Справа № 809/2639/13-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 р.
Справа № 876/4246/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Омеляновської Л.В.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління МВС України в
Івано-Франківській області про
поновлення на посаді та стягнення
різниці в заробітку за час виконання
нижче оплачуваної роботи,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.08.2013 року звернувся до суду із
позовною заявою до Управління МВС
України в Івано-Франківській області
про поновлення на посаді заступника
начальника - начальника міліції
громадської безпеки Рожнятівського РВ
УМВС України в Івано-Франківській
області та стягнення 19889 грн. за різницю
в заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
14.03.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу. В якій посилається на порушення
судом норм матеріального права просить
постанову скасувати та прийняти нову,
якою поновити його на посаді
заступника начальника - начальника
міліції громадської безпеки
Рожнятівського РВ УМВС України в
Івано-Франківській області та стягнути
з УМВС України в Івано-Франківській
області 31491,74 грн. за різницю в
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 перебуває на службі в органах
внутрішніх справ, прийняв присягу, на
даний час займає посаду помічника
начальника міського відділу -
оперативного чергового чергової
частини Калуського міського відділу з
25.03.2013 року. За період служби
неодноразово був як притягнутий до
відповідальності, так і заохочувався
за наказами відповідача.

Згідно п. 3 наказу начальника УМВС
України в Івано-Франківській області №
193 від 28.02.2013 року ОСОБА_1 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з посади заступника
начальника відділу - начальника
міліції громадської безпеки
Рожнятівського РВ УМВС України в
Івано-Франківській області за
безконтрольність за діями особового
складу, що призвело до порушення вимог
Закону України, підставою для
винесення наказу стало порушення вимог
нормативно-правових актів окремими
працівниками Рожнятівського РВ УМВС та
безконтрольність за діями особового
складу, в тому числі і позивачем.

Відповідно до норм ст. 25 Закону України
«Про міліцію», працівник міліції у
межах повноважень, наданих цим Законом
та іншими законодавчими актами,
самостійно приймає рішення і несе за
свої протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність. Службова особа
міліції, яка порушила вимоги закону або
неналежно виконує свої обов'язки, несе
відповідальність у встановленому
порядку.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначається Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22.02.2006
року № 3460-ІV.

Відповідно до ст. 12 цього Статуту, на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Стаття 14 визначає, що відповідно до
вимог даного Закону про накладення
дисциплінарного стягнення видається
наказ, зміст якого оголошується
особовому складу органу внутрішніх
справ. Зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис.

Відповідно до статті 18 даного Закону
визначено порядок виконання та зняття
дисциплінарних стягнень.
Дисциплінарне стягнення виконується
негайно, але не пізніше місяця з дня
його накладення, не враховуючи періоду
перебування особи рядового або
начальницького складу у відпустці,
відрядженні або її тимчасової
непрацездатності. Після закінчення
цього строку дисциплінарне стягнення
не виконується. Такі дисциплінарні
стягнення, як звільнення з посади та
звільнення з органів внутрішніх справ,
накладені на осіб рядового і
начальницького складу, які тимчасово
непрацездатні або перебувають у
відпустці, відрядженні, виконуються
після їх прибуття до місця проходження
служби. Особи, з вини яких накладені
дисциплінарні стягнення не виконані
без поважних причин, несуть
відповідальність за цим Статутом. У
разі подання скарги виконання
накладеного дисциплінарного стягнення
припиняється. Такі дисциплінарні
стягнення, як звільнення з посади,
пониження в спеціальному званні та
звільнення з органів внутрішніх справ,
вважаються виконаними після видання
наказу по особовому складу (абз. 5 ст. 18
Закону).

Колегія суддів погоджується, що наказ
від 28.02.2013 року №193 не був виконаний в
порядку вимог ст. 18 вищеназваного
Закону шляхом видачі наказу по
особовому складу про його звільнення
та підтверджується копією трудової
книжки позивача запис щодо його
звільнення відсутній (а.с. 116).

ОСОБА_1 подав рапорт від 12.03.2013 року у
зв'язку із штатно-організаційними
рішенням погодився на запропоновану
йому посаду помічника начальника
міського відділу - оперативного
чергового чергової частини Калуського
міського відділу.

28.03.2013 року в. о. начальника Калуського
МВ УМВС України в Івано-Франківській
області, т.в.о. начальника Штабу УМВС
України в Івано-Франківській області
та начальником УКЗ УМВС України в
Івано-Франківській області внесено
подання щодо призначення позивача на
дану посаду.

Наказом УМВС України в
Івано-Франківській області від 15.04.2013
року № 152 по особовому складу у зв'язку
з організаційно-штатними змінами,
оголошеними наказом УМВС України від
19.02.2013 року № 29 «Про оголошення наказу
МВС України від 05.02.2013 року № 89» та
відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ ОСОБА_1 призначено на
посаду помічника начальника міського
відділу - оперативного чергового
чергової частини Калуського міського
відділу УМВС України в
Івано-Франківській області з 25.03.2013
року.

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що позивач добровільно
погодився на запропоновану йому іншу
посаду, де працює і по даний час,
виконання наказу про звільнення не
відбулось та поновлення на посаді
заступника начальника - начальника
міліції громадської безпеки
Рожнятівського РВ УМВС України в
Івано-Франківській області та
стягнення 31491,74 грн. за різницю в
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи не підлягає до
задоволення, оскільки позивачем не
надано суду доказів порушення його
прав та норм трудового законодавства.
Наказ від 28.02.2013 року №193 позивачем не
оскаржено та його виконання не
відбулося в частині звільнення
позивача з органів внутрішніх справ,
також судом береться до уваги поданий
ним рапорт про прийняття на посаду
помічника начальника відділу -
оперативного чергового чергової
частини Калуського міського відділу
УМВС України в Івано-Франківській
області з чим він погодився та не
заперечує при розгляді справи, а його
пояснення про вимушені підстави
написання рапорту є непідтвердженими.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
14.03.2014 року у справі №809/2639/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
після проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а у разі складення
такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено 19.06.2014
року