Справа № 805/1787/14
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Маслоід О.С.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року справа №805/1787/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Сіваченко І.В..,
Сухарька М.Г.,

секретар Гайдіс С.І.,

за участю сторін : позивача ОСОБА_3,
представника Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
Пантіної М.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2014
р. у справі № 805/1787/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м.Донецька
Донецької області про скасування
вимоги,-

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2014
р. у справі № 805/1787/14 позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Донецька Донецької області
про скасування вимоги - задоволено
частково, скасовано вимогу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про сплату боргу (недоїмки) від
06 лютого 2014 року № Ф-41У на суму 2 070,56 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь Державного бюджету
України судовий збір у сумі 1364,20 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивачем - Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, подана
апеляційна скарга, в якій просить
скасувати вищевказану постанову та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Мотивами апеляційної скарги
особа, яка її подала, зазначає
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, підтверджено матеріалами
справи, що позивач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована у якості фізичної особи -
підприємця Виконавчим комітетом
Донецької міської ради 12.03.1993 року за
номером НОМЕР_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, про що свідчить свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця НОМЕР_3. Відповідно до
свідоцтва платника єдиного податку
Серія НОМЕР_4 позивач обрала спрощену
систему оподаткування.

16.01.2007 року позивачем до Управління
Пенсійного фонду в Кіровському районі
м. Донецька (надалі - УПФУ) було надано
заяву, якою вона просила призначити їй
пенсію за віком. Відповідно до
протоколу від 06.02.2007 року їй призначено
пенсію за віком у зв'язку із
досягненням 55 років.

08.02.2012 року позивачем на адресу УПФУ
була надана заява про призначення
(перерахунок) пенсії по втраті
годувальника, у зв'язку із смертю
чоловіка ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 24.10.2011 року.
Відповідно до розпорядження про
призначення пенсії від 17.02.2012 року
позивачу призначено пенсію по втраті
годувальника та видано пенсійне
посвідчення НОМЕР_6 від 13.11.2013 року.

З наведеного вбачається, що в період з
січня 2007 року по лютий 2012 року позивач
отримувала пенсію за віком, а з лютого
2012 року по теперішній час отримує
пенсію по втраті годувальника.

06 лютого 2014 року відповідачем
відповідно до ст. 25 Закону № 2464 та на
підставі картки особового рахунку
позивача складено спірну вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-41У зі сплати
єдиного внеску на суму 13 553,48 грн. Під
час судового розгляду справи судом
з'ясовано, що спірна вимога отримана
позивачем особисто 06.02.2014 року.

Сума зазначеної вимоги складається з
наступного: 4 010,30 грн. за 2011 рік; 4 572,42
грн. за 2012 рік; 2 388,06 грн. за період з
січня по червень 2013 року, що
підтверджується відповідними
розрахунками, які були отримані
позивачем 07.11.2013 року, а також на
підставі акту про неподання звіту про
суми нарахованої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення,
допомоги, компенсації) застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 3245 від 04.07.2013
року УПФУ було прийняте рішення про
застосування штрафних санкцій за
неподання звітності № 3245 від 04.07.2013
року у розмірі 170,00 грн. Крім цього, до
вказаної суми включена сума
заборгованості за період з липня по
грудень 2013 року у розмірі 2412,70 грн.

Сума штрафних санкцій за рішенням про
застосування штрафних санкцій за
неподання звітності № 3245 від 04.07.2013
року була сплачена позивачем 18.11.2013
року, що підтверджується квитанцією №
249670 та карткою особового рахунку
позивача.

Колегія суддів зазначає, що
правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про збір
на облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 №
2464-VI (далі за текстом - Закон - № 2464-VI)
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 2464-VI
передбачено, що особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 2 зазначеного Закону
встановлено, що за цим Законом
призначаються трудові пенсії за віком,
по інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №
1788-ХІІ право на пенсію за віком мають
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років, жінки
- після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 20 років.

Матеріалами справи підтверджено, що в
період з січня 2007 року по лютий 2012 року
позивач отримувала пенсію за віком, а з
лютого 2012 року по теперішній час
отримує пенсію по втраті годувальника.
На час виникнення спірних
правовідносин, позивач є пенсіонером
за віком (62 роки) у розумінні наведених
норм законодавства.

Суд зауважує, що відповідачем не
заперечується факт не укладення із
позивачем договору про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
тому позивач не є платником єдиного
внеску.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV
пенсіонер - особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що участь
застрахованих осіб у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування припиняється,
зокрема, у разі якщо застрахованій
особі відповідно до цього Закону
призначено пенсію і вона не продовжує
працювати або якщо застрахована особа
відповідно до цьогоЗакону набула права
на довічну пенсію чи одноразову
виплату.

Колегія суддів зазначає, що нормами
Закону № 2464-VI не передбачено обов'язку
особи яка досягла пенсійного віку у
разі, якщо їй була призначена пенсія за
віком, а в подальшому нею обрана пенсія
по втраті годувальника, здійснювати
сплату єдиного внеску. Отже, позовні
вимоги про скасування вимоги від 06
лютого 2014 року № Ф-41У є обґрунтованими
та підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України суд присуджує з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати у розмірі 913,50 гривень.

Згідно до статті 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 184, 195, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2014
р. у справі № 805/1787/14 - скасувати та
прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Донецька Донецької області
про скасування вимоги - задовольнити.

Скасувати вимогу Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від 06
лютого 2014 року № Ф-41У.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 судові витрати зі сплати
судового збору у розмірі 913 ( дев'ятсот
тринадцять) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі складена та
підписана колегією суддів 18.06.2014 р.

Колегія суддів :
В.В. Попов

І.В. Сіваченко

М.Г. Сухарьок