованих
покупців.

У відповідності частин 8, 9 статті 62
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі якщо Стягувач
виявив бажання залишити за собою
нереалізоване майно, він зобов'язаний у
п'ятнадцятиденний строк з дня
надходження відповідного
повідомлення, повідомити про це
державного виконавця. Майно
передається стягувачу за ціною, що
дорівнює початковій вартості майна, за
якою воно передавалося на реалізацію.
Про передачу майна стягувану в рахунок
погашення боргу державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. За
фактом такої передачі державний
виконавець складає акт. Постанова та
акт є підставами для подальшого
оформлення стягувачем права власності
на це майно.

Листом від 10.12.2013 р. № 4-04-4614 ПАТ
«КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» виявлено
бажання залишити за собою
домоволодіння та земельну ділянку за
стартовою ціною 2 562 140,00 грн. в рахунок
погашення боргу за виконавчим
документом.

За результатами чого 13.12.2013 р. головним
державним виконавцем надано Акт «Про
передачу майна стягувачу у рахунок
погашення боргу» (далі - Акт) та
Постанову «Передачу майна стягувачу в
рахунок погашення боргу» затверджені
начальником відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві.

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає,
що при проведенні примусової
реалізації описаного та арештованого
майна ВПВР ДВС ГУЮ було дотримано
основних положень «Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна»,
зокрема пунктів 1.2, 1.3. 2.6, 3.2, 3.3, 3.5, 3.9, 3.11,
3.12, 7.1, 7.2, 7.3, та Закону України «Про
виконавче провадження», а саме ст.ст. 52,
55, 57, 58, 60, 61, 62, 63, та чинного
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі Акту та Постанови «Передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу» ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ»
у приватного нотаріуса
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_2 отримано свідоцтво,
яким нотаріусом посвідчено право
власності на домоволодіння та земельну
ділянку за Банком та внесено в реєстр
за № 260.

Тобто зазначені дії відбувались в
рамках виконавчого провадження з
реалізації майна.

П. 2 ч. 17 Постанови пленуму Верховного
Суду України від 26.12.2003 р. № 14
передбачено, що дії державного
виконавця, пов'язані з реалізацією
арештованого майна, є підставою для
виникнення цивільних прав та
обов'язків, до таких правовідносин
мають застосовуватися загальні
положення про захист цивільних прав
шляхом пред'явлення позову, у зв'язку з
чим у цій частині скаргу на дії
державного виконавця суд ухвалою
залишає без розгляду і роз'яснює
заявникові можливість вирішення спору
в позовному провадженні.

Судом встановлено, що державний
виконавець ВПВР ДВС ГУЮ здійснював
заходи примусового виконання рішення
Печерського районного суду на підставі
виданих виконавчих листів по справі №
2-2078/12 в межах Закону України «Про
виконавче провадження» та здійснено
заходи визначені статтями 61, 62, 63 Закону
№ 606- XIV.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанова про передачу майна
стягувачеві в рахунок погашення боргу
датовані 13.12.2013 р., а заочне рішення
скасоване 07.02.2014 р. вже після виконання
в примусовому порядку рішення суду від
07.08.2012 р. по справі № 2-2078/12.

Порядок проведення ВПВР ДВС ГУЮ дій з
реалізації спірного майна відбувався
із дотриманням вимог Закону України
«про виконавче провадження» та
документи, що були надані Банку (Акту,
Постанови «Про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу»
від 13.12.2013 р. та Постанови «Про
звільнення майна боржника з під
арешту» від 16.12.13) є законними та
обґрунтованими, що встановлено Ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від
11.04.2014 р. яку постановлено за
результатами розгляду скарги ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 на рішення та дії ВПВР ДВС ГУЮ по
виконанню судового рішення у цивільній
справі за позовом ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ДАНІЕЛЬ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про
стягнення боргу.

Так Ухвалою Печерського районного суду
м. Києва від 11.04.2014 р. встановлено, що всі
повідомлення про результати
проведеної експертизи, про дати
проведення торгів з реалізації
спірного нерухомого майна (садового
будинку та земельної ділянки) ВІІВР ДВС
ГУЮ направляв для ознайомлення
рекомендованою кореспонденцією ОСОБА_1

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 11.04.2014 р. встановлено, що
посадові особи ВПВР ДВС ГУЮ під час
примусового виконання виконавчого
листа виданого Печерським районним
судом м. Києва 23.01.2013 р. діяли в межах
свої компетенції в межах чинного
законодавства.

Частиною першою ст. 72 КАС України
регламентовано - обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Виходачи із цієї норми правомірність
здійснення виконавчих дій та
законність винесення документів у
виконавчому провадженню № 36194251
посадовими особами ВПВР ДВС ГУЮ
встановленно Печерським судом м. Києва
ухвалою від 11.04.2014 р. по справі №
757/2954/14-ц та не потребує встановленя в
цій справі.

Щодо свідоцтва від 05.03.2014 р. виданого
нотаріусом на підставі акта про
передачу майна стягувачу від 13.12.2013 р.
та реєстрації нотаріусом права
власності за ПАЇ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ДАНІЕЛЬ» на на садовий будинок та
земельну ділянку, слід зазначити
наступне:

Позивач вважає, що риватний нотаріус
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської обл.
ОСОБА_2 здійснив державну реєстрацію
права власності за ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ДАНІЕЛЬ» на садовий будинок та
земельну ділянку на підставі
документів, які були скасовані та були
недійсними на момент цієї реєстрації -
ці припущення не ґрунтуються на нормах
чиного законодавства, оскільки
нотаріус здійснив реєстрацію права
власності на спірне майно на підставі
СВІДОЦТВА від 05.03.14, що зареєстроване в
реєстрі за № 260, яким посвідчено що
спірне майно (садовий будинок та
земельна ділянка) належить на праві
власності ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ДАНІЕЛЬ».

Факт посвідчення права власності на
спірне мано (свідоцтво від 05.03.2014 р.)
також встановлено Ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 11.04.2014 р.

Статтею 2 Закону України «Про нотаріат»
визначено, що правовою основою
діяльності нотаріату є Конституція
України, цей Закон, інші законодавчі
акти України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46-1 Закону України
«Про нотаріат», нотаріус під час
вчинення нотаріальних дій з нерухомим
майном, має доступ та користується
Державним реєстром речових прав на
нерухоме майно. Нотаріус є спеціальним
суб'єктом, на якого покладаються
функції державного реєстратора прав на
нерухоме майно відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» і який має печатку такого
реєстратора.

Частиною 3 ст. ст. 46-1 Закону України «Про
нотаріат» передбачено, що нотаріус під
час вчинення нотаріальних дій з
нерухомим майном, здійснює пошук у
Державному реєстрі речових прав па
нерухоме майно відомостей про
зареєстровані речові права на нерухоме
майно, об'єкт незавершеного
будівництва, обтяження таких прав та за
його результатами формує витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, який залишається у
справі державної нотаріальної контори
чи приватного нотаріуса.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про нотаріат», нотаріус або
посадова особа, яка вчиняє нотаріальні
дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної
дії, якщо

вчинення такої дії суперечить
законодавству України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав та їх обтяжень»
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі: свідоцтв
про право власності на нерухоме майно,
виданих відповідно до вимог цього
Закону.

Статтею 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень» визначено вичерпний перелік
підстав для відмови у проведенні
державної реєстрації прав на нерухоме
майно. За відсутністю цих підстав у
реєстратора відсутнє

право у відмові проведення реєстрації.

З урахуванням приписів чинного
законодавства України у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, зокрема, якщо
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Відмова
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

В дотримання вимог вказаних приписів,
нотаріусом перевірено відсутність
підстав для відмови в проведенні
реєстрації, відсутність арештів та
заборон на відчуження садового будинку
та земельної ділянки, в результаті чого
відбулася законна реєстрація права
власності на нерухоме майно.

Частиною четвертою ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
та їх обтяжень» передбачено, що
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав або відмову в такій
реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про те, що відповідачем було
правомірно прийнято рішення про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку, загальною площею 0,101
га, місцезнаходження: АДРЕСА_1 та
садового будинку, загальною площею 504,8
кв. місцезнаходження: АДРЕСА_1 за ПАТ "КБ
"Данієль" та правомірно прийнято
рішення від 05.03.2014р. №260 про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, загальною площею 0,101 га,
місцезнаходження: АДРЕСА_1 та садового
будинку, загальною площею 504,8 кв.
місцезнаходження: АДРЕСА_1 за ПАТ "КБ
"Данієль".

Згідно з частинами першою та другою
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9,11,69-71,94,97,158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 09 червня 2014 р.