Справа № 1570/1359/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/66007/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю комерційний банк
«Арма» до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
Головного державного виконавця
Кравець О.В., третя особа: ОСОБА_4 про
визнання дій неправомірними,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні дії за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю комерційний банк
«Арма» на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 30
березня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю комерційний банк
«Арма», звернулося до суду з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, Головного державного
виконавця Кравець О.В., третя особа:
ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій
Головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби щодо винесення постанови та дій
щодо порушення строків виконання
виконавчого документу; скасування
постанови від 29 грудня 2011 року про
повернення виконавчого документу
стягувачу та направлення матеріалів
для продовження проведення виконавчих
дій; зобов'язання Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби виконати виконавчі
дії протягом 6 (шести) місяців з дня
відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року залишено без змін постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 30 березня 2012 року, якою у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями суду
попередніх інстанцій, ТОВ КБ "Арма"
звернулось з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
про задоволення позову в повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах статті 220 КАС
України, дійшов до висновку про
залишення касаційної скарги без
задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Постановою головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
від 03.08.2011р. № 27980063 відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого напису №1305, виданого
26.07.2011р. приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу, про
звернення стягнення на земельну
ділянку, загальною площею 0,0069га,
розташовану за адресою: м.Одеса,
вул.Китобійна, 34, кадастровий №
:23:034:0015, власником якої є ОСОБА_4 за
рахунок реалізації якої задовольнити
вимоги TOB КБ «Арма» у загальному
розмірі 9660447,93грн.

В цей же день, головним державним
виконавцем прийнято постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

20.10.2011р. на адресу ТОВ КБ «Арма»
направлено лист, яким запропоновано
позивачу у 20-денний строк з дня
одержання повідомлення внести на
депозитний рахунок Головного
управління юстиції в Одеській області
авансовий внесок в розмірі 4000грн., у
зв'язку з тим, що по вказаному
виконавчому провадженню, для
підготовки арештованого об'єкту
нерухомості до реалізації, необхідно
виготовити технічну документацію,
отримати правовстановлюючі документи
на об'єкт нерухомості та призначити
комісійну експертизу із залученням
експертів, спеціалістів та суб'єктів
оціночної діяльності з метою
визначення ринкової вартості
арештованого майна, а також
попереджено про те, що у разі якщо ним
не буде внесено авансовий внесок на
депозитний рахунок Головного
управління юстиції в Одеській області
у встановлений строк, арешт з майна
боржника буде знято, виконавчий
документ буде повернуто відповідно до
пункту четвертого статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця
29.12.2011р. повернуто виконавчий напис №
1305 від 26.07.2011р. стягувачу у зв'язку з не
проведенням авансування виконавчих
дій.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що відповідачами не було
порушено строків проведення
виконавчих дій та ними вживалися дії
для забезпечення проведення
виконавчих дій щодо виконання
виконавчого напису нотаріуса №1305,
однак з вини стягувача (позивача),
виконавчий документ не було звернено
до виконання та було повернуто
стягувачеві.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції погоджується і колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 3, 17
Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року (в
редакції від 12.05.2011 року) підлягають
виконанню державною виконавчою
службою виконавчі документи, зокрема,
виконавчі написи нотаріусів.

Згідно із частиною другою статті 24
вказаного Закону № 606-XIV, державний
виконавець у 3-денний строк з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Частиною другою статті 30 Закону № 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк. Строк
здійснення виконавчого провадження не
включає час відкладення провадження
виконавчих дій або зупинення
виконавчого провадження на період
проведення експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Згідно зі статтею 42 Закону № 606-XIV з
метою забезпечення провадження
виконавчих дій стягувач може за
погодженням з державним виконавцем
внести на відповідний рахунок органу
державної виконавчої служби певну
грошову суму для здійснення необхідних
витрат або покриття їх частини, якщо
інше не передбачено цим Законом. Після
завершення виконавчого провадження
авансовий внесок повністю
повертається стягувачу, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Водночас, відповідно до частини п'ятої
статті 63 Закону № 606-XIV у разі
відсутності документів, що
характеризують об'єкт нерухомості, у
зв'язку з чим його неможливо
підготувати до реалізації,
виготовлення таких документів
здійснюється у встановленому порядку
за рахунок коштів стягувача. У разі
якщо стягувач у двадцятиденний строк з
дня одержання відповідного
повідомлення державного виконавця не
авансує витрати, пов'язані з
підготовкою документів, що
характеризують об'єкт нерухомості,
арешт з нього знімається.

Частиною четвертою статті 47 Закону №
606-XIV визначено, що виконавчий документ,
на підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, у тому
числі, якщо стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій або не
здійснив авансування витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій, авансування яких передбачено цим
Законом, незважаючи на попередження
державного виконавця про повернення
йому виконавчого документа.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ТОВ КБ «Арма» попереджено
про те, що у разі якщо ним не буде
внесено авансовий внесок на депозитний
рахунок Головного управління юстиції в
Одеській області у двадцятиденний
строк, арешт з майна боржника буде
знято, виконавчий документ буде
повернуто відповідно до п.4 ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження».

Направлення цієї інформації 20.11.2011р. на
адресу позивача підтверджується
копією журналу реєстрації вихідної
кореспонденції Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
(за період з 6.09.2011р. по 15.11.2011р.),
одержання цього повідомлення ТОВ КБ
«Арма» не заперечувалось.

ТОВ КБ «Арма» не виконав вимоги п.4 ч.1
ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» та не проавансував витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій, пов'язаних з
реалізацією іпотечного майна, у
встановлений строк, чим здійснив
перешкоджання по вчиненню виконавчих
дій.

Таким чином, суд касаційної інстанції
вважає, що оскаржувані дії відповідача
є правомірними, а постанова державного
виконавця про повернення виконавчого
документу від 29 грудня 2011 року винесена
в межах повноважень та у спосіб,
передбачений Законом України «Про
виконавче провадження», є законною і
скасуванню не підлягає.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що рішення судів
попередніх інстанцій ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 224, 231 КАС України
суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
комерційний банк «Арма» залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 30
березня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Ф. Ситников

Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін