Справа № 2а-0370/586/11
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
Справа №
9104/39539/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року в справі за позовом
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції до Державного
підприємства «Волиньвугілля» про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, Нововолинська об'єднана
державна податкова інспекція
звернулася з позовом в суд до
Державного підприємства
«Волиньвугілля» про стягнення на
користь державного бюджету коштів з
рахунків у банках на суму податкового
боргу 3 363 443,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач зазначає, що у відповідача
наявний податковий борг перед бюджетом
в сумі 3 363 443,00 грн., який самостійно
відповідачем не погашається, а вжиті
податковим органом заходи не мали
позитивних наслідків.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року в справі №2а/0370/586/11
адміністративний позов було
задоволено в частині стягнення суми 2 013
133,72 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Нововолинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
подано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року в справі №2а/0370/586/11 та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт виходить з тих же
мотивів, що наведені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу Нововолинської
об'єднаної державної податкової
інспекції необхідно залишити без
задоволення, оскаржувану постанову без
змін. При цьому колегія суддів виходить
з наступних міркувань.

Як встановлено судом, Нововолинською
ОДПІ надсилалися податкові вимоги
(перша та друга) підприємствам,
правонаступником якого є відповідач
(а.с.131-134). Податковий борг відповідача
не переривався і ця обставина
спростована його представниками не
була.

05 жовтня 2005 року заступником
начальника Нововолинської ОДПІ
прийнято рішення № 1 про стягнення
коштів та продаж інших активів платник
податків в рахунок погашення його
податкового боргу (а.с.14). У зв'язку із
наявністю податкового боргу активи
відповідача обтяжувалися заставою, про
що свідчить витяг про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна від 10 вересня 2010 року (а.с.15), від 17
березня 2011 року (а.с.129), акт опису №13 від
28 лютого 2011 року (а.с125).

Як вбачається з облікової картки
підприємства за платежем 14010100 «податок
на додану вартість» (а.с.18-35), за
декларацією за листопад 2010 року
зареєстроване податкове зобов'язання у
сумі 3 363 443,00 грн.

Згідно податкової декларації з ПДВ за
листопад 2010 року № 26813 (а.с.16-17) ДП
«Волиньвугілля» самостійно визначено
податкове зобов'язання у сумі 3 363 443,00
грн.

Відповідно до абз.2, 3 п. 5.1 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (далі - Закон N 2181-III, чинний на
час виникнення правовідносин)
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації.

Згідно з пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону N 2181-III
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пп.4.1.4 п.4.1 ст.4
цього Закону для подання податкової
декларації (у даному випадку - протягом
20 календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця).

Отже за цією декларацією від листопада
2010 року відповідач був зобов'язаний
сплатити податок до 30 грудня 2010 року.

Як видно з копій платіжних доручень
(а.с.68-72; 74-79), реєстру платіжних
доручень, складених на підставі їх
аналізу позивачем та окремо -
відповідачем (а.с.122; 135), відповідач у
межах граничного терміну сплати
податкового зобов'язання cплатив 1 350
309,28 грн. ПДВ.

Відповідно до пп.5.4.1. п.5.4 ст.5 Закону №
2181-ІІІ узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

Таким чином, податкове зобов'язання у
сумі 2 013 133,72 грн. набуло статусу
податкового боргу з 31 грудня 2010 року.

З 01.01.2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України та втратив
чинність Закон №2181-ІІІ.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень. Стягнення податкового
боргу за виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 цього Кодексу у
разі наявності у платника податку
податкового боргу органи державної
податкової служби зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напрямку
сплати, визначеного платником
податків. Спрямування коштів платником
податків на погашення грошового
зобов'язання перед погашенням
податкового боргу забороняється.

За цією нормою закріплено обов'язок
податкового органу зарахувати кошти
платника податків в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення. Відтак позивач,
зараховуючи сплачені у січні-лютому 2011
року кошти у сумі 2 084 170,72 грн. на
погашення боргу минулих років, а не
податкового боргу у сумі 2 013 133,72 грн. за
декларацією за листопад 2010 року, діяв у
спосіб, визначений законом. Податковий
борг у сумі 2 013 133,72 грн. є непогашеним і
представники відповідача визнають
позов у цій частині.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 зазначеного
Кодексу не підлягає оскарженню
податкове зобов'язання самостійно
визначене платником податків.

Згідно п. п. 95.1, 95.3, 95.4 ст. 95 Податкового
Кодексу України орган податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі; стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини; орган державної
податкової служби на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, за встановлення в судовому
порядку наявності у відповідача
податкового боргу в розмірі 2 013 133,72
грн., є обґрунтованими вимоги
податкового органу про його стягнення
до державного бюджету.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином апеляційну скаргу
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Нововолинської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2011
року в справі №2а/0370/586/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба