Справа № 2а-11174/09/0470
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/96117/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерпайп
Нікопольська трубна компанія Ніко
Тьюб" на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2011 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Інтерпайп Нікопольська трубна
компанія Ніко Тьюб" до Державної
інспекції з енергозбереження за участю
прокуратури Кіровського району
м.Дніпропетровська про скасування
постанови та припису,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2010 року залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2011 року відмовлено в
позові закритого акціонерного
товариства "Інтерпайп Нікопольська
трубна компанія Ніко Тьюб" до Державної
інспекції з енергозбереження про
скасування постанови та припису.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, Територіальним
управлінням державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області було проведено комплексну
перевірку використання
паливно-енергетичних ресурсів ЗАТ
«Інтерпайп Нікопольська трубна
компанія Ніко Тьюб».

В процесі розгляду справи в суді першої
і апеляційної інстанції позивач в
справі замінений на правонаступника
ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», а відповідач
- на Державне агентство з
енергоефективності та
енергозбереження.

В результаті проведеної перевірки
складено акт № 18-5/3.21-93 від 15.08.2007 року, в
якому відображено факт перевитрат
теплоенергії за рахунок часткової
відсутності теплоізоляції в бойлерній
в кількості 7,3 Гкал. Також встановлено
перевитрати електричної енергії за
рахунок відхилення коефіцієнта
потужності від величини нормативного
значення в кількості 870,4 кВтг.

За наслідками встановлення зазначених
фактів, 15 серпня 2007 року відповідачем
видано припис № 18-5/3.21-93. Так, пунктами 4
та 6 припису, позивача було зобов'язано
усунути перевитрати тепла, спричинені
відсутністю теплоізоляції на
паропроводі в бойлерній, що
знаходиться на балансі підприємства, а
також встановити компенсуючи
устаткування для доведення
коефіцієнта потужності підприємства
до нормативного значення.

Постановою № 18-5/3.22-48 від 15 серпня 2007
року до позивача була застосована
підвищена плата за перевитрати
теплової та електричної енергії в сумі
459059,88 гривень відповідно до ст. 11 Закону
України «Про енергозбереження» та
постанови КМУ від 02.09.1993 року № 699 «Про
заходи щодо ефективного використання
газу та інших паливно-енергетичних
ресурсів в народному господарстві».

Так, відповідно до положень Розділу І
Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою НКРЕ
від 31 липня 1996 року N 28, в редакції, що
діяла на час проведення перевірки у
серпні 2007 року, договір про спільне
використання технологічних
електричних мереж основного споживача
- угода двох сторін (основний споживач і
субспоживач), що є документом певної
форми, який встановлює зміст та регулює
правовідносини між сторонами під час
передачі електричної енергії
технологічними мережами основного
споживача для потреб субспоживача;
перетікання реактивної електричної
енергії - складова фізичних процесів
передачі, розподілу та споживання
активної електричної енергії, яка
залежно від параметрів, схеми та режиму
роботи електричної мережі спричиняє
додаткові технологічні втрати
активної електричної енергії та
погіршення показників якості
електричної енергії; плата за
компенсацію перетікання реактивної
електроенергії - плата за послуги, які
електропередавальна організація
змушена надавати споживачу, якщо він
експлуатує електромагнітно
незбалансовані електроустановки;
реактивна електрична енергія -
викликана електромагнітною
незбалансованістю електроустановок
технологічно шкідлива циркуляція
електричної енергії між джерелами
електропостачання та приймачами
змінного електричного струму;
реактивна потужність - складова повної
потужності, яка залежно від параметрів,
схеми та режиму роботи електричної
мережі спричиняє додаткові втрати
активної електричної енергії та
погіршення показників якості
електричної енергії; субспоживач -
суб'єкт господарської діяльності -
споживач, якому електрична енергія
постачається постачальником
електричної енергії через мережі
електропередавальних організацій та
технологічні електричні мережі
основного споживача, до мереж якого
приєднані електроустановки суб'єкта
господарської діяльності - споживача
(субспоживача).

Відповідно до п.1.6. Правил, відносини
між споживачами та субспоживачами, у
тому числі їх взаємна
відповідальність, регулюються
договором про спільне використання
технологічних електричних мереж
основного споживача, що укладається
між ними на основі типового договору.

Згідно підпункту 8 пункту 10.2. Правил,
споживач (субспоживач) зобов'язаний
здійснювати компенсацію перетікань
реактивної електричної енергії з метою
енергозбереження та дотримання
показників якості електричної енергії.

Як вірно враховано судами, відповідно
до Типового договору про спільне
використання технологічних мереж, якій
є додатком до Правил користування
електричною енергією та підставі якого
укладені відповідні договори між
позивачем та основними споживачами,
позивач зобов'язаний здійснювати
оплату за перетікання реактивної
енергії на межі балансової належності
електромереж відповідно до додатка
"Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії".

Разом з тим, така оплата не звільняє
субспоживача від обов'язку
підтримувати параметри якості
електричної енергії у своїх мережах
відповідно до параметрів, визначених
державними стандартами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
енергозбереження», передбачені
економічні заходи для забезпечення
енергозбереження, зокрема, п. «е»-
введення плати за нераціональне
використання паливно-енергетичних
ресурсів у вигляді надбавок до діючих
цін та тарифів залежно від перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів щодо
витрат, встановлених стандартами.

Відповідно до розділу ІІ Постанови КМУ
N 699 від 02.09.1993 року «Про заходи щодо
ефективного використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
народному господарстві», за
перевитрати газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів
внаслідок неефективного його
використання, виявлені органами
Держенергоефективності, сплачується
підвищена плата. Якщо перевитрати газу
та інших паливно-енергетичних ресурсів
викликані недодержанням технологічної
дисципліни споживач сплачує за річний
обсяг перевитрат газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів у
двократному розмірі встановленої на
них ціни. Плата вноситься одразу після
обстеження підприємства
Держенергоефективності.

З постанови про сплату підвищеної
плати вбачається, що така плата
підлягає внесенню до Держбюджету з
призначенням платежу «Адміністративні
штрафи та інші санкції», та не має
нічого спільного з платою за
компенсацію перетоків реактивної
енергії, яку позивач сплачує
відповідно договору про спільне
використання технологічних мереж
основному споживачу.

Крім цього, суди попередніх інстанцій
дійшли вірних висновків щодо
правомірності застосування Методики
визначення нераціонального
(неефективного) використання
паливно-енергетичних ресурсів,
затвердженої наказом НАЕР від 13.12.2006
року №89, оскільки вона встановлює
порядок визначення обсягів
неефективного використання
відповідних ПЕР, зокрема за формулою tgц
= Q/А, де А та Q обсяги спожитої
відповідно активної та реактивної
електроенергії за даними лічильників
позивача за розрахунковий період.
Поряд з цим, відсутня необхідність
реєстрації Методики в Міністерстві
юстиції України, як нормативного акта,
оскільки ця Методика є технічним
документом та не створює норми права.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерпайп
Нікопольська трубна компанія Ніко
Тьюб" залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: