Справа № 826/5270/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2014 року 11:17 № 826/5270/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді:
Каракашьяна С.К., при секретарі
судового засідання Бабич Г.Ю., за участі
представника позивача - Пшеничної І.М.,
представника відповідача Коваленко
А.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оіл Стандарт»
до Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві
про визнання протиправним та
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оіл Стандарт»
звернулося до суду з позовом, в якому
просить суд:
- скасувати податкове
повідомлення-рішення від 09.04.2014р. №
- скасувати податкове
повідомлення-рішення від 09.04.2014р. №
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач мав в наявності всі документи,
для включення сум, сплачених ФОП ОСОБА_3
та ФОП ОСОБА_4 до витрат, а сум ПДВ,
сплачених зазначеним контрагентам - до
складу податкового кредиту.
Представником відповідача позовні
вимоги заперечуються з огляду на
правомірність прийнятого рішення.
Розглянувши подані представником
позивача документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
ДПІ у Дніпровському районі м.Києва ДПС
(далі - відповідач) було проведено
документальну виїзну планову
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оіл Стандарт" (далі -
позивач) з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2012р. по
31.12.2013р., за результатами якої складено
Акт N9599/26-53-22-03-21 від 24.03.14р. (далі - акт
На підставі Акту перевірки ДПІ у
відповідачем прийнято:
- податкове повідомлення-рішення №
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 324812,00
грн., з яких за основним за платежем:
216541,00 грн., та за штрафними санкціями
- податкове повідомлення-рішення №
визначено суму грошового зобов'язання
(податок на додану вартість) в
розмірі. 338350,00 грн. з яких за основним за
платежем: 225567,00 грн., та за штрафними
санкціями 112783;00 грн.
Перевіркою встановлено, що позивачем
порушено пп.139.1.1, п.п.139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010 №2755-УІ, п.2 ст.3 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" та занижено
податку на прибуток на загальну суму 216
541,00 грн. та п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.
201.6 ст.201 Податкового кодексу України,
внаслідок чого завищено податковий
кредит з ПДВ на суму 225 567,00 грн.
Перевіркою встановлено, що між ТОВ «Оіл
Стандарт» та ФОП ОСОБА_3 (Іпн. НОМЕР_3)
було укладено договір про надання
інформаційно-консультаційних послуг
№01/08-1 від 01.08.2012року.
Також, перевіркою встановлено, що між
ТОВ «Оіл Стандарт» та ФОП ОСОБА_4 (іпн.
НОМЕР_4) було укладено договір про
надання інформаційно-консультаційних
послуг №04/09-1 від 04.09.2012року.
Вищевказані договори, які укладені між
позивачем та ФОП ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_4 є
ідентичні за своїм змістом, та мають
визначання наступних понять:
пп.1 Договору: під інформацією, в
договорі потрібно розуміти
документовані чи публічно об'явлені
відомості про явища і явищ, які
відбуваються в державі і навколишньому
середовищі, а також відомості передані
Замовнику для перевірки і наступного
аналітичного відпрацювання;
пп.2 Договору: Інформаційна послуга -
згідно умов договору - це виконувана
Виконавцем, згідно чинного
законодавства інформаційна діяльність
із доведення інформаційної продукції
до споживача з. метою задоволення їх
інформаційних потреб;
пп. 1.2.1 Договору: інформаційна
діяльність - це совокупність дій,
направлених на задоволення
інформаційних потреб громадян,
юридичних осіб і держави;
пп.1.2.2 Договору: інформаційна продукція
- це матеріалізований результат
інформаційної діяльності, призначений
для задоволення і інформаційних потреб
громадян, державних органів,
підприємств і організацій;
пп.1.5 Договору: консультаційна послуга -
згідно умов договору - це виконувана
Замовником аналітична діяльність
Виконавця по наданню Замовнику
консультацій, направлених на
доказовість чи спростування наданої
інформації, а також на моделювання
(прогнозування) можливості внесення
змін цієї інформації в майбутньому.
Також, крім наданих договорів №01/08-1 від
01.08.2012 року та №04/09-1 від 04.09.2012 року
Позивачем надано до перевірки акти
виконаних робіт та податкові накладні,
які скріплені підписами та печатками
ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 за надані
інформаційно-консультаційні послуги.
Суд погоджується з правомірністю
висновків відповідача з огляду на таке.
Актом перевірки встановлено. що акти
виконаних робіт та податкові накладні,
надані позивачем, не містять
відомостей щодо найменування, переліку
та обсягів наданих послуг. При цьому
посилання на виконання контрагентами
будь - яких інших робіт, позивачем не
надано. Таким чином, невірне
відображення послуг, які мають
відображатися у вигляді найменування,
переліку та обсягів, без такої
ідентифікації, потягло за собою
неможливість подальшого встановлення
зв'язку витрат позивача з
господарською діяльністю.
Отже, актом перевірки було встановлено
відсутність певних документів у
Порядок надання документів під час
проведення перевірок встановлено
нормами Податкового кодексу України.
Так, згідно із статтею 44.6
вищезазначеного кодексу, у разі якщо до
закінчення перевірки або у терміни,
визначені в абзаці другому пункту 44.7
цієї статті платник податків не надає
посадовим особам органу державної
податкової служби, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності. Якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Отже, вищезазначеною правовою нормою
визначено обов'язок позивача надати
документи на підтвердження
правомірності формування показників
звітності, та наслідки неподання таких
документів. Крім того, цією правовою
нормою визначено обов'язок врахування
наданих документів під час прийняття
рішення.

Статтею 44.7 Податкового кодексу України
визначено, що у разі якщо посадова
особа контролюючого органу, яка
здійснює перевірку, відмовляється з
будь-яких причин від врахування
документів, наданих платником податків
під час проведення перевірки, платник
податків має право до закінчення
перевірки надіслати листом з
повідомленням про вручення та з описом
вкладеного або надати безпосередньо до
контролюючого органу, який призначив
проведення перевірки, копії таких
документів (засвідчені печаткою
платника податків (за наявності
печатки) та підписом платника податків
- фізичної особи або посадової особи
платника податків - юридичної особи).
Протягом трьох робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку, документи, визначені в акті
перевірки як відсутні. У разі якщо під
час проведення перевірки платник
податків надає документи менше ніж за
три дні до дня її завершення або коли
надіслані у передбаченому абзацом
першим цього пункту порядку документи
надійшли до контролюючого органу менше
ніж за три дні до дня завершення
перевірки, проведення перевірки
продовжується на строк, визначений
статтею 82 цього Кодексу.

Зазначеною нормою визначено право
платника податку після отримання акту
перевірки надати документи, визначені
в акті перевірки як відсутні.

Натомість, позивачем заперечень до
акту перевірки не надавалося,
відповідно не було надано і документів,
визначених в акті як відсутніх.

Крім цього, суд враховує наступне.

Відповідно до приписів пункту 14.1.36
статті 14.1 Податкового кодексу України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Суд доходить висновків, що з
урахуванням вищезазначених правових
норм Податкового кодексу та Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
господарську діяльність особи слід
вважати сукупністю господарських
операцій цієї особи.

Також суд вважає, що пунктом 14.1.36 статті
14.1 Податкового кодексу України
встановлено такий критерій
господарської діяльності, як
направлення діяльності на отримання
доходу.

Згідно з п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, витрати-сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування податком на прибуток
підприємств, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються, серед іншого, згідно з п.
138.10.3 цієї статті.

Згідно з пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138
Податкового кодексу України, до складу
інших витрат включається, серед іншого,
витрати на збут, які включають витрати,
пов'язані з реалізацією товарів,
виконанням робіт, наданням послуг,
зокрема, витрат на рекламу та
дослідження ринку (маркетинг), на
передпродажну підготовку товарів.

Позивачем не надано жодних доказів
щодо наявності прямого або
опосередкованого зв'язку витрат
позивача з одержанням прибутку, або
намаганням його одержати - планів,
звітів, доказів фактичного
використання послуг.

Суд доходить висновків, що інформація
про географічні координати певних
об'єктів є загальнодоступною в мережі
Інтернет інформацією, натомість,
посилань на нагальну необхідність
отримання такої інформації, можливість
її комерційного використання
позивачем не наведено.

Так, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства, та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян