Справа № 2-а/756/91/14 (756/964/14-а)
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а/756/91/14 (756/964/14-а) Головуючий у 1-й
інстанції: Андрейчук Т.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва на
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 27 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва до ОСОБА_4
про стягнення надміру сплаченої
пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва
звернулося до Оболонського районного
суду м. Києва з адміністративним
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
надміру сплаченої пенсії у розмірі 163
856,35 грн.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 27 лютого 2014 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, та з урахуванням можливості
вирішення справи на основі наявних у
ній доказів, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 перебував на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва та
отримував пенсію за віком відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

07 червня 2012 року Комісією зі спірних
питань визначення статусу осіб, які
брали участь у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС прийнято
рішення про визнання безпідставною
видачі ОСОБА_4 посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії,
оскільки не було підтверджено факт
виконання відповідачем робіт у зоні
відчуження.

У зв'язку наведеним, з 01 серпня 2012 року
позивач припинив виплату ОСОБА_4 пенсії
відповідно до Закону України «Про
зальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, за період з 18 січня 2009 року
по 31 липня 2012 року ОСОБА_4 було надміру
сплачено пенсію у сумі 163 856,35 грн.

Не погоджуючись з неповерненням
відповідачем визначеної суми надміру
сплаченої пенсії та вважаючи за
необхідне стягнути з відповідача
визначену суму коштів, позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
сума пенсії, яка надміру виплачена,
може бути повернута лише у двох
випадках: коли вона виплачена
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних відомостей.

Відповідно до п. 3 Порядку
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України №
6-4 від 21 березня 2003 року, повернення
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями, проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім'ї
тощо.

Суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку, стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії
(додаток 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Крім того, за змістом ст. 1215 Цивільного
кодексу України передбачено, що не
підлягає поверненню безпідставно
набуті: 1) заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача; 2)
інше майно, якщо це встановлено
законом.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Приписам наведених норм кореспондують
положення ч. 2 ст. 21 КАС України, згідно з
якими вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для однозначного висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди, яка була завдана лише суб'єктом
владних повноважень, а також такі
вимоги мають бути поєднанні з вимогою
про визнання протиправними рішення,
дій чи бездіяльності останнього.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові
від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13,
приписи якої, відповідно до ч. 1 ст. 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, є обов`язковими для всіх судів
України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно - правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках встановлених
Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 50 КАС України, громадяни
України, іноземці чи особи без
громадянства, їх об'єднання, юридичні
особи, які не є суб'єктами владних
повноважень, можуть бути відповідачами
лише за адміністративним позовом
суб'єкта владних повноважень: 1) про
тимчасову заборону (зупинення) окремих
видів або всієї діяльності об'єднання
громадян; 2) про примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства з України; 4) про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні: усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що позивач у справі звернувся до суду з
приводу повернення надмірно сплачених
відповідачу сум пенсії, а не здійснення
обчислення, перерахунку, виплат сум
пенсій, при цьому, серед вичерпних
підстав КАС України, на основі яких
суб'єкт владних повноважень може
звернутися з позовом до
адміністративного суду, повернення
безпідставно отриманих коштів немає,
колегія суддів вважає, що наведений
спір належить розглядати в порядку
цивільного судочинства.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що п. 16.2 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України № 8 від 20 травня 2013 року «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» роз'яснено, що
частина перша Закону № 1058-IV встановлює,
що суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку. Право на
звернення до суду з позовами про
стягнення надміру виплачених коштів
випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Разом з тим, Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду від 14 лютого 2014
року «Про внесення змін до Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 року № 8 «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів», вказаний
пункт було виключено.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку, що за
суб`єктним складом сторін, змістом
заявлених позивачем вимог та предметом
спору дана справа підлягає розгляду
місцевими загальними судами у порядку,
визначеному Цивільним процесуальним
кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 203 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі: якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до ст.ст. 198, ч. 1 ст. 203 КАС
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку та провадження у
справі закривається з підстав,
встановлених статтею 157 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що суд
першої інстанції невірно застосував
норми процесуального права, неповно
з'ясував обставини справи, у зв'язку з
чим постанова підлягає скасуванню з
постановленням ухвали про закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 197, 198, 203, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва
задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 27 лютого 2014 року скасувати
та постановити ухвалу.

Провадження у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва до ОСОБА_4
про стягнення надміру сплаченої пенсії
- закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.