Справа № 805/4019/14
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.
Справа № 805/4019/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Лазарєва В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Візантія» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування постанови
від 11.03.2014 року № 50/7/5-09-1503 та постанови
від 11.03.2014 року № 49/7/5-09-1502, -

В С Т А Н О В
И В:

31 березня 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю Фірма
«Візантія» звернулося до суду із
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області (далі - Інспекція) про
визнання протиправними та скасування
постанови від 11.03.2014 року № 50/7/5-09-1503 та
постанови від 11.03.2014 року № 49/7/5-09-1502.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 11.03.2014 року Інспекцією
прийняті постанови про накладення
штрафу на ТОВ «Візантія» № 49/7/5-09-1502 та
№ 50/7/5-09-1503 за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, а саме: п. 2 ч.
1 ст. 34, ч. 8 ст. 36 та ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Позивач посилаючись на приписи
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, вважає вищевказані
рішення Інспекції протиправними,
оскільки, вони прийняті із порушенням
вимог чинного законодавства, без
урахування обставин, що мають значення
для прийняття відповідних рішень.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до
суду із даним позовом в якому просить
визнати протиправними та скасувати
постанову Інспекції від 11.03.2014 року №
49/7/5-09-1502 про накладання на ТОВ
«Візантія» штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у
розмірі 54810,00 грн. та постанову
Інспекції від 11.03.2014 року № 50/7/5-09-1503 про
накладання на ТОВ «Візантія» штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 43848,00 грн.

Представник позивача за викликом до
суду на прибув. Надав заяву про розгляд
справи без його участі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Надав письмові
заперечення на позов, згідно яких
представник відповідача вважає
оскаржувані рішення такими, що
прийняті у відповідності до вимог
чинного законодавства. У зв'язку з чим,
на думку відповідача, позовні вимоги
ТОВ «Візантія» є необґрунтованими.

Приймаючи до уваги, що в судове
засідання прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду,
керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов та заперечення
проти нього, дослідивши докази, наявні
в матеріалах справи, судом встановлено
наступне.

26.12.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області було проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ТОВ
«Візантія», об'єкт будівництва -
промислові корпуси для розташування
транспорту та складування вторинної
сировини, за адресою: пр. Ілліча, 152, м.
Маріуполь.

За результатами перевірки складено
відповідний акт від 26.12.2013 року, за
висновками якого встановлено, що
об'єкт, віднесений до ІІ категорії
складності та не прийнятий до
експлуатації, експлуатується, а саме
під'єднан до мереж електро- та
водопостачання, технічне обладнання
працює, у приміщенні зберігається
сировина, що є порушенням ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Також
встановлено, що на земельній ділянці за
вищевказаною адресою у 2011 році
збудовані будівлі «Ж-1», «Ж1-1» та «К-1»
без реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт, що є
порушенням п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності»; у декларації про
виконання будівельних робіт, вх.
10-53-08-18295 від 10.12.2013 року надані
недостовірні дані, а саме: 1) вказана
інформація про відсутність
необхідності отримання містобудівних
умов та обмежень забудови земельної
ділянки; 2) вказана інформація про
планування будівництва будівель, які
на час перевірки вже збудовані «Г-1»,
«Д-1», «Е-1», «Е1-1», «И-1», «Ж-1», «Ж1-1» та
«К-1», що є порушенням вимог ч. 8 ст. 36
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

В той же день було складено відповідні
протоколи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

11.03.2014 року Інспекцією, на підставі
вищевказаних документів, винесено
оскаржувані постанови № 49/7/5-09-1502 про
накладання на ТОВ «Візантія» штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 54810,00 грн., на
підставі п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та № 50/7/5-09-1503 про
накладання на ТОВ «Візантія» штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 43848,00 грн. на
підставі п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Позивач оскаржує вищевказані
постанови Інспекції, як такі, що є
необґрунтованими та винесені із
порушенням вимог чинного
законодавства.

Суд при вирішенні справи керувався
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України (ч. 1
ст. 9 КАС України).

При цьому суд, оцінюючи спірне рішення
відповідача, виходив з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, у
відповідності до приписів якої у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, що затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. № 553.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. № 553 затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі за текстом - Порядок).

Згідно п. 1 Порядку № 553 цей Порядок
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Пунктом 2 Порядку № 553 передбачено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції та інших вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Відповідно до п. 7 Порядку позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є, в тому числі,
і звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства та
перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності приписів та
вимог інспекції, а також перевірка
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт.

Судом встановлено, що підставою для
проведення позапланової перевірки
стала необхідність перевірки
достовірності відомостей, наведених
позивачем у декларації про початок
виконання підготовчих робіт та
звернення Головного відділу по
боротьбі з корупцією та організованою
злочинністю УСБ України в Донецькій
області. Пунктом 9 Порядку № 553
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва.

За правилами п. 13 Порядку № 553 суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право: вимагати від посадових осіб
інспекції дотримання вимог
законодавства; перевіряти наявність у
посадових осіб інспекції службових
посвідчень; бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю; за
результатами перевірки отримувати та
ознайомлюватись з актом перевірки,
складеним інспекцією; подавати в
письмовій формі свої пояснення,
зауваження або заперечення до акта
перевірки, складеного інспекцією за
результатами перевірки.
Відповідно до п.16 Порядку № 553 за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.
Згідно з п.18 Порядку № 553 акт перевірки
складається у двох примірниках. Один
примірник надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Вказані правові норми зумовлюють
висновок, що перевірка проводиться у
присутності уповноваженого
представника суб'єктів містобудування
та завершується складанням акта та
його підписанням уповноваженою особою
суб'єкта містобудування. Згідно з
положеннями п.21 Порядку № 553 якщо
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта. У
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис. У разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням. Згідно
складеного відповідачем акту
перевірки від 26.12.2013 року перевірка
проводилася у присутності засновника
ТОВ «Візантія» ОСОБА_1

У відповідності до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
уповноваженою особою, а також статуту
ТОВ «Візантія» уповноваженою особою
підприємства є ОСОБА_2

Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 КАС України у
справах з приводу оскарження рішення
суб'єкта владних повноважень судом має
бути перевірено чи прийнято воно з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення. З
урахування встановлених обставин, що
свідчать про відсутність під час
перевірки уповноваженої особи
підприємства, що дає підстави вважати
про позбавлення позивача можливості
надати відповідні пояснень та докази
тощо, суд дійшов висновку про порушення
Інспекцією порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю. Стосовно постанови
Інспекції від 11.03.2014 року № 49/7/5-09-1502 про
накладання на ТОВ «Візантія» штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 54810,00 грн., за
висновками якої об'єкт, віднесений до
ІІ категорії складності та не
прийнятий до експлуатації,
експлуатується позивачем, а саме
під'єднан до мереж електро- та
водопостачання, технічне обладнання
працює, у приміщенні зберігається
сировина, що є порушенням ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», суд
зазначає наступне.

Так, згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Частиною 8 вказаної статті встановлено,
що експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

Зареєстрована декларація про
готовність об'єкта до експлуатації або
сертифікат є підставою для укладення
договорів про постачання на прийнятий
в експлуатацію об'єкт необхідних для
його функціонування ресурсів - води,
газу, тепла, електроенергії, включення
даних про такий об'єкт до державної
статистичної звітності та оформлення
права власності на нього (ч. 9 ст. 39).

У відповідності до декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
стосовно «Будівельного комплексу
нежитлових будівель по пр. Ілліча, 152, м.
Маріуполь», остання зареєстрована
17.02.2014 року.

Згідно матеріалів справи договір на
постачання електричної енергії
споживачу - ТОВ «Візантія» від
постачальника ТОВ «ДТЕК Високовольтні
мережі» укладений 01.03.2014 року.

Тобто, дії позивача, що направлені на
постачання у прийнятий в експлуатацію
об'єкт необхідних для його
функціонування ресурсів були вчиненні
у відповідності до вимог діючого
законодавства.

З урахуванням наведеного суд критично
ставиться до висновків відповідача про
експлуатацію позивачем, не прийнятий
до експлуатації об'єкту, оскільки,
останній під'єднано до мереж електро-
та водопостачання, технічне обладнання
працює, у приміщенні зберігається
сировина.

Також суд відзначає, що
відповідачем у порушення ч. 2 ст. 71, п. 5
ч. 5 ст. 107 Кодексу адміністративного
судочинства України, не надано жодного
доказу в підтвердження експлуатації
закінченого будівництвом об'єкту.

Приймаючи до уваги наведене, суд
вважає, що порушення позивачем п. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» не знайшло
свого підтвердження під час розгляду
справи.

Щодо постанови Інспекції від 11.03.2014
року № 50/7/5-09-1503 про накладання на ТОВ
«Візантія» штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності у
розмірі 43848,00 грн., за висновками якої на
земельній ділянці за вищевказаною
адресою у 2011 році збудовані будівлі
«Ж-1», «Ж1-1» та «К-1» без реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт, що є порушенням п. 2
ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності»; у декларації про
виконання будівельних робіт, вх.
10-53-08-18295 від 10.12.2013 року надані
недостовірні дані, а саме: 1) вказана
інформація про відсутність
необхідності отримання містобудівних
умов та обмежень забудови земельної
ділянки; 2) вказана інформація про
планування будівництва будівель, які
на час перевірки вже збудовані «Г-1»,
«Д-1», «Е-1», «Е1-1», «И-1», «Ж-1», «Ж1-1» та
«К-1», що є порушенням вимог ч. 8 ст. 36
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», суд
зазначає наступне.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник має право
виконувати будівельні роботи після
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Як вбачається з матеріалів справи
декларація про початок виконання
будівельних робіт щодо вищевказаних
об'єктів будівництва зареєстрована
Інспекцією 15.01.2014 року.

У відповідності до технічного паспорту
на вищевказаний будівельний комплекс,
що складений за станом на 25.03.2014 року,
договору будівельного підряду № 8/11-13
від 30.11.2013 року та акту прийому
виконаних робіт від 12.02.2014 року, будівлі
«Ж-1», «Ж1-1» та «К-1» збудовані у лютому
2014 року. Тобто, після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Таким чином, твердження відповідача
про те, що будівлі «Ж-1», «Ж1-1» та «К-1»
збудовані без реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт є протиправними, оскільки,
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

З огляду на встановлені обставини, суд
дійшов висновку про відсутність
порушень п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» з боку ТОВ «Візантія».

Стосовно порушень вимог ч. 8 ст. 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» щодо
наведення недостовірних даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт в частині зазначення
інформації про відсутність
необхідності отримання містобудівних
умов та обмежень забудови земельної
ділянки, а також зазначення інформації
про планування будівництва будівель,
які на час перевірки вже збудовані
«Г-1», «Д-1», «Е-1», «Е1-1», «И-1», «Ж-1», «Ж1-1»
та «К-1», суд зазначає наступне.

Так, згідно вищевказаної норми Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про початок
виконання будівельних робіт, та
виконання будівельних робіт без
зареєстрованої декларації.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт, а також наведення недостовірних
даних у зазначеній декларації.

Як вбачається з вищевказаної
декларації про початок виконання
будівельних робіт замовник - ТОВ
«Візантія» взагалі не вказує про
планування (намір) будівництва
будівель «Г-1», «Д-1», «Е-1», «Е1-1», «И-1»,
«Ж-1», «Ж1-1» та «К-1», а отже висновки
Інспекції в цій частині є хибними та не
відповідають дійсності.

Законодавство України, яке регулює
спірні правовідносини, не містить
визначення недостовірної інформації
(даних) і не окреслює фактичних ознак,
які вказують на недостовірність
інформації (даних).

Разом з тим, вищевказане законодавство
чітко відмежує такі поняття, як повнота
та достовірність даних.

В даному випадку позивачем у
декларації про початок виконання
будівельних робіт взагалі не зазначена
інформація про містобудівні умови та
обстеження забудови земельної ділянки.
Про що також свідчить рішення
відповідача від 13.12.2013 року № ДЦ45
про відмову у реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт (а.с. 21).

Приймаючи до уваги приписи п. 4 ч. 2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», які
передбачають відповідальність
суб'єкта містобудування
відповідальність у вигляді штрафу за
наведення саме недостовірних даних у
декларації, суд приходить до висновку,
що постанова відповідача в цій частині
не ґрунтується на вимогах закону,
тобто, є протиправною.

Окрім того, суд вважає необхідним
зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ст. 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» усі об'єкти будівництва
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Згідно проектної документації,
декларації про початок виконання
будівельних робіт (зареєстрована (а.с.
26-28)), декларації про готовність об'єкта
до експлуатації (зареєстрована (а.с.
30-35)) спірний об'єкт будівництва
відносить до ІІІ категорії складності.

У оскаржуваних постанова Інспекції та
документах, що були складені
відповідача за результатами перевірки
вищевказаний об'єкт віднесено до ІІ
категорії складності.

Суд звертає увагу, що за приписами
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» розмір
штрафу визначається у відповідності до
категорії складності об'єкта
будівництва.

Отже, вищевикладене також свідчіть про
невідповідність оскаржуваних постанов
вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Приймаючи до уваги наведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані докази, суд дійшов
висновку, що постанови Інспекції від
11.03.2014 року № 49/7/5-09-1502 та № 50/7/5-09-1503 є
протиправними та підлягають
скасуванню, оскільки, вони прийнятті не
на підставі, не у межах повноважень та
не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
необґрунтовано, тобто без урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття відповідних рішення, а також
без урахуванням права позивача на
участь у процесі прийняття таких
рішень.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ Фірма
«Візантія» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування постанови
від 11.03.2014 року № 50/7/5-09-1503 та постанови
від 11.03.2014 року № 49/7/5-09-1502, є повністю
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 9, 10, 11, 112, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н
О В И В:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Візантія» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування постанови
від 11.03.2014 року № 50/7/5-09-1503 та постанови
від 11.03.2014 року № 49/7/5-09-1502 - задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області від 11.03.2014 року №
49/7/5-09-1502 про накладання на товариства з
обмеженою відповідальністю «Візантія»
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності у розмірі
54810,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області від 11.03.2014 року №
50/7/5-09-1503 про накладання на товариства з
обмеженою відповідальністю «Візантія»
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності у розмірі
43848,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Візантія»
(ідентифікаційний код 20390687) понесені
судові витрати у розмірі 365 (триста
шістдесят п'ять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Лазарєв В.В.