Справа № 2-а-2238/11/0226
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2238/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Карнаух А. П.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
15 квітня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2011 року позивач звернулася до
Тульчинського районного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про визнання дій
протиправними; зобов'язання
відповідача зробити перерахунок та
виплатити позивачу додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі
ст.39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної за правилами, передбаченими
ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", та доплату до пенсії у
розмірі мінімальної заробітної плати
відповідно до Закону України "Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати",
починаючи з 09.08.2010 року, з урахуванням
реальної мінімальної пенсії та
мінімальної заробітної плати згідно з
Законами України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів", "Про
Державний бюджет України на 2009 рік",
"Про Державний бюджет України на 2010
рік", "Про встановлення прожиткового
мінімуму та мінімальної заробітної
плати ", "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" по день
подання заяви за різницею раніше
виплачених сум, перераховуючи позивачу
пенсію надалі відповідно до збільшення
прожиткового мінімуму і заробітної
плати; зобов'язання відповідача
сплачувати позивачу в подальшому
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, згідно з ст. ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відповідно
до збільшення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 15.04.2011 року
позов задоволено: визнано дії
відповідача щодо відмови в перерахунку
та виплаті позивачу додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком, що
становить 15 % прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб неправомірними;
визнано дії відповідача щодо відмови в
перерахунку та виплаті позивачу
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
неправомірними; зобов'язано
відповідача перерахувати та
виплачувати позивачу додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком, що
становить 15 % прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, та виплачувати її
щомісячно, починаючи з 09.08.2010 року,
виплативши заборгованість за період з
09.08.2010 року по теперішній час;
зобов'язано відповідача перерахувати
та виплачувати позивачу підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
та виплачувати її щомісячно, починаючи
з 09.08.2010 року, виплативши
заборгованість за період з 09.08.2010 року
по теперішній час.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 15.04.2011 року, як
таку, що винесена з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
прийнявши нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивач є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи та отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та часткову доплату за
проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 39
вищевказаного Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить, зокрема, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одну
мінімальну заробітну плату.

Всупереч вказаним нормам позивачу
зазначені доплати виплачувалися
частково, у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996 року та постановою
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року, а не в розмірі, зазначеному
у Законі.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року та постановою Кабінету
Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року,
суд першої інстанції правомірно дійшов
до висновку, що відповідачем
неправомірно проводилися виплати в
розмірах менших, ніж це передбачено
статтями 39, 51 зазначеного Закону.

Окрім того, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що розмір мінімальної
пенсії за віком необхідно обраховувати
відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування",
оскільки чинним законодавством не
встановлено іншого, крім передбаченого
частиною першою цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
помилково не вказав кінцевої дати
періоду, за який порушене право
позивача підлягає захисту.

В той же час, колегія суддів звертає
увагу, що судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить захистити її порушене
право відповідно до діючого
законодавства в подальшому, тому
колегія суддів дійшла висновку, що
правильним способом захисту
порушеного права позивача, який
відповідає вимогам чинного
законодавства, є зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
по день припинення такого права.

Тому, враховуючи позовні вимоги
позивача та строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги у
вигляді підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком підлягає
захисту за період з 09.08.2010 року по день
припинення права на таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, змінити постанову
суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право змінити постанову суду з
підстави правильного по суті вирішення
справи чи питання, але з помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 15 квітня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Абзац 4 резолютивної частини постанови
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 15.04.2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду у Тульчинському районні
Вінницької області перерахувати та
виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі,
постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
у розмірах, встановлених ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
09 серпня 2010 року по день припинення
такого права, з урахуванням фактично
виплачених сум"

Абзац 5 резолютивної частини постанови
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 15.04.2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду у Тульчинському районні
Вінницької області перерахувати та
виплачувати ОСОБА_2 доплату за
проживання на території
радіоактивного забруднення в розмірах,
встановлених ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
09 серпня 2010 року по день припинення
такого права, з урахуванням фактично
виплачених сум".

В решті постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
15.04.2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.