Справа № 504/1361/14-а
Суддя: Барвенко В. К.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/1361/14-а
П О С Т А Н О В А

04.06.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді -
Барвенка В.К.,

при секретарі -
Мельниковій В.М., -

розглянувши в порядку скороченого
провадження, у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівському, адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області, про визнання протиправними
дій щодо відмови в поновленні виплат
пенсії на пільгових умовах відповідно
до Списку № 2, і поновити виплату
пенсії з дня припинення, скасувати
рішення щодо стягнення переплаченої
пенсії, стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом до
відповідача.

На обгрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що в період з 29.12.1976
року по 28.01.1982 року, та з 01.06.1987 року по
15.01.1990 року працювала на ВАТ «Одеський
завод «Центролит» на посаді
формувальника.

З 21.12.2011 року їй була призначена пенсія
за віком на пільгових умовах
відповідно до Списку № 2 виробництв,
робіт, професій, посад з тяжкими
умовами праці, робота в яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
та в пільгових розмірах, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року № 1173 розділ ХV
Металообробка. п.1 Ливарне виробництво,
п.п. робітники- формувальники.

02.04.2012 року виплату пенсії на пільгових
умовах відповідач зупинив у зв'язку із
тим, що в трудовій книжці було
неправильно визначено професію.

Рішенням № 3 від 19.04.2012 року відповідач
відмовив ОСОБА_1 у перерахунку
(призначенні) пенсії у зв'язку із
відсутністю пільгового стажу.

Рішенням від 02.04.2012 року № 95 відповідач
вирішив утримувати переплачену
позивачеві пенсію в сумі 3 587,87 грн.

Не погоджуючись з доводами позову,
відповідач подав заперечення і
зазначив, що професія формувальни
машинного формування була внесена до
Списку № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 року № 10, тому право на пенсію на
пільгових умовах мають тільки ті
працівники, які працювали на пільгових
умовах за даною професією до 01.01.1992 року
і продовжували працювати після 01.01.1992
року (або тільки почали працювати після
цієї дати), але не більше ніж до 11.03.1994
року. Відповідач на момент дії цієї
постанови, тобто станом на 01.01.1992 року
та після цієї дати, не працювала.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Положенням ч.1 ст.2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Виходячи з положень вищевказаних
законів, Кодексу та контексту
Конституції України суд дійшов до
висновку, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Конституція України визначає основні
права і свободи людини і громадянина та
гарантії їх дотримання і захисту,
зокрема: права і свободи людини і
громадянина, закріплені в Конституції
України, не є вичерпними; конституційні
права і свободи не можуть бути
скасовані; при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод (стаття 22
Основного Закону).

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (стаття 19 Основного
Закону).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України (частина перша
статті 64 Основного Закону).

Звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

Судом встановлено, що розпорядженням
управління ПФУ в Комінтернівському
районі Одеської області позивачці
було призначено пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням управління ПФУ в
Комінтернівському районі Одеської
області від 19.04.2012р. № 3 пільгову пенсію
позивачці було скасовано, а рішенням
№95 від 02.04.2012р. було встановлено суму
переплати в розмірі 3 587,87 гривень за
період з грудня 2011 року по квітень 2012р.
з щомісячним відрахуванням по 20% з
пенсії. Підставою для прийняття таких
рішень стало невірне застосування
відповідачем законодавства, та
відсутністю у позивача пільгового
стажу.

Відповідно до п.б. ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, за
Списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць,
чоловіки після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менш 25 років, з них не
менш 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Відповідно до п.а ст.83 Закону України №
1788-ХІІ від 05.11.1991р., пенсія
призначається з дня досягнення особою
пенсійного віку, якщо звернення за
пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з
дня досягнення пенсійного віку.

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 04.11.2013 року №
504/3162/13-ц встановлений юридичний факт
того, що ОСОБА_1 в період часу з 29.12.1976
року по 28.01.1982 року працювала на ВАТ
«Одеський завод «Центролит» на посаді
формувальника.

Рішення набрало законної сили 15.11.2013
року і в апеляційному порядку не
переглядалось.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів
України № 36 від 16.01.2003р. «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах» посада
формувальника, яку займала в період з
29.12.1976 року по 28.01.1982 року, включена до
списку №2 посад, зайнятість на яких дає
право на отримання пільгової пенсії за
віком.

Згідно до п.43 «Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 25.11.2005р.,
право особи на одержання пенсії
встановлюється на підставі всебічного,
повного і обєктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію.

Згідно ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ організацій або
їх правонаступників.

Відповідно до п.18 зазначеного Порядку
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в п.17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

З трудової книжки позивачки
вбачається, що вона була зарахована
на посаду формувальника ВАТ «Одеський
завод «Центролит».

На даній посаді позивачка пропрацювала
з 29.12.1976 року по 28.01.1982 року, тобто більше
5 років.

З матеріалів справи вбачається, що
довідкою від 27.11.2012 р. ВАТ «Одеський
завод «Центролит», був підтверджений
стаж роботи ОСОБА_1 у період з 29.12.1976
року по 28.01.1982 року на посаді
формувальника, а вказана посада
віднесена до робіт, зайнятість на яких
дає право на отримання пільгової пенсі
за Списком №2 (Список №2, розділ ХУ,
підрозділ 1а постанови КМ СРСР №1173 від
22.08.1956р.)

Такого висновку керуючий санацією
заводу, архіваріус, начальник відділу
кадрів та головний бухгалтер, які
підписали зазначену вище довідку,
дійшли на підставі архівних даних,
відомостей по заробітної платі, книги
наказів про зарахування, переводах,
звільнень.

Крім того, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді
формувальника підтверджений
вищевказаним рішенням суду.

Суд дійшов до висновку, що рішення про
припинення виплати ОСОБА_1 пенсії є
протиправним, оскільки позивач в
період з 29.12.1976 року по 28.01.1982 року
працювала та фактично виконувала
обов'язки формувальника ВАТ «Одеський
завод «Центролит».

За таких обставин, суду вважає
недоведеним відповідачем факту
зловживань з боку позивача,
відсутність підстав, передбачених
ст.ст. 49, 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», для припинення виплати
позивачці пенсії та стягнення з неї
надміру виплачених сум пенсій, та
вважає можливим задовольнити позовні
вимоги.

Суд враховує, щов матеріалах справи
відсутні будь-які належні та допустимі
докази підробки документів, що
слугували підставою для призначення та
перерахунку пенсії позивачці.

Отже, будь - якого зловживання з боку
пенсіонерки та подання
страхувальником недостовірних даних
відповідачем не виявлено, а тому
відсутні підстави для стягнення з
пенсіонерки надміру виплачені суми
пенсій.

В силу ч.2 ст. 11 КАС України, для повного
захисту прав позивача, суд вважає
можливим вийти за межі позовних вимог,
і вирішити питання про скасування
рішення № 3 від 19.04.2012 року про відмову у
призначенні (перерахунку) пенсії
ОСОБА_1, та зобов'язання здійснити
належний перерахунок з урахуванням
вже проведених виплат.

Вирішуючи питання позовних вимог щодо
розподілу судових витрат суд виходить
з того, що у відповідності до п.1 ст.94
КАС України в тому разі, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Оскільки позивач не заявляв вимог про
стягнення судових витрат з Державного
бюджету України, а просив стягнути
витрати з відповідача, не уточнював
заявлених позовних вимог, суд, з
урахуванням положення ст. 94 КАС
України, приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог позивача в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 19, 22, ч.1 ст.46, 64 Конституції
України, Постановою Кабінету Міністрів
України № 36 від 16.01.2003р. «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах», п.п. 17, 18,
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 12, 17, 18, 21, ч.4 ст.70, 94, 99,
100, 158, 160, 162, 167, 185, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі Одеської
області, що пов'язані з відмовою в
поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії на
пільгових умовах відповідно до Списку
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
а рішення Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеської області № 3 від 19.04.2012 року про
відмову у призначенні (перерахунку)
пенсії, - скасувати.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі Одеської області поновити
ОСОБА_1 виплату пенсії на пільгових
умовах відповідно до Списку №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
і повернути всі стягнуті суми.

Визнати неправомірним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
Одеської області № 95 від 02.04.2012 року про
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями
ОСОБА_1.

В задоволенні решти позову- відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з часу отримання копії
постанови через Комінтернівський
районний суд Одеської області.

Суддя
В.К.
Барвенко