Справа № 171/683/14-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/683/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" червня 2014 р. м.
Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Начальника ВДАІ
Апостолівського РВ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області майора
міліції Мамойленко Олександра
Володимировича про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладання адміністративного
стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
неправомірною та скасування постанови
про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
шляховий майстер Апостолівської
дистанції колії Придніпровської
залізниці. Відповідно до постанови
начальника ВДАІ Апостолівського РВ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області Мамойленка Олександра
Володимировича (далі по тексту -
інспектор ВДАІ) серії АА2 № 242597 від
04.03.2014року, він нібито будучи
відповідальною посадовою особою за
утримання залізничних переїздів 369 км +
25 м. Апостолове - Дубки, 10 км. + 369 м
перегону Апостолове - Зелене Поле, 72 км.
+ 369 м перегону Апостолове - Дубки,
порушив правила, норми, стандарти, що
стосується забезпечення безпеки
дорожнього руху при утриманні
залізничних переїздів, що виразилося в
не нанесенні дорожньої розмітки 1.1
осьової в межах залізничного переїзду,
та не вжив заходів щодо усунення
оголошення арматури на настилі, чим
нібито також було порушено ДСТУ 3587-97, ЦП
0174 - 97, Закон України «Про дорожній рух».
За що Інспектором ВДАІ позивача було
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. З діями
інспектора щодо визнання його
посадовою особою, яка є винною у
вчиненні даного адміністративного
правопорушення позивач не згоден.
Позивач працює шляховим майстром
Апостолівської дистанції колії і
виконує роботу по поточному утриманню
колії. Відповідно до посадової
інструкції шляхового майстра: майстер
керує околотком, організовує виконання
робіт з поточного утримання та ремонту
верхньої будови колії, земляного
полотна та штучних споруд в
установлені строки, планує проведення
робіт, забезпечує розміщення
робітників та бригад, провіряє якість
виконаних робіт, здійснює формування
бригад та інше. При прийнятті рішення
по справі інспектором ДАІ не
перевірено позивача функціональні
обов'язки, не витребувано накази про
призначення відповідальних осіб за
стан залізничних переїздів, з
відміткою про ознайомлення
відповідальних осіб з ними. Стосовно
можливих заперечень відповідача, щодо
невідповідності позивача посадової
інструкції, позивач зазначає, що надана
ним посадова інструкція відповідає
дійсності, оскільки зазначена та
надана ним посадова інструкція
шляхового майстра відповідає Типовій
інструкції шляхового майстра,
затвердженій наказом Міністерства
транспорту України від 28 листопада 2001
р. N 834, позивач під підпис ознайомлений
із нею. У порушення цих вимог, до
протоколу не додано пояснення
правопорушника, документи, що свідчать,
що саме позивач особа несу обов'язок
(відповідальність) за утримання
залізничного переїзду. Відповідачем не
надано жодних достатніх доказів на
доведення законності винесеної
постанови. Інспектором ВДАІ не надано
жодних належних доказів про те, що
позивачем були вчинені винні дії, які
спричинили порушення правил, норм та
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху при утриманні
залізничного переїзду, не наведені
такі правила, норми та стандарти, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху з посиланням на
відповідні нормативно-правові акти,
якими визначені такі правила, норми та
стандарти. Інспектором ВДАІ також не
було з'ясовано обсяг службових
обов'язків позивача, як шляхового
майстра Апостолівської дистанції
колії та чи входить до його службових
обов'язків дотримання правил, норм та
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху при утриманні
залізничного переїзду. Отже,
враховуючи вищенаведені обставини,
Відповідач безпідставно виніс
постанову АА2 № 242597 від 04.03.2014 року в
справі про адміністративне
правопорушення за відсутністю в моїх
діях складу проступку, оскільки
правопорушення позивач не вчиняв,
небезпеки для інших учасників
дорожнього руху не створював.
Відповідач заперечень проти позову не
надав.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутності. Позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
причин неявки суду не повідомив.

Тому судом не застосовано наслідки
неприбуття у судове засідання сторін
передбачених ст. 128 КАСУ та проведено
розгляд справи у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Під час винесення постанови,
відповідач вважав встановленим, що
04.03.2014 року ОСОБА_1 будучи
відповідальною посадовою особою за
утримання залізничних переїздів 369 км +
25 м. Апостолове - Дубки, 10 км. + 369 м
перегону Апостолове - Зелене Поле, 72 км.
+ 369 м перегону Апостолове - Дубки,
порушив правила, норми, стандарти, що
стосується забезпечення безпеки
дорожнього руху при утриманні
залізничних переїздів, що виразилося в
не нанесенні дорожньої розмітки 1.1
осьової в межах залізничного переїзду,
та не вжив заходів щодо усунення
оголошення арматури на настилі, чим
також було порушено ДСТУ 3587-97, ЦП 0174 - 97,
Закон України «Про дорожній рух», на
підставі чого, майор міліції, начальник
ВДАІ Апостолівського РВ ГУ МВС України
в Дніпропетровській області
Мамойленко О.В.. виніс стосовно
позивача постанову по справі про
адміністративне правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, якою
накладено штраф у розмірі 1020 грн. Проте
з таким висновком погодитись не
можливо.

Ч. 1 ст. 140 КУпроАП передбачено
відповідальність за порушення правил,
норм, стандартів, що стосується
забезпечення безпеки дорожнього руху
при утриманні автомобільних доріг і
вулиць, залізничних переїздів, інших
дорожніх споруд, невжиття заходів щодо
своєчасної заборони або обмеження руху
при виникненні умов, що загрожують
безпеці руху, або неприйняття
своєчасних заходів до відновлення
безпечних умов для руху, - тягнуть за
собою накладення штрафу на посадових
осіб від шістдесяти до вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Однак, до адміністративної
відповідальності притягається особа,
винна у вчиненні адміністративного
правопорушення, вина повинна бути
підтверджена доказами.

Ст. 251 КУпроАП передбачено, що доказами
в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 19.02.2014 року,
встановлено, що ОСОБА_1 будучи
відповідальною посадовою особою за
утримання залізничних переїздів 369 км +
25 м. Апостолове - Дубки, 10 км. + 369 м
перегону Апостолове - Зелене Поле, 72 км.
+ 369 м перегону Апостолове - Дубки,
порушив правила, норми, стандарти, що
стосується забезпечення безпеки
дорожнього руху при утриманні
залізничних переїздів, що виразилося в
не нанесенні дорожньої розмітки 1.1
осьової в межах залізничного переїзду,
та не вжив заходів щодо усунення
оголошення арматури на настилі, чим
порушив ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Під час складання протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
зазначив, що не згоден з протоколом.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є будь
які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обстави, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у
справ, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів на спростування пояснень
позивача, викладених у позовній заяві,
про те, що він правопорушення не
скоював, заперечень проти позову
відповідач не надав.

Тому, суд протиріччя у поясненнях
ОСОБА_1 та протоколі трактує на користь
ОСОБА_1 і вважає зібрані по справі
докази є недостатніми для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності.

Тому, постанова по справі про
адміністративне правопорушення
підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 140, 251, 254, 258 КУпАП,
керуючись ст.ст. 71, 88, 159, 160-163,167 КАС
України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії начальника ВДАІ
Апостолівського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області майора
міліції Мамойленка Олександра
Володимировича, шодо винесення
постанови серії АА2 № 242597 від 04.03.2014
року, про накладення на- ОСОБА_1,
адміністративного штрафу в розмір 1020
грн. 00 коп. - неправомірними.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 242597 від 04.03.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 140 ч. 1 КУпАП та накладення стягнення
у вигляді штрафу 1020 грн. - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Н. В. Марченко