Справа № 407/2163/14-а
Суддя: Скнаріна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 407/2163/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області у
складі судді Скнаріної Н.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області про
зобов'язання прийняти рішення, -

ВСТАНОВИВ :

13 травня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про зобов'язання прийняти
рішення, в обґрунтування якого вказав,
що 04.04.2014 р. листом №57/к-2 відповідач
відмовив у поновленні виплати трудової
пенсії призначеної йому за списком №1
за протоколом №189 від 19.03.2009 р. з 13.01.2009
р., з урахуванням факту роботи у важких
та шкідливих умовах праці у період з
19.12.1989 р. по 21.12.1999 р. З підстав того, що
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2014 р. у
справі № 1202/4725/2012, заяву його
представника про перегляд постанови
Донецького апеляційного
адміністративного суду у цій самій
справі від 13.03.2013 р., про скасування
постанови Антрацитівського
міськрайсуду від 24.10.2012 р., про визнання
протиправним розпорядження Управління
Пенсійного Фонду України в м. Антрацит
та Антрацитівському районі від 18.07.2012 р.
про припинення виплати пенсії за віком
на пільгових умовах, - залишено без
задоволення.

Вважає, що зазначена відмова
відповідача є помилковою, а виплата
пенсії підлягає поновленню з огляду на
наступні обставини.

18.07.2012 року, відповідач розпорядженням
№134514 припинив виплату пенсії позивачу
з приводу не відповідностей записів
№15, №16 у його оригінальній трудовій
книжці фактичній назві підприємства
яку воно мало у 1989 році - «Управление по
монтажу, демонтажу и ремонту
горношахтного оборудования
Антрацитовского производственного
объединения по добыче антрацита
«Антрацит» МУП УССР». Та відсутності на
ряді шахт міста Антрацита, відомостей
табельного обліку спуска у шахту
позивача.

Позивач оскаржив розпорядження з
припинення виплати йому пенсії шляхом
подання адміністративного позову та
постановою Антрацитівського
міськрайсуду від 24.10.2012 року по справі
№ 1202/4725/2012 розпорядження третьої особи
про призупинення виплати пенсії
позивачу було визнане протиправним.
Третю особу було зобов'язано
зарахувати час роботи позивача на
підземних роботах за списком №1 в
«Антрацитівському шахтобудівельному
монтажному управлінні» з 19.12.1989 р. по
21.12.1999 р. у пільговий стаж для
призначення пенсії на пільгових умовах
у відповідності з п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду по справі
№1202/4725/2012 від 13.03.2013 р. постанову
Антрацитівського міськрайсуду по
вказаній справі було скасовано
повністю а ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог відмовлено. Підставою
для прийняття такого рішення судом
визначено не надання позивачем
належних доказів про роботу із
шкідливими умовами праці, а головне -
невідповідність записів №15, 16 у його
оригінальній трудовій книжці вимогам
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників.
Сумнівність їх походження, та
нез'ясованість факту розбіжностей у
назві підприємства. Постановою Вищого
адміністративного суду України по
справі № К/800/18072/13 від 14.05.2013 р.
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду про скасування
постанови Антрацитівського
міськрайсуду, залишено без змін.

Разом з тим рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області у справі №407/3119/13-ц від 22.10.2013 р.
за позовом ОСОБА_1 до Державного
відкритого акціонерного товариства
«Шахтобудівельне монтажне управління»
про встановлення факту роботи у важких
і шкідливих умовах праці, третя особа -
Управління пенсійного фонду України в
м. Антрацит та Антрацитівському районі,
було встановлено факт роботи ОСОБА_1 у
якості гірничомонтажника в період з
19.12.1989 року по 21.12.1999 року у шкідливих та
важких умовах праці по професії за
Списком №1, затвердженого Постановою
КМУ №36 від 16.01.2003 р., та атестацією
робочих місць Державного відкритого
акціонерного товариства
«Шахтобудівельне монтажне
управління». На підставі ухвали
апеляційного суду Луганської області
від 15.01.2014 р. у справі № 407/3119/13-ц
рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 22 жовтня 2013 року набуло
чинності.

Але ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2014 р.,
проголошеною за результатом розгляду
заяви ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року по справі № 12 про
скасування постанови
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 24 жовтня 2012 р. у
справі №12 про визнання
протиправним розпорядження Управління
Пенсійного Фонду України у м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області від 18 липня 2012 р., про
припинення виплати пенсії за віком на
пільгових умовах, та зобов'язання
зарахувати до пільгового страхового
стажу періоду роботи і здійснення
виплати припиненої пенсії, було
відмовлено в перегляді зазначених
рішень адміністративних судів. У
відкритті касаційного провадження,
ухвалою ВАСУ від 09.04.2014р., на рішення про
відмову в перегляді за нововиявленими
обставинами зазначених рішень судів,
також було відмовлено. Суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
а суд касаційної інстанції з цим
висновком погодився, що встановлення
рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області у справі № 407/3119/13-ц від 22.10.2013 р.
факту роботи ОСОБА_1 у якості
гірничомонтажника в період з 19.12.1989
року по 21.12.1999 року у шкідливих та
важких умовах праці по професії за
Списком №1, - є не нововиявленою
обставиною, а новою обставиною.
Відповідач спираючись на постанову
адміністративного суду апеляційної
інстанції від 13 березня 2013 року по
справі № 12 звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про
стягнення з ОСОБА_1 безпідставно
отриманої пенсії, за період з 13.01.2009 р.
по 18.07.2012 р. у сумі 196706 грн.67 коп.
постановою Луганського окружного
адміністративного суду по справі
№812/4368/13-а від 04.02.2014р. Управлінню
пенсійного фонду України у м. Антрацит
та Антрацитівському районі Луганської
області у задоволенні позову було
відмовлено, з підстав встановлення
факту роботи ОСОБА_1 у важких умовах
праці за період з 19.12.1989 р. по 21.12.1999 р , що
дає йому право на отримання
відповідної пенсії. Ухвалою Донецького
апеляційного суду по цій справі
№812436813а від 18.03.2014 р., постанова
окружного адміністративного суду
залишена без змін.

Таким чином , на час звернення позивача
до відповідача з заявою про поновлення
виплати пенсії, 25.03.2014 р., відповідач мав
у своєму розпорядженні пенсійну справу
ОСОБА_1 та рішення суду про
встановлення факту роботи у важких
умовах праці за період часу, який надає
право на призначення трудової пенсії
за віком на пільгових умовах.

Просить суд зобов'язати Управління
пенсійного фонду України у м. Антрацит
та Антрацитівському районі
Луганської області прийняти рішення
про поновлення виплати йому пенсії з
01.02.2014 року.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2,
який діє на підставі довіреності від
03.06.2013 року (а.с.20 ), надав до суду заяву, у
якій підтримав заявлений позов у
повному обсязі, та просив суд
розглянути справу за відсутністю
сторони позивача (а.с.44)

Представник відповідача - УПФУ в м.
Антрацит та Антрацитівському районі
Луганської області у судове засідання
не з'явилася. На адресу суду надійшли
заперечення на адміністративний позов
у яких представник відповідача просить
відмовити позивачу у задоволенні його
вимог, а також надала заяву про розгляд
справи за її відсутністю (а.с. 45-46).

В наданих запереченнях відповідач
зазначив, що згідно постанови
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року по справі № 1202/4725/2012 р.
апеляційну скаргу УПФУ в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області на постанову Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 24 жовтня 2012 року у справі №
1202/4725/2012 за позовом ОСОБА_1 до
управління про визнання протиправним
розпорядження Управління Пенсійного
Фонду України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області від 18 липня 2012 року про
призупинення виплати пенсії за віком
на пільгових умовах, та про
зобов'язання зарахувати до пільгового
страхового стажу періоду роботи і
здійснення виплати призупиненої
пенсії було задоволено. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 14
травня 2013 року по вищевказаній справі
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року залишено без змін. Ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1
про перегляд постанови Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2013р. у справі № 1202/4725/2012
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області про зобов'язання зарахувати до
пільгового страхового стажу період
роботи і здійснення виплати
призупиненої пенсії - залишено без
задоволення.

Згідно з записами в трудовій книжці,
позивач працював з 19.12.1989 р. по 21.12.1999 р. в
ДВАТ «Антрацитівське шахтобудівельне
монтажне управління». В трудовій
книжці позивача є запис про прийняття
його на роботу 19 грудня 1989 року в
Антрацитівське шахтобудівельне
монтажне правління, в той час як до 31
жовтня 1995 року підприємство існувало
як управління по монтажу, демонтажу та
ремонту гірничошахтного устаткування
виробничого об'єднання «Антрацит»
(далі - УМДР ГШО). Наказом № 96 від 31.10.1995
р. УМДР ГШО перейменоване в
шахтобудмонтажне управління, наказом
№ 228 від 04.06.1996 р. шахтобудмонтажне
управління перейменоване в ДВАТ
«Антрацитівське шахтобудівельне
монтажне управління» (ДВАТ «АШБМУ»), а
згідно зі Статутом підприємства, з 2001
року воно йменується ДВАТ
«Шахтобудівельне монтажне
управління». В трудовій книжці запис №
15 міститься штамп «Антрацитівське
шахтобудівельне монтажне управління»,
тоді як в 1989 році це підприємство мало
іншу назву «Управління з ремонту та
налагодженню гірничошахтного
устаткування виробничого об'єднання
«Антрацит»». З вищезазначених підстав
при прийнятті ОСОБА_1 на роботу до його
трудової книжки не міг бути внесений
штамп «Антрацитівське шахтобудівельне
монтажне управління», як не міг він
бути внесений при його звільненні -
21.12.1999 р., коли підприємство вже
йменувалось ДВАТ «Антрацитівське
шахтобудівельне монтажне управління».

Довідка ДВАТ «АШБМУ» № 58 від 12.02.2009 р.
про його підземні виходи, яка
знаходиться в матеріалах пенсійної
справи позивача, свідчить про те, що
позивач, як працівник
спеціалізованого підприємства,
працівники якого виконують роботи на
інших підприємствах, за час його
роботи як прохідника та
горномонтажника дільниці ГМУ-1
Шахтобудівельного монтажного
управління в/о «Антрацит» виконував
роботи на шахтах в/о «Антрацит»:
«Комсомольська», «Партизанська»,
«Нагольчанська». Згідно з даними про
місце роботи позивача, наведеними в
зазначеній довідці, управлінням було
запрошено з зазначених підприємств
підтвердження роботи ОСОБА_1 в
зазначені періоди.

Згідно з довідками ВП «Шахта
«Партизанська», ВП «шахта
«Комсомольська» ДП «Антрацит» в
табелях спуску-виїзду в період з 19.12.1989
р. по 21.12.1999 р. на дільниці УМДР ГШО
ОСОБА_1 не значиться.

Проведеними працівниками управління
перевірками архівних документів у ВП
«Шахта «Партизанська», ВП «шахта
«Комсомольська» ДП «Антрацит»
підтверджено відсутність відомостей
щодо ОСОБА_1 в обліку по дільниці УМДР
на шахті «Комсомольська», ш/у
«Нагольчанське» та шахті
«Партизанська» в період з 19.12.1989 р. по
21.12.1999 р..

Вважають викривленням дійсності
зазначення позивача про те, що
документи щодо фактичної роботи
працівників колишнього УМДР ГШО на
шахтах, де виконувались роботи,
відсутні і така проблема стоїть перед
усіма працівниками колишнього УМДР
ГШО. В архівах шахт, де начебто працював
позивач, відсутні відомості саме про
його роботу, а не взагалі документи по
працівниках УМДР ГШО. А зазначення
позивача про те, що зіпсована трудова
книжка була ним здана для зберігання до
архіву ДВАТ "АШБМУ" є намаганням
замаскувати безпідставно внесені
записи до його трудової книжки та й
існує необхідність відшкодування
незаконно отриманої пенсії в сумі 196
706,67 грн. Не зважаючи на те, що вже існує
постанова Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2013 р., за
якою скасовано постанову
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 24 жовтня 2012
року у справі № 1202/4725/2012 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про визнання протиправним
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області від 18 липня 2012 року про
зупинення виплати пенсії за віком на
пільгових умовах, та про зобов'язання
зарахувати до пільгового страхового
стажу періоду роботи і здійснення
виплати призупиненої пенсії.

22.10.2013 року Антрацитівським
міськрайонним судом Луганської
області вдруге розглядається питання
щодо встановлення факту роботи
позивача у період з 19.12.1989р. по 21.12.1999р. у
шкідливих і важких умовах праці по
професії за Списком №1 затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 36 від 16.01.2013 року та атестацією
робочих місць Державного відкритого
акціонерного товариства
«Шахтобудівельне монтажне
управління».

Вдруге опитуються тіж самі свідки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідчення яких не
прийнято до уваги судом апеляційної
інстанції, так як свідок ОСОБА_3
(працював з 01.01.1987 по 21.09.1992) та ОСОБА_4
(працював з 23.03.1992 по 02.06.1994). в той час як
позивач наполягає на зарахуванні до
пільгового стажу періоду роботи з
19.12.1989р. по 21.12.1999р. Крім того,
підтвердження трудового стажу на
підставі показань свідків у разі, коли
документи про трудовий стаж не
збереглися, здійснюється органами
Пенсійного фонду (п.3 Загальних
положень Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України N 637 від
12.08.1993.). П.25 зазначеного Порядку
передбачено, що у тих випадках, коли
періоди роботи зараховуються до
трудового стажу на підставі показань
свідків, один із яких свідчить про
роботу заявника за більший період, ніж
інші, встановленим вважається період,
який підтверджений двома або більше
свідками. Оскільки позивач працював в
ДВАТ «Антрацитівське шахтобудівельне
монтажне управління», згідно з записом
в трудовій книжці, з 01.01.1992 по 31.12.1996 р.,
обома свідками підтверджується лише
період з 23.03.1992 р. по 21.09.1992 р..

Оскільки постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2013 року та ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 14
травня 2013 року не скасовано тому
вважають, що підстав для поновлення
виплати пенсії ОСОБА_1 немає.

Враховуючи, що сторони своєчасно та
належним чином були повідомлені про
час і місце розгляду справи та надали
до суду заяви про розгляд справи без їх
участі, суд вирішив можливим
розглянути справу у відсутність
сторін, на підставі наявних у справі
доказів.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до висновку, що спір між
позивачем та суб'єктом владних
повноважень виникає стосовно відмови
позивачу у поновленні виплати трудової
пенсії призначеної йому за списком №1
за протоколом №189 від 19.03.2009 року з
13.01.2009 року з урахуванням факту роботи у
важких та шкідливих умовах праці у
період з 19.12.1989 р. по 21.12.1999 р..

04.04.2014 р. листом №57/к-2 відповідач
відмовив у поновленні виплати трудової
пенсії призначеної ОСОБА_1 за списком
№1 за протоколом №189 від 19.03.2009р. з
13.01.2009р., з урахуванням факту роботи у
важких та шкідливих умовах праці у
період з 19.12.1989 р. по 21.12.1999 р. (а.с. 6). З
підстав того, що Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19.03.2014 р.у справі № 1202/4725/2012, заяву
представника ОСОБА_1 про перегляд
постанови Донецького апеляційного
адміністративного суду у цій самій
справі від 13.03.2013 р., про скасування
постанови Антрацитівського
міськрайсуду від 24.10.2012 р., про визнання
протиправним розпорядження Управління
Пенсійного Фонду України в м. Антрацит
та Антрацитівському районі від 18.07.2012 р.
про припинення виплати пенсії за віком
на пільгових умовах, - залишено без
задоволення (а.с. 7).

18.07.2012 року, відповідач розпорядженням
№134514 припинив виплату пенсії позивачу
з приводу не відповідностей записів
№15, №16 у його оригінальній трудовій
книжці фактичній назві підприємства
яку воно мало у 1989 році. Рішенням
Антрацитівського міськрайонного
суду Луганської області у справі
№407/3119/13-ц від 22.10.2013 р. за позовом ОСОБА_1
до Державного відкритого акціонерного
товариства «Шахтобудівельне монтажне
управління» про встановлення факту
роботи у важких і шкідливих умовах
праці, третя особа - Управління
пенсійного фонду України в м. Антрацит
та Антрацитівському районі, було
встановлено факт роботи ОСОБА_1 у
якості гірничомонтажника в період з
19.12.1989 року по 21.12.1999 року у шкідливих та
важких умовах праці по професії за
Списком №1, затвердженого Постановою
КМУ №36 від 16.01.2003 р., та атестацією
робочих місць Державного відкритого
акціонерного товариства
«Шахтобудівельне монтажне
управління». (а.с. 9-11). На підставі
ухвали апеляційного суду Луганської
області від 15.01.2014 р. у справі № 407/3119/13-ц
рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 22 жовтня 2013 року набуло
чинності. Але ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19.03.2014 р., проголошеною за
результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2013 року по справі №
12 про скасування постанови
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 24 жовтня 2012 р. у
справі №12 про визнання
протиправним розпорядження Управління
Пенсійного Фонду України у м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області від 18 липня 2012 р., про
припинення виплати пенсії за віком на
пільгових умовах, та зобов'язання
зарахувати до пільгового страхового
стажу періоду роботи і здійснення
виплати припиненої пенсії, було
відмовлено в перегляді зазначених
рішень адміністративних судів (а.с. 40). У
відкритті касаційного провадження,
ухвалою ВАСУ від 09.04.2014р., на рішення про
відмову в перегляді за нововиявленими
обставинами зазначених рішень судів,
також було відмовлено (а.с. 8). Суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
а суд касаційної інстанції з цим
висновком погодився, що встановлення
рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області у справі № 407/3119/13-ц від 22.10.2013 р.
факту роботи ОСОБА_1 у якості
гірничомонтажника в період з 19.12.1989
року по 21.12.1999 року у шкідливих та
важких умовах праці по професії за
Списком №1, - є не нововиявленою
обставиною, а новою обставиною.
Відповідач спираючись на постанову
адміністративного суду апеляційної
інстанції від 13 березня 2013 року по
справі № 12 звернувся до
Луганського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про
стягнення з ОСОБА_1 безпідставно
отриманої пенсії, за період з 13.01.2009 р.
по 18.07.2012 р. у сумі 196706 грн.67 коп.
постановою Луганського окружного
адміністративного суду по справі
№812/4368/13-а від 04.02.2014р. Управлінню
пенсійного фонду України у м. Антрацит
та Антрацитівському районі Луганської
області у задоволенні позову було
відмовлено, з підстав встановлення
факту роботи ОСОБА_1 у важких умовах
праці за період з 19.12.1989 р. по 21.12.1999 р , що
дає йому право на отримання
відповідної пенсії (а.с. 34-36). Ухвалою
Донецького апеляційного суду по цій
справі №812436813а від 18.03.2014р., постанова
окружного адміністративного суду
залишена без змін (12-13).

Таким чином , на час звернення позивача
до відповідача з заявою про поновлення
виплати пенсії, 25.03.2014 р., відповідач мав
у своєму розпорядженні пенсійну справу
ОСОБА_1 та рішення суду про
встановлення факту роботи ОСОБА_1 у
важких умовах праці за період часу,
який надає право на призначення
трудової пенсії за віком на пільгових
умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Припинення та
поновлення виплати пенсії. Поновлення
виплати пенсії здійснюється за
рішенням територіального органу
Пенсійного фонду протягом 10 днів
після з'ясування обставин та наявності
умов для відновлення її виплати.
Виплата пенсії поновлюється в
порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46
цього Закону.

Отже 18.07.2012 року, як визнано судами
апеляційної та касаційної інстанцій
відповідач Розпорядженням №134514
правомірно припинив виплату пенсії
позивачу з підстав передбачених п.1 ст.
49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», як такої що була
призначена на підставі документів, що
містили на той час недостовірні
відомості. Та водночас, після
з'ясування обставин припинення виплати
пенсії, станом на 25.03.2014 р., що випливали
із заяви позивача та доданих до неї
документів на підтвердження права на
пенсію, у тому числі і рішення суду про
встановлення факту роботи у важких і
шкідливих умовах праці, а також
особистої участі представника
відповідача в якості сторони процесу в
усіх вищенаведених судових справах, -
відповідач не мав законних підстав
відмовляти позивачу у поновленні
виплати пенсії.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини встановлені судовим
рішенням по адміністративній,
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, щодо яких
встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає позов заявлений
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про зобов'язання прийняти
рішення таким, що підлягає задоволенню
у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції
України, ст. 35 ч. 3, ст. 46, ст. 49, ч. 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст. ст.
2, 4-9, 17, 18, 19, 56, 58, 59, 72, 99, 104-106, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про зобов'язання прийняти
рішення - задовольнити повністю.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області прийняти рішення про
поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з
01.02.2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Антрацитівський міськрайонний суд
Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі оголошення судом вступної та
резолютивної частини постанови в
порядку частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Суддя Антрацитівского

міськрайонного суду
Н. М. Скнаріна