Справа № 2а-13359/11/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
Справа № 8442/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представника відповідача та третьої
особи Свідерського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2011 року про повернення позовної
заяви у справі за позовом ОСОБА_2 до
Міністерства оборони України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - Департамент
будівництва Міністерства оборони
України, Головне
квартирно-експлуатаційне управління
Міністерства оборони України, про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Міністерства оборони України, яким
просив визнати бездіяльність
відповідача неправомірною та
зобов'язати відповідача виплатити йому
грошову компенсацію вартості
належного йому житлового приміщення.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 листопада
2011 року позовну заяву було залишено без
руху в зв'язку з її невідповідністю
вимогам ст. 106 КАС України, а саме: в
позовній заяві не зазначено розмір
грошової компенсації вартості
житлового приміщення; на підтвердження
позовних вимог не представлено (не
зазначено) докази на обґрунтування
позовних вимог (докази звернення
позивача з майновими вимогами до
відповідача, відхилення таких вимог
відповідачем); до позовної заяви не
долучено доказів сплати судового збору
у встановленому порядку (по майнових
вимогах). Позивачу було надано строк
для усунення недоліків позовної заяви
до 10 грудня 2011 року.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що позивач не
усунув недоліків, зазначених в ухвалі
від 28.11.2011 року, тому у суду наявні
підстави для повернення позовної
заяви. При цьому, суд зазначив, що на
виконання вимог ухвали про залишення
позову без руху позивач 07.12.2011 року
подав до суду заяву про виправлення
недоліків у позовній заяві, однак вимог
ухвали в повній мірі не виконав, а лише
додав квитанцію про сплату судового
збору у розмірі 65,87 грн. Із заяви
позивача вбачається, що він не
погоджується з тими недоліками
позовної заяви, які виявлені судом і
зазначені в ухвалі від 28.11.2011 року,
зокрема, в частині надання доказів
звернення позивача з майновими
вимогами до відповідача, відхилення
таких вимог відповідачем, однак
зазначену ухвалу не оскаржив.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає її незаконною та
необґрунтованою, просить ухвалу
скасувати та направити справу на
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що недоліки, вказані в
ухвалі про залишення без руху його
позовної заяви, він усунув у
встановлений строк, подавши до суду
відповідну заяву, в якій надав
пояснення по кожному з вказаних судом
недоліків позовної заяви, а також
доплатив судовий збір .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача та третьої
особи, обговоривши доводи апеляційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції, чинній на час
подання позовної заяви) суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, встановлених
статтею 106 цього Кодексу, постановляє
ухвалу про залишення позовної заяви
без руху, у якій зазначаються недоліки
позовної заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Тобто єдиною підставою залишення
позовної заяви без руху є її
невідповідність вимогам, встановленим
статтею 106 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
грудня 2011 року ОСОБА_2 на виконання
ухвали від 28 листопада 2011 року подав до
суду заяву про виправлення недоліків
позовної заяви, в якій зазначив
наступне.

Щодо зауваження суду про те, що в
позовній заяві не зазначено розмір
грошової компенсації вартості
житлового приміщення, позивач пояснив,
що не має можливості визначити розмір
грошової компенсації житлового
приміщення, оскільки йому не відомо,
яке саме приміщення повинен виділити
відповідач, його розташування тощо. На
думку позивача, вартість грошової
компенсації слід встановити під час
розгляду справи судом і відповідно до
цієї вартості він сплатить судовий
збір. Також позивач просив відстрочити
сплату судового збору до встановлення
під час судового розгляду справи ціни
позову.

Щодо зауваження суду про те, що на
підтвердження позовних вимог не
представлено (не зазначено) докази на
обґрунтування позовних вимог (докази
звернення позивача з майновими
вимогами до відповідача, відхилення
таких вимог відповідачем), позивач
пояснив, що незгідний з таким висновком
суду, оскільки він долучив до позовної
заяви копію звернення до міністра
оборони України та Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних сил України, яке також
підпорядковується відповідачу.

На зауваження суду про те, що до
позовної заяви не долучено доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку по майнових вимогах, позивач
доплатив 65,87 грн. судового збору та
пояснив, що оскільки на даний час
визначити ціну позову неможливо, він
сплатив судовий збір всього в розмірі
94,10 грн. в мінімальному розмірі,
передбаченому Законом України «Про
судовий збір».

На думку колегії суддів, позовна заява
ОСОБА_2 за формою і змістом відповідає
вимогам ст. 105 Кодексу
адміністративного судочинства України
та містить всі необхідні реквізити і
відомості, передбачені ст. 106 цього
Кодексу.

А відповідно до ч. 4 ст. 111 цього Кодексу
суддя, який здійснює підготовку справи
до судового розгляду може в
попередньому судовому засіданні
уточнити позовні вимоги у випадку їх
незрозумілості чи нечіткого
формулювання, визначити факти, які
необхідно встановити для вирішення
спору і які з них визнаються сторонами,
а які належить доказувати, з'ясувати,
якими доказами сторони можуть
обґрунтовувати свої доводи чи
заперечення, та встановлює строки для
їх надання, а також вчинити інші дії,
необхідні для підготовки справи до
судового розгляду.

Тому у випадку незазначення позивачем,
на думку суду, доказів, які відомі
позивачу та можуть бути використані
судом, це не може бути перешкодою для
відкриття провадження у справі.

Також колегія суддів вважає, що суддя
залишив позовну заяву без руху з
підстав, які не належить з'ясовувати на
стадії вирішення питання про прийняття
позовної заяви, надання чи ненадання
доказів та їх оцінки, оскільки
відповідно до ч. 1 ст. 161 Кодексу
адміністративного судочинства України
такі питання суд вирішує в нарадчій
кімнаті під час прийняття рішення за
результатами розгляду справи.

ОСОБА_2 в заяві про усунення недоліків
позовної заяви надав суду обґрунтовані
пояснення з цього питання, вказавши,
зокрема, що додав до позовної заяви всі
наявні у нього докази (копії звернень
до міністра оборони України та
Головного квартирно-експлуатаційного
управління Збройних сил України),
однак, на думку колегії суддів, суддя
безпідставно не врахував таких
пояснень.

Також колегія суддів враховує і вважає
обґрунтованими доводи позивача про те,
що на час подання позовної заяви він не
має можливості визначити розмір
грошової компенсації житлового
приміщення, оскільки йому не відомо,
яке саме приміщення повинен виділити
відповідач, його розташування тощо,
тому вартість грошової компенсації
можливо встановити під час розгляду
справи судом.

Відповідно до цієї вартості необхідно
також визначати розмір судового збору,
який підлягає сплаті за подання даної
позовної заяви.

Крім того, позивач доплатив судовий
збір до визначеного Законом України
«Про судовий збір» мінімального
розміру для даної категорії справ, а
також в зазначеній заяві позивач
просив суд відстрочити сплату судового
збору до встановлення під час судового
розгляду справи ціни позову, однак
суддя не надав жодної оцінки та не
вирішив цього клопотання.

Посилання судді на ту обставину, що
ОСОБА_2 не оскаржив ухвали від 28
листопада 2011 року про залишення без
розгляду його позовної заяви, на думку
колегії суддів, не є безумовною
підставою повернення позовної заяви,
оскільки норми Кодексу
адміністративного судочинства України
не містять положень, які забороняють
позивачу усунути визначені судом
недоліки позовної заяви шляхом надання
відповідних пояснень, які і випадку їх
обґрунтованості повинні враховуватись
суддею при вирішенні питання про
усунення недоліків позовної заяви,
вказаних в ухвалі про залишення
позовної заяви без руху, навіть у
випадку, якщо така ухвала не оскаржена.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального справа, тому її слід
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року про повернення позовної заяви у
справі № 2а-13359/11/1370 за позовом ОСОБА_2 до
Міністерства оборони України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - Департамент
будівництва Міністерства оборони
України, Головне
квартирно-експлуатаційне управління
Міністерства оборони України, про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити дії - скасувати і
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
М.А. Пліш

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 06.06.2014
року