Справа № К/9991/89399/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/89399/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області,
інспектора дорожньо-патрульної служби
Краматорського відділу
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області
Тимофєєва Романа Дмитровича про
визнання неправомірними дій, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року, -

у с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року позивач
звернувся до суду з позовом до
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області, інспектора
дорожньо-патрульної служби
Краматорського відділу
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області
Тимофєєва Романа Дмитровича (далі
інспектор ДПС) про визнання дій
неправомірними.

В обґрунтування позову зазначав, що 4
березня 2011 року інспектором ДПС
Тимофєєвим Р.Д. було безпідставно
зупинено транспортний засіб, яким він
керував, вимушено пройти освідчення на
стан сп'яніння, порушено порядок
складення протоколу про
адміністративне правопорушення,
відсторонено від керування цим
транспортним засобом та вилучено
відповідне свідоцтво про державну
реєстрацію транспортного засобу. Такі
дії відповідача позивач вважає
протиправними, такими, що порушують
його честь і гідність, а тому
посилаючись на положення Конституції
України, Закон України «Про міліцію»,
Кодекс України про адміністративні
правопорушення (далі КУпАП), Інструкцію
з питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 27 березня 2009 року № 111 (далі
Інструкція) та Порядку направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 року
№ 1103 (далі Порядок), просив про
задоволення позову

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, на підставі наявних у справі
даних встановили і правильно виходили
з того, що відповідач, під час зупинки
транспортного засобу під керуванням
позивача, діяв в межах своїх
повноважень та у спосіб, що
передбачений чинним законодавством
України.

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи, 4
березня 2011 року о 9 годині 10 хвилин
інспектор ДПС Тимофєєв Р.Д. на вул.
Хабаровській в м. Краматорську
Донецької області, під час здійснення
службових обов'язків з патрулювання
вулиць, зупинив автомобіль «Рено
Сафран» державний номер НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_4 Підставою для
зупинки слугувала підозра у
спроможності водія керувати цим
автомобілем із-за характеру руху. Після
чого інспектором оглянуто зовнішній
вигляд водія та запропоновано пройти
перевірку на стан наркотичного
сп'яніння у спеціалізованому медичному
закладі. За результатами медичного
огляду складено відповідний акт,
згідно якого стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння водія
ОСОБА_4 не було виявлно. Внаслідок чого,
інспектор ДПС повернув водію водійське
посвідчення.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Суди дійшли правильного висновку, що
будь-яки прав, свобод чи інтересів
позивача відповідачем під час
здійснення зазначеної зупинки і
перевірки на стан сп'яніння не порушено
в розумінні положень чинного Закону.

Згідно вимог статті 2 Закону України
«Про міліцію» основними завданнями
міліції є, в тому числі забезпечення
безпеки дорожнього руху. При цьому,
згідно статті 5 цього ж Закону міліція
тимчасово, в межах чинного
законодавства, обмежує права і свободи
громадян, якщо без цього не можуть бути
виконані покладені на неї обов'язки, й
зобов'язана дати їм пояснення з цього
приводу.

Суди обґрунтовано застосували до
спірних правовідносин положення
пунктів 12, 12.1 та 12.4 зазначеної
Інструкції, якою визначено, що
патрулювання є однією з основних форм
несення дорожньо-патрульної служби.
Підпунктами 7.2 та 7.3 пункту 7 Інструкції
в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, працівники
підрозділів ДПС мають право перевіряти
у громадян при підозрі у вчиненні
правопорушень документи, що
посвідчують їх особу, а також
документи, необхідні для з'ясування
питання щодо додержання правил норм і
стандартів у сфері безпеки дорожнього
руху.

Також правильним є й висновок судів про
те, що працівники підрозділів ДПС мають
право зупиняти транспортні засоби.
Підстави для зупинки працівниками
Державтоінспекції МВС транспортного
засобу наведені в пункту 14 вказаної
Інструкції. Колегія суддів
погоджується з висновком судів, що
інспектором ДПС дотримані наведені
вимоги законодавства.

У відповідно до підпунктів 2 - 5
зазначеного вище Порядку, огляду
підлягають водії транспортних засобів,
щодо яких в уповноваженої особи
Державтоінспекції є підстави вважати,
що вони перебувають у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції (далі - стан
сп'яніння), згідно з ознаками такого
стану, установленими МОЗ і МВС.

Суди правомірно визначили, що
інспектор ДПС, як уповноважена на це
особа, наділений правом на власний
розсуд оцінювати ситуацію та визначати
наявність об'єктивних та суб'єктивних
ознак для огляду на предмет можливого
сп'яніння водіїв транспортних засобів.
Адже без відповідної оцінки та
перевірок реалізація забезпечення
порядку дорожньої безпеки і дорожнього
руху, не можлива.

Так само суди правильно встановили, що
єдиним об'єктивним способом виявлення
стану будь-якого сп'яніння, є медичний
огляд і лабораторні дослідження.
Іншого законного способу виявлення,
саме стану наркотичного сп'яніння
водіїв транспортних засобів, не існує.
Як і не існує у розпорядженні ДПС
України спеціальних технічних засобів,
які виявляють такий стан.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів про те, що відсутність
виявленого стану наркотичного та
іншого виду сп'яніння у позивача під
час спірної перевірки, не доводить
протиправності дій відповідача. Усі
інші доводи позивача щодо
протиправності дій інспектора ДПС,
всупереч вимогам частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України позивач не довів.

Отже, суди обґрунтовано визнали, що
відповідач під час зупинки
транспортного засобу під керуванням
позивача і здійсненні спірних дій діяв
у спосіб та в межах повноважень, як того
вимагає стаття 19 Конституції України.

Таким чином, судами правильно
застосовано до спірних правовідносин
положення норм чинного Закону, їх
рішення відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують, такі
ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судових рішень
колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало