Справа № 813/3419/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2014 року 11 год. 12 хв.
Справа № 813/3419/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді Сакалоша В.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника прокуратури - Бойко Н.І.,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Прокурора
Личаківського району м. Львова до
Винниківської міської ради, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Фізичної особи підприємця ОСОБА_2,
Приватного підприємства
"Винниківський хліб", Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4, Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_6 про визнання
протиправним і скасування рішення, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Прокурора Личаківського
району м.Львова до Винниківської
міської ради, за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - ФОП ОСОБА_2, ПП
"Винниківський хліб", ФОП ОСОБА_3, ФОП
ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 про
визнання протиправним і скасування
рішення виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 68 від
17.04.2014 року "Про внесення змін та
доповнень до рішень виконкому
Винниківської міської ради".

Хід розгляду справи відображений
в ухвалах суду. В судовому засіданні
16.06.2014 року відповідно до положень ч.3
ст. 160 КАС України проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що зміст
оскаржуваного рішення виконавчого
комітету Винниківської міської ради №
68 від 17.04.2014 року "Про внесення змін та
доповнень до рішень виконкому
Винниківської міської ради" суперечить
рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 95 від
21.05.2013 року, № 278 від 26.09.2013 року, № 280,282
від 08.11.2013 року та № 332 від 30.12.2013 року.
Крім того, позивач зазначив, що
оскаржуване рішення прийняте із
недотриманням вимог передбачених
Порядком розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 244 від 21.10.2011
року, оскільки таке прийнято за
відсутності затвердженої комплексної
схеми розміщення тимчасових споруд на
території м. Винники, затвердженого
архітектурного типу тимчасових споруд
та без оформлення паспорта прив'язки на
відповідну тимчасову споруду, ескізу
фасадів тимчасової споруди, схеми
благоустрою прилеглої території,
технічних умов щодо інженерного
забезпечення.

В судовому засіданні представник
прокуратури позовні вимоги
підтримала, просила суд
адміністративний позов задовольнити з
підстав наведених у позовній заяві та
додаткових поясненнях.

Відповідач у справі заперечень на
позов не надав, явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив. Суд вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи за його
участю та реалізації ними права
судового захисту своїх прав та
інтересів, а тому вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача відповідно до положень
ст.128 КАС України.

Треті особи у справі заперечень чи
пояснень щодо позовних вимог не надали,
явку уповноваженого представника не
забезпечили, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду справи.

Розглянувши і дослідивши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчим комітетом Винниківської
міської ради прийнято рішення № 68 від
17.04.2014 року «Про внесення змін та
доповнень до рішень виконкому
Винниківської міської ради» згідно з
п.1 якого вирішено внести зміни та
доповнення до п.1 рішень виконкому
Винниківської міської ради, а саме:

- № 95 від 21.05.2013 року «Про погодження
режиму роботи ФОП ОСОБА_2»;

- № 278 від 26.09.2013 року «Про погодження
режиму роботи ПП «Винниківський хліб»;

- № 280 від 08.11.2013 року «Про погодження
режиму роботи ФОП ОСОБА_3»;

- № 282 від 08.11.2013 року «Про погодження
режиму роботи ФОП ОСОБА_4»;

- № 284 від 08.11.2013 року «Про погодження
режиму роботи ПП ОСОБА_7»;

- № 328 від 30.12.2013 року «Про погодження
режиму роботи ПП ОСОБА_7»;

- № 332 від 30.12.2013 року «Про погодження
режиму роботи ФОП ОСОБА_6».

Судом встановлено, що суть змін
полягала в наступному, а саме замість
слів «...режим роботи торгової точки»
було вказано: «...погодити здійснення
торговельної діяльності та режим
роботи пересувної торгової ятки...».

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 95 від
21.05.2013 року «Про погодження режиму
роботи ФОП ОСОБА_2» вирішено погодити
ОСОБА_2 режим роботи торгової ятки для
здійснення торговельної діяльності
промисловими товарами, канцтоварами,
пресою за адресою: м.Винники,
вул.Сахарова, згідно схеми
розташування терміном на 1 рік.

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 78 від
26.09.2013 року «Про погодження режиму
роботи ПП «Винниківський хліб»,
вирішено погодити ПП «Винниківський
хліб» режим роботи торгової ятки за
адресою Івасюка, 1, вул.Крушельницької, 3
та вул.Грушевського.

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 280 від
08.11.2013 року «Про погодження режиму
роботи ФОП ОСОБА_1», вирішено погодити
ФОП ОСОБА_3 режим роботи торгової ятки
для здійснення торгівлі промисловими
товарами, розташованої за адресою:
м.Винники, вул.Галицька-Івасюка (на
площі біля магазину «Все до столу»).

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 282 від
08.11.2013 року «Про погодження режиму
роботи ФОП ОСОБА_4» вирішено погодити
ФОП ОСОБА_4 режим роботи торгової ятки,
розташованої за адресою: м.Винники,
вул.Івасюка,17 (згідно графічного
додатку) терміном на 1 рік.

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 284 від
08.11.2013 року «Про погодження режиму
роботи ПП ОСОБА_7» вирішено погодити
приватному підприємцю ОСОБА_7 режим
роботи торгової точки для здійснення
торгівлі продуктами харчування та
хлібобулочними виробами за адресою:
м.Винники, вул.Кільцева, (біля магазину
«Крамниця») та за адресою: м.Винники,
вул.Лісна (згідно графічного додатку).

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 328 від
30.12.2013 року «Про погодження режиму
роботи ПП ОСОБА_7» вирішено погодити
приватному підприємцю ОСОБА_7 режим
роботи торгової точки для здійснення
торгівлі продуктами харчування та
хлібобулочними виробами за адресою:
АДРЕСА_1 (згідно графічного додатку), за
адресою: АДРЕСА_2 (згідно графічного
додатку) та за адресою: АДРЕСА_3, (згідно
графічного додатку).

Рішенням виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 332 від
3012.2013 року «Про погодження режиму
роботи ФОП ОСОБА_6», згідно з яким
вирішено погодити ФОП ОСОБА_6 режим
роботи торгового павільйону по
реалізації предметів ритуальної
належності за адресою: АДРЕСА_4 (біля
входу до кладовища) терміном на 3 роки.

З наведеного на думку позивача
вбачається, що лише в двох рішеннях
виконавчого комітету Винниківської
міської ради (№284 від 08.11.2013 року та №328
від 30.12.2013 року) йде мова про торгову
точку. Натомість, в рішеннях
виконавчого комітету Винниківської
міської ради № 95 від 21.05.2013 року, № 278
від 26.09.2013 року №№ 280, 282 від 08.11.2013 року
йдеться про торгову ятку, а в рішенні
№332 від 30.12.2013 року - про торговий
павільйон.

Враховуючи викладене, а також те, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням вимог чинного
законодавства, прокурор Личаківського
району м. Львова звернувся до
адміністративного суду.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд враховував
наступні обставини справи та норми
діючого законодавства.

У відповідності до ст.121 Конституції
України на органи прокуратури
покладено функції представництва
інтересів громадян і держави в судах у
випадках визначених законом.

Відповідно до ст. 123 Конституції
України організація і порядок
діяльності органів прокуратури
України визначаються законом.

Виходячи з вимог п. 2 ст. 4 Закону України
«Про прокуратуру», діяльність органів
прокуратури спрямована на всемірне
утвердження верховенства закону,
зміцнення правопорядку і має своїм
завданням захист від неправомірних
посягань гарантованих Конституцією,
іншими законами України та
міжнародними правовими актами
соціально-економічних, політичних,
особистих прав і свобод людини та
громадянина.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про
прокуратуру» предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:

1) відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;

2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються
економічних, міжнаціональних відносин,
охорони навколишнього середовища,
митниці та зовнішньоекономічної
діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора.

Статтею 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави. У вказаній нормі Закону також
передбачено, що однією із форм
представництва прокурором є звернення
до суду з позовами (заявами, поданнями).

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 08.04.1999 року, у справах
про представництво інтересів держави в
судочинстві, яке згідно з ст. 69 Закону
України «Про Конституційний Суд
України» є обов'язковим для виконання,
прокурор або його заступник самостійно
визначає і обґрунтовує порушення
інтересів держави, в чому існує загроза
інтересам держави, і ця заява є
підставою для порушення справи судом.

Згідно п.4 мотивувальної частини
вказаного Рішення Конституційного
суду України поняття «інтереси
держави» є оціночним і в кожному
конкретному випадку прокурор
самостійно визначає, в чому саме
відбулося або може відбутися порушення
матеріальних, або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту.

Відповідно до ч.2 ст.60 Кодексу
адміністративного судочинства України
прокурор який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави та
обгрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. У разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду,
прокурор зазначає про це у позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Чинним законодавством України не
визначено органу, який наділений
повноваженнями щодо звернення до суду
з позовом про скасування рішень
виконавчих органів рад прийнятих у
сферу містобудівної діяльності. Таким
чином, у даних правовідносинах
відсутній орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції.

У зв'язку з тим, що відсутній орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у даних
правовідносинах, прокурор звернувся з
вищевказаним позовом до суду
посилаючись на наступне.

Зміст оскаржуваного рішення
виконавчого комітету Винниківської
міської ради № 68 від 17.04.2014 року "Про
внесення змін та доповнень до рішень
виконкому Винниківської міської ради"
суперечить, на думку позивача, рішенням
виконавчого комітету Винниківської
міської ради № 95 від 21.05.2013 року, № 278
від 26.09.2013 року, № 280,282 від 08.11.2013 року та
№ 332 від 30.12.2013 року. Крім того, позивач
зазначає, що оскаржуване рішення
прийняте із недотриманням вимог
передбачених Порядком розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 244 від 21.10.2011 року, оскільки
таке прийнято за відсутності
затвердженої комплексної схеми
розміщення тимчасових споруд на
території м. Винники, затвердженого
архітектурного типу тимчасових споруд
та без оформлення паспорта прив'язки на
відповідну тимчасову споруду, ескізу
фасадів тимчасової споруди, схеми
благоустрою прилеглої території,
технічних умов щодо інженерного
забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», розміщення малих
архітектурних форм здійснюється
відповідно до Закону України "Про
благоустрій населених пунктів".

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України
«Про благоустрій населених пунктів»
(надалі - Закон), елементами (частинами)
об'єктів благоустрою є:1) покриття площ,
вулиць, доріг, проїздів, алей,
бульварів, тротуарів, пішохідних зон і
доріжок відповідно до діючих норм і
стандартів;

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону мала
архітектурна форма - це елемент
декоративного чи іншого оснащення
об'єкта благоустрою. До малих
архітектурних форм належать:

альтанки, павільйони, навіси, паркові
арки (аркади) і колони (колонади),
вуличні вази, вазони і амфори,
декоративна та ігрова скульптура,
вуличні меблі (лавки, лави, столи),
сходи, балюстради, паркові містки,
огорожі, ворота, ґрати, інформаційні
стенди, дошки, вивіски, інші елементи
благоустрою, визначені законодавством.

Розміщення малих архітектурних
форм здійснюється відповідно до цього
Закону за рішенням власника об'єкта
благоустрою з дотриманням вимог
законодавства, державних стандартів,
норм і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону,
тимчасова споруда торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
містобудування.

Відповідно до п.1.1 Порядку,
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 244 від 21.10.2011
року, цей

Порядок визначає механізм розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1 даного Порядку,
архітектурний тип тимчасової споруди -
зовнішній архітектурний вигляд
тимчасової споруди із розміщенням
інформації про її власника
(користувача), назви продукції та/або
послуг, які надаються; комплексна схема
розміщення тимчасової споруди - схема
розміщення тимчасових споруд на
території населеного пункту або його
частині; пересувна тимчасова споруду -
споруда, яка не має закритого
приміщення для тимчасового
перебування людей, у якій може бути
розміщене торговельне обладнання,
низькотемпературний прилавок, лоток,
ємність, торговельний автомат, інші
пристрої для сезонної роздрібної
торгівлі та іншої підприємницької
діяльності; стаціонарна тимчасова
споруда - споруда, яка має закрите
приміщення для тимчасового
перебування людей і по зовнішньому
контуру площу до 30 кв. м.

Відповідно до п.1.5 Порядку,
комплексна схема розміщення
тимчасових споруд в межах вулиці
(скверу, бульвару, провулку, узвозу,
проїзду, площі, майдану тощо),
мікрорайону (кварталу), населеного
пункту - текстові та графічні
матеріали, якими визначаються місця
розташування ТС, розроблені з
урахуванням вимог будівельних,
санітарно-гігієнічних норм, а також
існуючих містобудівних обмежень, вимог
щодо охорони навколишнього природного
середовища та раціонального
використання територій, охорони
історико - культурної спадщини,
земельно-господарського устрою.

Як вбачається з вказаних
нормативно-правових актів торгова
ятка, торгова точка та торговий
павільйон, про які йдеться у рішеннях
виконавчого комітету Винниківської
міської ради №95 від 21.05.2013 року, №278 від
26.09.2013 року №№280, 282, 284 від 08.11.2013 року,
№328 від 30.12.2013 року та №68 від 17.04.2014 року,
є тимчасовими спорудами.

Відтак, виконавчим комітетом
Винниківської міської ради при
прийнятті рішення №68 від 17.04.2014 року
«Про внесення змін та доповнень до
рішень виконкому Винниківської
міської ради» повинен був бути
дотриманий Порядок розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України №244 від 21.10.2011 року, яким
передбачений порядок та механізм
розміщення тимчасових споруд.

Проте, судом встановлено, що не
зважаючи на вищенаведене, рішення
виконавчого комітету Винниківської
міської ради № 68 від 17.04.2014 року
прийнято за відсутності затвердженої
комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд на території
м.Винники та затвердженого
архітектурного типу тимчасових споруд,
без яких, у відповідності до вказаного
Порядку неможливе розміщення
тимчасових споруд на відповідній
території.

Крім того судом взято до уваги те,
що всупереч вимогам п. 2.20. п. 2.21 Порядку,
якими передбачено, що встановлення
тимчасових споруд здійснюється
відповідно до паспорта прив'язки, а
відхилення від паспорта прив'язки
Тимчасових споруд не допускається,
рішення виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 68 від
17.04.2014 року прийняте без оформлення
паспорта прив'язки на відповідну
тимчасову споруду та без розроблення
схеми розміщення тимчасової споруди,
ескізу фасадів тимчасової споруди,
схеми благоустрою прилеглої території,
технічних умов щодо інженерного
забезпечення.

Підсумовуючи викладене, суд
керується ст. 19 Конституції України,
відповідно до якої органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Цьому конституційному принципу
кореспондують положення ст.2 КАС
України, якими передбачено, що суб'єкти
владних повноважень при прийнятті
рішень, вчиненні дій або бездіяльності
мають діяти: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
також обґрунтовано; розсудливо;
пропорційно.

Обов'язок суб'єкта владних
повноважень діяти обґрунтовано
означає, що він має враховувати як
обставини, на обов'язковість яких прямо
вказує закон, так і інші обставини, що
мають значення у конкретній ситуації.
Рішення суб'єкта владних повноважень
повинно ґрунтуватись на оцінці усіх
фактів та обставин, що мають значення
для прийняття рішення.

Прийняття рішення розсудливо
передбачає, що суб'єкт владних
повноважень прийняв його після
уважного вивчення всіх обставин і таке
рішення є найкращим способом
(варіантом) вирішення певного питання.

Рішення суб'єкта владних
повноважень можливо визнати таким, що
відповідає принципу пропорційності
тоді, коли воно прийняте з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення.
Пропорційність ґрунтується на тому, що
рішення суб'єкта владних повноважень
породжує правові наслідки як для особи,
стосовно якої воно приймається, так і
для держави, її органів, органів
місцевого самоврядування, а також може
впливати на права та інтереси інших
осіб. Ці інтереси та наслідки прийняття
рішення суб'єкт владних повноважень
повинен також враховувати.

Таким чином, принцип пропорційності
має на меті досягнення балансу між
публічним інтересом та індивідуальним
інтересом особи, а також між цілями та
засобами їх досягнення.

Суд погоджується із позицією
позивача про те, що оскаржене рішення
не відповідає вимогам законодавства, у
зв'язку з чим вважає, що воно прийнято
без дотримання наведених вище
принципів діяльності відповідача як
органу місцевого самоврядування.

Порядок розгляду справ щодо
оскарження нормативно-правових актів
органів виконавчої влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування та
інших суб'єктів владних повноважень
регулюється ст.171 КАС України.

Згідно ч.8 ст.171 КАС України суд може
визнати нормативно-правовий акт
незаконним чи таким, що не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили,
повністю або в окремій його частині.

Відповідно до ч.11 ст.171 КАС України
резолютивна частина постанови суду про
визнання нормативно-правового акта
незаконним або таким, що не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили, і
про визнання його не чинним
невідкладно публікується відповідачем
у виданні, в якому його було здійснено
офіційне оприлюднення, після набрання
постановою законної сили.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позов є обґрунтованим і підлягає
задоволенню, а оскаржене прокурором
рішення має бути визнано протиправним
і скасоване, оскільки відповідачем
усупереч вимог ст.ст. 71, 72 КАС України не
доведено його відповідності
вищевказаним нормативно - правовим
актам.

У зв'язку з цим на відповідача слід
також покласти обов'язок після
набрання постановою законної сили,
опублікувати резолютивну частину
постанови у виданні, в якому оскаржене
рішення було офіційно оприлюднено або
повинно було бути опубліковане.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167, 171 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Винниківської міської ради № 68 від
17.04.2014 року «Про внесення змін та
доповнень до рішень виконкому
Винниківської міської ради».

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 19 червня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.