Справа № 501/2702/14-а
Суддя: Журавель П. І.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.06.2014
Справа № 501/2702/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року Іллічівський міський
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Журавля П.І.

при секретарі - Котелевець Т.Ю.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Алексєєвої
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у приміщенні
Іллічівського міського суду Одеської
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управлінні
соціальної політики Іллічівської
міської ради Одеської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29.05.2014 року ОСОБА_1 звернулась в
Іллічівський міський суд з зазначеним
адміністративним позовом (а.с. 3-6).

18.06.2014 року ОСОБА_1 змінила позовні
вимоги (а.с. 36-40) та просить суд:

- визнати неправомірними дії
Управління соціальної політики
Іллічівської міської ради щодо виплати
ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі меншому, ніж
це передбачено ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»;

- зобов'язати Управління соціальної
політики Іллічівської міської ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ІН за ДРФО НОМЕР_1) недоплачену
суму допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленому ст. 7 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» та ст.7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» на
одну працездатну особу, в період з
листопада 2013р. по червень 2014р.;

- судовий збір стягнути з відповідача;

- застосувати негайне виконання
постанови суду в порядку,
передбаченому ст.256 КАС України.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що вона народила доньку, ОСОБА_3, та їй
було надано відпустку для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. На підставі заяви позивачки,
відповідачем було взято її на облік та
призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130,00 грн., тобто у розмірі
меншому ніж передбачено ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», що на її думку порушує її
права та інтереси. Вона звернулась до
відповідача про перерахунок та належну
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку, але
відповідач відмовив їй (а.с. 18-19).

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої вимоги та просила
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача надала до суду
письмове заперечення (а.с.23-25), в якому
вказала, що правовідносини між
позивачем та Управлінням соціальної
політики Іллічівської міської ради
регулюються виключно Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а виплати у розмірі
передбаченому ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюються Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності. А так як позивач
звернулась саме до відповідача, то
допомога їй нараховується та
виплачується у встановленому законом
розмірі, тому у задоволенні позову
просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
правовідносини.

Позивач, відповідно до свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 виданого
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Іллічівського міського управління
юстиції в Одеській області 21.05.2013 року
(а.с. 9), є матір'ю малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із чим з 23.07.2013
року перебуває у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку (наказ директора ТОВ
«ЮФ «Імператор» № 01-07/В від 22.07.2013 року
(а.с.10). Позивач є застрахованою особою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Позивачка перебуває на обліку в
Управлінні соціальної політики
Іллічівської міської ради Одеської
області як одержувач допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Згідно банківської виписки (а.с. 11-14) на
банківську соціальну карту № НОМЕР_3,
було зараховано 11.12.2013р. - 260,00 грн.;
16.01.2014р. - 130,00 грн.; 12.02.2014р. - 130,00 грн.;
07.03.2014р. - 130,00 грн.; 09.04.2014р. - 130,00 грн.;
07.05.2014р. - 130,00 грн.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України
«Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії», державні
соціальні гарантії - встановлені
законами мінімальні розміри
соціальної допомоги, розміри інших
видів соціальних виплат, встановлені
законами та іншими
нормативно-правовими актами, які
забезпечують рівень життя не нижчий
від прожиткового мінімуму. Згідно зі
ст. 19 цього ж Закону, державні соціальні
гарантії є обов'язковими для всіх
державних органів, місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності.

Нормою ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення,
встановлений Законами України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
№2811-XII від 21 листопада 1992 року та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» №2240-III від 18 січня 2001 року.

Статтею 5 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» визначено, що
всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Крім того, починаючи з 2007 року, згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№32 від 16.01.2007р. «Питання виплати
застрахованим особам допомоги при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку» призначення та виплата
зазначеного виду допомоги остаточно
покладено на органи праці та
соціального захисту населення за
місцем проживання застрахованих осіб.

Таким чином, відповідачем у справі є
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством покладений
обов'язок щодо нарахування та виплати
допомоги сім'ям з дітьми до досягнення
ними трирічного віку. У зв'язку з цим,
суд визнає Управління соціальної
політики Іллічівської міської ради
Одеської області належним
відповідачем у справі.

Предметом спору є розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з листопада
2013р. по червень 2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ст. 3 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» встановлено, що громадяни
України, в сім'ях яких виховуються та
проживають неповнолітні діти, мають
право на державну допомогу у випадках
та на умовах, передбачених цим Законом
та іншими законами України. Право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку має
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

Нормами ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», передбачено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованим особам з метою часткової
компенсації втраченої заробітної
плати (доходу) у період такої відпустки.

Статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що розмір допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку розраховується виходячи із
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням».
Зокрема, змінами до ст.13 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням» було
виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного суду України
№10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункту 25 розділу II цього
Закону щодо виключення ст.ст. 40-44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратам зумовленим
похованням».

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію ст.ст.40-44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням», а з 1
січня 2009 року - ст.ст.13, 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
статтею 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Новий акт уряду на виконання ст.46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» та ст. 45 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» не приймався.

Також Законом України «Про Державний
бюджет на 2012 рік», Законом України «Про
Державний бюджет на 2013 рік» та іншими
законами не встановлювався інший
розмір допомоги, ніж в Законах України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратам зумовленим похованням».

Таким чином, судом встановлено, що спір
виник щодо виплати допомоги з
листопада 2014 року особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначений період поширюються
норми спеціального Закону, яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратам зумовленим
похованням», відповідно до ст. 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року (ЄДРСР № 28332590) та від 11
грудня 2012 (ЄДРСР № 28332586).

Відповідно до ст.244-2 КАС України,
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Відповідач, при розрахунку та виплаті
державної допомоги застрахованим
особам, повинен керуватися спеціальним
законом, що регулює розмір виплат
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років,
яким, в даному випадку, є Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Разом з тим, з матеріалів справи суд
вбачає, що відповідач, при обчисленні
та виплаті такої допомоги, застосував
дію постанови Кабінету Міністрів
України від 27 грудня 2001 року № 1751,
нараховуючи та виплачуючи позивачці 130
гривень щомісячно, що порушує вимоги
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», яким вже встановлено
розмір такої допомоги та яким він
повинен був керуватися. Отже, такі дії
відповідача є протиправними.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України на користь
позивачки підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 73,08 грн. з Державного
бюджету України.

У зв'язку з цим, суд визнає позовні
вимоги позивача обґрунтованими і
вважає необхідним їх задовольнити у
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 71, 86, 94, 97, 98, 158 - 163, 244-2, 256 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
соціальної політики Іллічівської
міської ради Одеської області про
визнання дії протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
соціальної політики Іллічівської
міської ради щодо виплати ОСОБА_1
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі меншому, ніж
це передбачено ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зобов'язати Управління соціальної
політики Іллічівської міської ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ІН за ДРФО НОМЕР_1) недоплачену
суму допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатної особи, за період з 01
листопада 2013р. по 18 червеня 2014р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІН за ДРФО
НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 73,08
грн.

Постанову суду підлягає негайному
виконання.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Іллічівський міський суд Одеської
області протягом 10 днів з дня її
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час її
проголошення, - протягом 10 днів з дня
отримання її копії.

Суддя
Журавель П.І.