Справа № 826/18329/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Клочкова
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс Україна
Лоджістікс» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів №100270000/2013/300443/2
від 07.11.2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс Україна
Лоджістікс» (далі - позивач або ТОВ
«Мегаполіс Україна Лоджістікс»)
звернулося до суду з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів (далі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №100270000/2013/300443/2 від
07.11.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
грудня 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвали нове рішення, яким відмовити у
задоволенні адміністративного позову,
вважаючи, що судом не правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанова
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи, на
виконання умов зовнішньоекономічного
контракту від 17.10.2012 року № MJF-MUL 17.10.12,
укладеного між компанією "MJF Teas (Pvt) Ltd"
(Демократична Соціалістична
Республіка Шрі-Ланка) та ТОВ "Мегаполіс
Україна Лоджістікс", до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
декларантом позивача подано митну
декларацію від 07.11.2013 року №
100270000/2013/183551 та документи з метою
здійснення митного контролю та митного
оформлення чаю чорного ферментованого,
байхового торгівельної марки "Dilmah".

Митна вартість товару була визначена
позивачем за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

На підтвердження заявлених відомостей
позивачем було подано наступні
документи: зовнішньоекономічний
договір (контракт) поставки з
виробником № MJF-MUL 17.10.12 від 17.10.2012;
специфікацію до зовнішньоекономічного
договору (контракту) 3006547 від 26.09.2013
року; додаткову угоду до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) б/н від 09.09.2013 року; CMR 093 від
06.11.2013 року; коносамент OHD/KIE/6154 від 26.09.2013
року; інвойс № 3006547 від 26.09.2013 року;
прайс-лист виробника MJF Teas (Pvt) Ltd від
17.10.2012 року; пакувальний лист № 3006547 від
26.09.2013 року; експортну декларацію від
25.09.2013 року; страховий поліс EMEC
від 27.09.2013 року; звіт з незалежної
оцінки майна Т 09/01 Товари продовольчої
групи - Чай марки DILMAH, що завозяться на
митну територію України, покупець ТОВ
"Мегаполіс Україна Лоджістікс";
сертифікат якості; фітосанітарний
сертифікат; висновок фітосанітарної
експертизи № ЦЛ1/010975-I від 07.11.2013 року;
акт № 75/01-021/022612-I фітосанітарного
контролю підкарантинних матеріалів,
об'єктів та транспортних засобів, а
також відбору зразків для
фітосанітарної експертизи; сертифікат
походження; декларацію виробника від
27.09.2013 року; лист представництва MJF Teas
(Pvt) Ltd від 03.09.2013 року.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем за основним методом, тобто за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), за
чай чорний ферментований, байховий,
фасований, у первинній упаковці до 3 кг,
торгівельної марки Dilmah на рівні 6,11
доларів США за 1 кг, за чай зелений
(неферментований), байховий, фасований,
у первинній упаковці до 3 кг,
торгівельної марки Dilmah на рівні 4,46
доларів США за 1 кг.

Під час здійснення відповідачем
контролю правильності визначення
митної вартості товару встановлено, що
подані до митного оформлення документи
містять розбіжності. Зокрема, у пп. 3.4
зовнішньоекономічного контракту №
MJF-MUL 17.10.12 від 17.10.2012 року визначено, що
товар поставлявся на умовах СІР Київ
Інкотермс 2010, але у пп. 3.17 контракту
оговорено, що всі ризики втрати чи
пошкодження товарів переходять до
покупця в момент передачі продавцем
товарів першому перевізникові. При
цьому, цим же підпунктом встановлено,
що право власності на товари
переходило до покупця в момент
надходження таких товарів на склад
покупця за адресою: м. Київ, вул.
Електротехнічна, 45. Зазначені умови, на
думку відповідача, суперечать умовам CIP
Київ Інкотермс 2010.

Крім цього, відповідач зазначив, що
документи, які підтверджували числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості, не містили всіх даних
відповідно до обраного методу
визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі -МК
України) при митному оформленні
вказаного товару декларанту було
запропоновано надати додаткові
документи:

- виписку з бухгалтерської
документації;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Про необхідність надання додаткових
документів позивача повідомлено
шляхом надіслання електронного
повідомлення.

Витребувані у ТОВ "Мегаполіс Україна
Лоджістікс" документи не були надані
позивачем митному органу.

Рішенням Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів від 07.11.2013 року №
100270000/2013/300443/2 митну вартість
імпортованих товарів скориговано за
резервним методом до рівня 8,00 доларів
США за 1 кг чаю чорного ферментованого,
байхового, фасованого, у первинній
упаковці до 3 кг, торгівельної марки Dilmah
та 7,52 доларів США за 1 кг чаю зеленого
(неферментованого), байхового,
фасованого, у первинній упаковці до 3
кг, торгівельної марки Dilmah.

Коригування митної вартості товару
стало підставою для видання картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №
100270000/2013/02034.

Позивач не погодився з рішенням
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 07.11.2013 року №
100270000/2013/300443/2, при цьому товар було
випущено у вільний обіг за митною
декларацією від 07.11.2013 року №
100270000/2013/183551 із забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною декларантом та
сумою митних платежів, обчисленою
згідно з митною вартістю товарів,
визначеною митним органом, шляхом
надання гарантій.

Задовольняючи позовні вимоги та
надаючи аналіз нормативним актам, що
регулюють спірні правовідносини суд
першої інстанції дійшов висновку, про
протиправність рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості
товарів № 100270000/2013/300443/2 від 07.11.2013 року
та необхідність його скасування.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погоджується з
огляду на таке.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Відповідно до ст.ст.51,53 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Статтею 54 МК України визначено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана;

3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що
декларуються:

- у разі визнання митним органом
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю;

- у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом;

- у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Згідно ст. 55 МК України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України у
випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів
митний орган за зверненням декларанта
або уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу X цього Кодексу. Строк дії таких
гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються.

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів митний орган розглядає
подані додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку,
зазначеного у частині дев'ятій цієї
статті, не надає обґрунтованої відмови
у визнанні заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів,
вважається, що декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.
У такому випадку митний орган скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості, а надана фінансова
гарантія повертається (вивільняється)
у порядку та строки, визначені цим
Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи у
підпункті 3.4 зовнішньоекономічного
контракту від 17.10.2012 року № MJF-MUL 17.10.12,
укладеного між компанією "MJF Teas (Pvt) Ltd"
(Демократична Соціалістична
Республіка Шрі-Ланка) та ТОВ "Мегаполіс
Україна Лоджістікс", визначено, що
поставка товарів виконувалась на
умовах СІР Київ Інкотермс 2010.

У підпункті 3.17 вказаного контракту
зазначено, що всі ризики втрати чи
пошкодження товарів переходять до
покупця в момент передачі продавцем
товарів першому перевізникові. Право
власності на товари переходило до
покупця в момент надходження таких
товарів на склад покупця за адресою: м.
Київ, вул. Електротехнічна, 45.
Документом, що засвідчує перехід права
власності, буде вантажно-митна
декларація та акт перевірки поставки.

Судом першої інстанції правильно
зауважено, що діючим законодавством
України та Офіційними правилами
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати Інкотермс
2010 (умови СІР) не встановлено, що момент
переходу ризиків та момент переходу
права власності на товар повинні
співпадати, тому питання моменту
переходу ризиків в
зовнішньоекономічному контракті від
17.10.2012 року № MJF-MUL 17.10.12 сторонами
контракту - ТОВ "Мегаполіс Україна
Лоджістікс" та компанією "MJF Teas (Pvt) Ltd"
(Демократична Соціалістична
Республіка Шрі-Ланка) вирішено
виключно відповідно до вимог Офіційних
правил тлумачення торговельних
термінів Міжнародної торгової палати
Інкотермс 2010 (умови СІР), а умови
переходу права власності сторонами
контракту вирішені на договірній
основі.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ст. 697 ЦК України договором може
бути встановлено, що право власності на
переданий покупцеві товар
зберігається за продавцем до оплати
товару або настання інших обставин.

Тобто, відповідно до пп. 3.17
зовнішньоекономічного контракту від
17.10.2012 року № MJF-MUL 17.10.12 такою обставиною
для переходу права власності сторонами
контракту від 17.10.2012 року № MJF-MUL 17.10.12
передбачено момент надходження
товарів на склад покупця (тобто,
позивача) за адресою: м. Київ, вул.
Електротехнічна, 45.

Умовами Офіційних правил тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати Інкотермс 2010
передбачено наступне:

А 4. Продавець зобов'язаний надати товар
перевізнику, з яким укладено договір
перевезення, у відповідності зі
статтею А.3, а за наявності декількох
перевізників - першому з них, для
транспортування товару в погоджений
пункт у названому місці призначення на
встановлену дату або в межах
узгодженого терміну;

А 5. Продавець зобов'язаний з
урахуванням застережень статті Б.5,
нести всі ризики втрати чи пошкодження
товару до моменту, коли він буде
поставлений у відповідності зі статтею
А.4.

Умови СІР Офіційних правил тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати Інкотермс 2010
складаються з наступних статей: А.
Обов'язки Продавця. А 1. Надання товару у
відповідності з договором. А 2.
Ліцензії, дозволи та інші формальності.
А 3. Договори перевезення та
страхування. А 4. Поставка. А 5. Перехід
ризиків. А 6. Розподіл витрат. А 7.
Повідомлення покупця. А 8. Докази
поставки, транспортні документи або
еквівалентні електронні повідомлення.
А 9. Перевірка-упаковка-маркування. А 10.
Інші обов'язки. Б. Обов'язки покупця. Б 1.
Сплата ціни. Б 2. Ліцензії, дозволи та
інші формальності. Б 3. Договори
перевезення та страхування. Б 4.
Приймання поставки. Б 5. Перехід
ризиків. Б 6. Розподіл витрат. Б 7.
Повідомлення продавця. Б 8. Докази
поставки, транспортні документи або
еквівалентні електронні повідомлення.
Б 9. Огляд товару. Б 10. Інші обов'язки.

Стаття А «Обов'язки продавця», А.5
«перехід ризиків» та стаття Б
«Обов'язки покупця», Б.5 «перехід
ризиків» Офіційних правил тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати Інкотермс 2010 (умови
СІР) містять у собі інформацію про
ризики втрати або пошкодження товару.

Тобто, з наведеного випливає, що
Офіційні правила тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати Інкотермс 2010 (умови
СІР) регулюють перехід ризиків втрати
чи пошкодження товару, але не регулюють
перехід права власності на товар від
продавця до покупця.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із судом першої інстанції
про те, що поняття «перехід ризиків» та
«перехід права власності» не є
тотожними.

Відтак, є вірним висновок суду першої
інстанції, що позивачем було подано
митному органу достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
базуються на об'єктивних,
документально підтверджених даних.

Згідно ст. 53 МК України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Як убачається з матеріалів справи та
сторонами не спростовується, позивачем
було надано весь перелік документів,
передбачений чинним законодавством.

При цьому, відповідачем в рішенні від
07.11.2013 року № 100270000/2013/300443/2 та
електронному повідомленні не було
зазначено про причини, на підставі яких
надані позивачем документи не
дозволили відповідачеві у належний
спосіб перевірити числове значення
складових митної вартості товарів та
відомості щодо їх ціни.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при
визначенні митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а)
комісійні та брокерська винагорода, за
винятком комісійних за закупівлю, що є
платою покупця своєму агентові за
надання послуг, пов'язаних із
представництвом його інтересів за
кордоном для закупівлі оцінюваних
товарів; б) вартість ящиків тари
(контейнерів), в яку упаковано товар,
або іншої упаковки, що для митних цілей
вважаються єдиним цілим з відповідними
товарами; в) вартість упаковки або
вартість пакувальних матеріалів та
робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: а)
сировини, матеріалів, деталей,
напівфабрикатів, комплектувальних
виробів тощо, які увійшли до складу
оцінюваних товарів; б) інструментів,
штампів, шаблонів та аналогічних
предметів, використаних у процесі
виробництва оцінюваних товарів; в)
матеріалів, витрачених у процесі
виробництва оцінюваних товарів
(мастильні матеріали, паливо тощо); г)
інженерних та
дослідно-конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що
стосуються оцінюваних товарів та які
покупець повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати
платежі, які стосуються прав на
літературні та художні твори, винаходи,
корисні моделі, промислові зразки,
торговельні марки та інші об'єкти права
інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення
(тиражування) оцінюваних товарів в
Україні не повинні додаватися до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку
роялті та ліцензійних платежів
визначається Кабінетом Міністрів
України; 4) відповідна частина виручки
від будь-якого подальшого перепродажу
товарів, що оцінюються, їх використання
або розпорядження ними на митній
території України, яка прямо чи
опосередковано йде на користь
продавця; 5) витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України; 6) витрати на
навантаження, вивантаження та обробку
оцінюваних товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України; 7) витрати на
страхування цих товарів.

Згідно п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України при
визначенні митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, зокрема, витрати на
транспортування оцінюваних товарів до
місця ввезення на митну територію
України.

При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 58 МК
України при визначенні митної вартості
до ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, не допускається
включення ніяких інших витрат, крім
тих, що передбачені у цій статті.

До митної вартості не включаються
витрати або кошти за умови виділення їх
з ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари, що
документально підтверджені та які
піддаються обчисленню, зокрема:
витрати на транспортування після
ввезення.

Враховуючи наведене, суд вважає
доцільним зазначити, що подання
декларантом або уповноваженою особою
документальних відомостей, зокрема,
про вартість перевезення до місця
ввезення на митну територію України, є
обов'язковим, та ці відомості
використовуються у випадку, якщо
вартість транспортування за умовами
поставки не входить до ціни товарів.
При цьому, витрати по перевезенню
товарів після ввезення на митну
територію України відокремлюються від
вартості перевезення до місця ввезення
на митну територію України та не
включаються до митної вартості товарів
за умови їх виділення з ціни на
підставі документально підтверджених
відомостей, а в іншому випадку - є
складовою митної вартості.

В даному випадку вартість партії
товару визначена на умовах поставки
СІР (Вартість/ Страхування/Перевезення
- оплачені до (... назва місця
призначення) - Київ (Україна).

Відповідно до правил Інкотермс термін
"вартість/страхування/перевезення -
перевезення оплачено до ..." означає, що
продавець здійснює поставку товару
шляхом його передання перевізнику,
призначеному ним самим, а також повинен
застрахувати вантаж. Додатково до
цього, продавець зобов'язаний оплатити
витрати перевезення товару до
названого місця призначення. Згідно
зазначеного базису поставки
постачальник несе витрати по
перевезенню та за власний рахунок
забезпечує пакування товару, необхідне
для перевезення товару.

Відтак, виходячи з наведеного та умов
поставки контракту від 17.10.2012 року №
MJF-MUL 17.10.12, у даному випадку ціна товару
включає вартість перевезення до місця
призначення (Київ, Україна), вартість
страхування та вартість пакування.

При цьому, враховуючи відсутність
документально підтверджених
відомостей про вартість перевезення
товарів після їх ввезення на митну
територію України (базис поставки - СІР
- місце призначення на території
України) та неможливість у зв'язку з цим
їх відокремлення від ціни товару на
умовах СІР, визначена в інвойсах, та
початково поданій ВМД ціна товару є
сумою всіх платежів, що «була фактично
сплачена або підлягає сплаті» за ці
товари, та, з урахуванням положень ст.49,
ч. 5. ст.58 МК України, є митною вартістю
товарів, що імпортувались, яка
підлягала врахуванню для цілей
визначення митної вартості товарів та,
відповідно, для цілей нарахування
митних платежів.

Водночас рішення про коригування
митної вартості товарів №100270000/2013/300443/2
від 07.11.2013 року00000 не містить переліку
причин, передбачених діючим
законодавством України, відповідно до
яких було кореговано заявлену митну
вартість товарів.

Статтею 14 Закону України «Про ціни та
ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI
передбачено, що під час проведення
експортних (імпортних) операцій у
розрахунках з іноземними суб'єктами
господарювання застосовуються
контрактні (зовнішньоторговельні)
ціни, що формуються відповідно до цін і
умов світового ринку.

Статтею VII Генеральної угоди з тарифів
і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ), в
частині І «ПРАВИЛА МИТНОЇ ОЦІНКИ»
статтею І чітко визначено: 1. Митна
вартість імпортних товарів є
контрактною вартістю, тобто ціною,
фактично сплаченою або що підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт до країни імпорту,
скоригованою відповідно до положень
Статті 8 за умови, що: (а) немає жодних
обмежень стосовно розпорядження або
використання товарів покупцем, окрім
таких обмежень, які: (і) накладаються
або вимагаються законом чи органами
державної влади в країні імпорту; (іі)
обмежують географічний район, куди ці
товари можуть бути перепродані; або
(ііі) не впливають значною мірою на
вартість товарів; т(b) продаж або ціна не
підпадають під якусь умову або
міркування, відповідно до якого
вартість не може бути визначена
відносно товарів, що оцінюються; (с)
жодна частина виручки за будь-який
подальший перепродаж, розпорядження
або використання товарів покупцем не
перейде прямо або опосередковано
продавцеві, якщо тільки не може бути
зроблене відповідне коригування
відповідно до положень Статті 8; (d)
покупець і продавець не пов'язані між
собою або якщо покупець і продавець
пов'язані, то контрактна вартість є
прийнятною для митних цілей згідно з
положеннями пункту 2.

Статтею 8 ГАТТ передбачено, що: 1. При
визначенні митної вартості згідно з
положеннями Статті 1 до ціни, яка
фактично сплачена або підлягає сплаті
за імпортні товари, додається: (а) такі
витрати настільки, наскільки вони
понесені покупцем, але не включені до
ціни, яка фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари: (і) комісійні
та брокерська винагорода, за винятком
комісійних за покупку; (іі) вартість
контейнерів, які для митних цілей
уважаються єдиним цілим з відповідними
товарами; (ііі) вартості упаковки, чи то
за оплату праці, чи матеріалів; (b)
вартість, розподілена належним чином,
таких товарів та послуг, коли вони
поставляються безпосередньо або
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт імпортних
товарів, якщо такої вартості не
включено до ціни, яка фактично сплачена
або підлягає сплаті: (і) матеріали,
компоненти, частини та подібні
предмети, що включені до імпортних
товарів; (іі) інструменти, фарби,
шаблони та подібні компоненти, що
використовуються під час виробництва
імпортних товарів; (ііі) матеріали, які
використовуються під час виробництва
імпортних товарів; (іv) технічні,
науково-дослідні, художні,
дизайнерські роботи та плани й
креслення, які виготовлені в місці,
іншому, ніж країна - імпортер, та які
необхідні для виробництва імпортних
товарів; (с) роялті та ліцензійні
платежі, пов'язані з товарами, що
оцінюються, які покупець повинен
сплачувати безпосередньо чи
опосередковано, як умова для продажу
товарів, що оцінюються, якщо такі
роялті та платежі не включаються до
ціни, яка фактично сплачена чи підлягає
сплаті; (d) вартість будь-якої частини
доходу від будь-якого подальшого
перепродажу, розпорядження або
використання імпортних товарів, яка
переходить безпосередньо або
опосередковано продавцю.

Згідно ст. 57 МК України основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Стаття 58 МК України чітко визначає
застосування першого методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції):

1. Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих,
що:а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно);в) не впливають значною мірою
на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Таким чином, обмеження використання
першого методу (за ціною договору
(контракту) визначення митної вартості
товару обумовлено чітким переліком
обставин як ГАТТ, так і МК України,
натомість посилання на жодну з цих
обставин, як на підставу неможливості
застосування задекларованої позивачем
митної вартості, відповідачем не
наведено.

Відповідач в оскаржуваному рішенні №
100270000/2013/300443/2 від 07.11.2013 року не
посилається на помилковість
розрахунку, здійсненого позивачем, та
на застереження щодо застосування
основного методу - за ціною договору
(контракту), визначених у ч. 1 ст. 58 МК
України.

Митна вартість була визначена
позивачем на підставі першого,
основного методу - за ціною договору
(контракту), передбаченого ст. 57 МК
України. Застосування цього методу є
об'єктивним і відповідає дійсній
митній вартості. Застосування першого
методу було обґрунтовано
документально.

Відтак, суд не погоджується зі
встановленою відповідачем
неузгодженістю в даному випадку.

За таких обставин є правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що доводи митниці про неможливість
застосування першого методу
визначення митної вартості з огляду на
виявлені невідповідності у поданих
позивачем документах.

Інших переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товарів за
ціною договору, відповідачем не
наведено, а обставин, які б впливали на
рівень задекларованої митної вартості
товарів, судом не встановлено.

Відтак є вірними висновки суду першої
інстанції про те, що надані в
сукупності документи фактично
підтверджують контрактну ціну
імпортованого товару та підтверджують
правильність визначення за вказаною
ціною його митної вартості.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.