Справа № 2а-2522/10/0370
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р.
Справа № 13535/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
15 жовтня 2013 року у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Ковельської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Волинській області
про визнання незаконною перевірки,
скасування податкового
повідомлення-рішення та стягнення
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість, -

ВСТАНОВИЛА:

ФОП ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Волинській області, ГУ Державної
казначейської служби України у
Волинській області в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ
від 31.08.2010 року №/0, стягнути з
державного бюджету України на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість за березень 2010 року у
розмірі 7 823 грн. та стягнути з
Державного бюджету України на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 85, 03 грн..

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що прийняте
Ковельською ОДПІ податкове
повідомлення-рішення №/0 від
31.08.2010 року є протиправним, з огляду на
те, що воно ґрунтується на
недостовірних висновках акту
перевірки, його обґрунтування не
відповідає чинному законодавству та
суперечить фактичним обставинам
справи. Крім того, вказує, що 10.09.2013 року
Львівським апеляційним
адміністративним судом залишено без
змін постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 11.11.2010 року
у справі №2а-2751/10/0370, якою визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ
від 03.06.2010 року №/0, яким позивачу
було зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за березень 2010 року на суму 24
536 грн. Таким чином, даним рішенням
підтверджено правомірність заявленого
ФОП ОСОБА_2 бюджетного відшкодування
податку на додану вартість за березень
2010 року у розмірі 69 510 грн. А тому,
податкове повідомлення-рішення
Ковельської ОДПІ від 31.08.2010 року
№/0, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування по податку на
додану вартість у сумі 7 823 грн. за
березень 2010 року є також незаконним та
підлягає скасуванню.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області №/0 від 31.08.2010 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість за березень 2010 року в розмірі 7
823 гривні.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1)
документально підтверджені витрати по
сплаті судового збору в розмірі 85
гривень 03 копійки.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Ковельська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Волинській
області подала апеляційну скаргу до
Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
Ковельською ОДПІ проведено
документальну невиїзну перевірку з
питань достовірності заявленої суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 до акту
невиїзної документальної перевірки
№250/17/НОМЕР_1 від 18.05.2010 року податкової
декларації з податку на додану
вартість за березень 2010 року.

13 серпня 2010 року за результатами
перевірки складено акт №454/17/НОМЕР_1
встановлено порушення позивачем пп.7.7.2
п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" завищено суму
бюджетного відшкодування за березень
2010 року і підлягає зменшенню на 7 823 грн.,
а отже сума бюджетного відшкодування
за березень 2010 року становить 37 151 грн..
Так, в ході проведеної перевірки
встановлено, що актом документальної
невиїзної перевірки "Про результати
документальної невиїзної перевірки з
питань достовірності заявленої суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість суб'єкта господарської
діяльності ОСОБА_2" від 18.05.2010 року
№250/17/НОМЕР_1, встановлено завищення
податкового кредиту на суму - 114 926 грн.
та як наслідок, результат по декларації
з податку на додану вартість за
березень 2010 року отримуємо позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з ПДВ (р.18.1) в розмірі 7 823 грн.
(78821-70998). Відповідно рядок 20 "Позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду" становить також 7
823 грн..

З врахуванням акту від 16.04.2010 року
№179/17/НОМЕР_1 документальної невиїзної
(камеральної) перевірки декларації з
ПДВ за лютий 2010 року (п.2, розділ
"Висновок") рядок 22.2 зарахування
від'ємного значення різниці поточного
звітного періоду до складу податкового
кредиту наступного звітного періоду
становить 31 896 грн. Рядок 23.1 декларації
з ПДВ за березень 2010 року повинен
становити 31 896 грн., враховуючи
зменшення в розмірі 24 536 грн. - ПДВ
сплачене митним органам та включене до
складу податкового кредиту декларації
з ПДВ за лютий 2010 року. Відповідно
залишок від'ємного значення
попереднього звітного періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного періоду
(р.23) становить 44 974 грн. (р.23.1+р.23.3).
Враховуючи позитивне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту по
декларації з ПДВ за березень 2010 року
(р.18.1) в сумі 7 823 грн. то залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного періоду (р.24) декларації з ПДВ
за березень 2010 року повинен становити 37
151 грн. (р.23-р.20). Враховуючи
вищевикладене рядок 25 та 25.1 декларації
з ПДВ дорівнює 37 151 грн. Оскільки
платником по декларації за березень 2010
року було відображено значення рядка 25
в сумі 69 510 грн., то відповідно суму
бюджетного відшкодування завищено на 32
359 грн. (69510-37151).

Згідно акту документальної невиїзної
(камеральної) перевірки від 18.05.2010 року
№250/17/НОМЕР_1, вже було зменшено суму
бюджетного відшкодування податковим
повідомленням-рішенням форми В1 від
03.06.2010 року №/0 на суму 24 536 грн.
Тому сума бюджетного відшкодування за
даний період повинна бути зменшена ще
на суму 7 823 грн. (32359-24536).

Податковим органом на підставі акту
перевірки від 13.08.2010 року №454/17/НОМЕР_1
прийняте податкове
повідомлення-рішення від 31.08.2010 року
№/0, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування по податку на
додану вартість за березень 2010 року в
сумі 7 823 грн.

Згідно пп.7.7.1, пп.7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пп.7.7.1 цього пункту, така сума підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету у
строки, встановлені законом для
відповідного податкового періоду. При
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пп.7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пп. 7.7.1 цього
пункту, має від'ємне значення, то:
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду; залишок від'ємного значення,
за яким не проведено розрахунків з
постачальниками відображається в
податковій декларації з податку на
додану вартість окремим рядком для
визначення суми податку, яка може
підлягати відшкодуванню в частині
сплачених сум податку в наступних
звітних періодах.

Слід зазначити, що 20 квітня 2010 року ФОП
ОСОБА_2 подано до Ковельської ОДПІ
податкову декларацію з податку на
додану вартість за березень 2010 року, у
якій позивачем визначено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість в розмірі 69 510 грн.

В акті перевірки від 18.05.2010 року
№250/17/НОМЕР_1 податковим органом
зроблено висновок про завищення суми
бюджетного відшкодування в декларації
з податку на додану вартість за
березень 2010 року на 32 359 грн.

03 червня 2010 року податковим органом на
підставі вищезазначеного акту
перевірки прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0, яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на суму 24 536 грн., а податковим
повідомленням-рішенням від 31.08.2010 року
№/0, прийнятим на підставі акту
перевірки №454/17/НОМЕР_1 від 13.08.2010 року
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за березень 2010 року в сумі 7 823
грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 11.11.2010 року
в адміністративній справі №2а-2751/10/0370
за позовом ФОП ОСОБА_2 до Ковельської
МДПІ, Головного управління Державного
казначейства України у Волинській
області про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення від 03
червня 2010 року №/0 та стягнення
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Ковельської МДПІ
від 03 червня 2010 року №/0 та
стягнуто з Державного бюджету України
на користь ФОП ОСОБА_2 бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість за березень 2010 року у сумі 24 536
грн.. Зазначене рішення ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.09.2013 року
було залишеною без змін. В межах цієї
адміністративної справи судом
досліджувалися правові підстави
віднесення фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 сум податку
на додану вартість до складу
податкового кредиту в декларації з
податку на додану вартість за березень
2010 року.

Вищезазначеною постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
11.11.2010 року, яка набрала законної сили,
підтверджено правомірність бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за березень 2010 року в розмірі
24 536 грн.

З урахуванням того, що судом в межах
справи №2а-2751/10/0370 визнано правомірним
віднесення суми податку на додану
вартість в розмірі 24 536 грн. до
податкової декларації з податку на
додану вартість за березень 2010 року, а
відтак сума податку на додану вартість
в розмірі 7 823 грн. віднесена позивачем
до складу податкового кредиту
податкової декларації з податку на
додану вартість за березень 2010 року
правомірно.

Враховуючи вищезазначене колегія
суддів констатує, що податкове
повідомлення-рішення від 31.08.2010 року
№/0, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за березень 2010 року в
сумі 7 823 грн. є таким, що суперечить
вимогам чинного законодавства та
фактичним обставинам справи, а відтак
його слід визнати протиправним та
скасувати.

Згідно ч. 1 ст.25 Бюджетного кодексу
України від 08.07.2010 року №2456-VI та п.3, п.16,
п.23 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року №845, а
також ч.2 п.3.2. Порядку взаємодії між
органами державної податкової служби
України та Державного казначейства
України в процесі судового розгляду та
виконання рішень суду щодо безспірного
списання коштів з рахунків, на яких
обліковуються надходження Державного
бюджету України з податку на додану
вартість, затвердженого спільним
Наказом Державного казначейства
України та Державної податкової
адміністрації України від 27.04.2004 року
№82/245 повернення суми бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість можливе в порядку безспірного
списання коштів державного бюджету за
рішенням суду про стягнення надходжень
бюджету.

Отже, встановленні обставини справи та
наявні у матеріалах справи докази
підтверджують, що суд першої інстанції
у відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у справі №2а-2522/10/0370 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
С.М. Кузьмич

В.С. Затолочний

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 16.06.2014 року