Справа № 872/9201/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 рокусправа № 804/1867/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2013 року по справі № 804/1867/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «НПП
Транс-Технологія» до
Дніпропетровської митниці про
визнання протиправними дій та
скасування податкових повідомлень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «НПП
Транс-Технологія» звернулося до суду з
позовом до Дніпропетровської митниці
про визнання протиправними дій
Дніпропетровської митниці в частині
винесення акту перевірки №
Н81/12/110000000/33858057 від 23 листопада 2012 року
та податкових повідомлень форми "Р" від
14 грудня 2012 року № 243 про стягнення за
основним платежем 31 911,28 грн. та за
штрафними санкціями 6 421,91 грн. та № 242
про стягнення за основним платежем 159
721,40 грн. та за штрафними санкціями 32
097,46 грн.; та скасування податкових
повідомлень-рішень форми «Р» від 14
грудня 2012 року № 243 та № 242.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2013 року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправними дії Дніпропетровської
митниці щодо складання акту перевірки
від 23 листопада 2012 року №Н81/12/110000000/33858057
та винесення податкових повідомлень
від 14 грудня 2012 року №242 та №243.
Скасовано податкові повідомлення
форми "Р" від 14 грудня 2012 року №242 та №243,
винесені Дніпропетровською митницею.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду, оскільки вважає, що
вона винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів приходить висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У період з 7 по 14 листопада 2012 року на
підставі наказу Дніпропетровської
митниці від 5 листопада 2012 року № 676
проведена невиїзна документальна
перевірка стану дотримання
законодавства України товариством з
обмеженою відповідальністю "НПП
Транс-Технологія" при митному
оформленні високовольтних
контакторів, за результатами якої
складено акт №Н81/12/110000000/33858057 від 23
листопада 2012 року.

Підставою для проведення перевірки
стала інформація підрозділу митного
аудиту митниці щодо виявленого факту
порушення позивачем законодавства з
питань митної справи.

Керівництву ТОВ "НПП Транс-Технологія"
Дніпропетровською митницею був
надісланий рекомендований лист за вих.
№17-11-1/9813 від 6 листопада 2012 року з
повідомленням про вручення щодо дати
початку та місця проведення перевірки.

При проведенні перевірки були
використані документи, які зберігалися
у справах митниці разом з 1-м
примірником митної декларації та які
були зазначені у графі 44 митної
декларації "Додаткова
інформація/Подані
документи/Сертифікати і дозволи".

Перевіркою було встановлено, що
позивачем протягом 2009-2012 років у
Дніпропетровській митниці здійснено
митне оформлення товару (за описом
наведеним у графі 31 митних декларацій)
"контактори (полюсні) електромагнітні,
розмикач-перемикач СН800 120ЕR-N1 Арт.
1-1752-166734, електричні, напругою 3000В,
потужністю 90кВт, силою струму 30А,
призначені для управління в системах
кондиціювання повітря у залізничних
пасажирських вагонах. Торгівельна
марка SCHALTBAU, Фірма-виробник: Schaltbau GbmH,
Країна виробництва Німеччина".

За період, що підлягав перевірці були
оформлені наступні митні декларації
№№:

110100000/2012/206309 від 01.03.2012 року; 110000012/2010/313378
від 02.06.2010 року; 110100000/2012/223424 від 02.07.2012
року; 110000012/2010/328691 від 02.11.2010 року;
110100000/2012/219852 від 06.06.2012 року; 110000012/2011/208765
від 07.04.2011 року; 110000012/2011/215561 від 08.06.2011
року; 110000012/2010/329772 від 12.11.2010 року;
110000012/2010/305945 від 16.03.2010 року; 110000012/2011/223610
від 16.08.2011 року; 110100000/2012/234088 від 18.09.2012
року; 110000013/2010/301172 від 22.01.2010 року;

110000012/2011/203925 від 22.02.2011 року; 110100000/2012/213691
від 24.04.2012 року; 110000012/2010/321594 від 25.08.2010
року; 110000012/2011/239322 від 26.12.2011 року;
110000014/2010/210489 від 27.08.2010 року; 110000012/2010/334233
від 27.12.2010 року; 110000012/2010/318990 від 28.07.2010
року; 110000012/2010/325062 від 28.09.2010 року;
110000003/2009/330979 від 28.12.2009 року.

ТОВ "НПП Транс-Технологія" здійснювало
розмитнення за товарною категорією
згідно УКТЗЕД імпорт контакторів
(полюсних) електромагнітних,
розмикач-перемикач СН 800 120ER-N1 Арт.
1-1752-166734. Контактор є апаратом
дистанційної дії, призначений для
цілей високої напруги номінальної 3000 В,
потужністю 90 Квт, силою струму 30А, для
управління в системах кондиціювання
повітря у залізничних пасажирських
вагонах. Торгівельна марка SCHATLBAU GMBH,
країна виробництва Німеччина.

При здійсненні митного оформлення
позивач зазначав у графі 33 митних
декларацій код товару згідно
УКТЗЕД, що передбачає застосування 0%
ставки ввізного мита.

Проведеною перевіркою встановлено
порушення ТОВ "НПП Транс-Технологія"
вимог митного законодавства України в
частині класифікації товарів, що
спричинило заниження податкових
зобов'язань з ввізного мита. Оскільки
суми ввізного мита включаються до бази
оподаткування ПДВ, зазначене порушення
призвело до заниження податкових
зобов'язань і з цього податку.

На підставі акту перевірки від 23
листопада 2012 року № Н81/12/110000000/33858057
Дніпропетровською митницею 14 грудня 2012
року прийнято податкові повідомлення:

- № 242, яким позивачу визначено до
сплати суму податкового зобов'язання в
розмірі 191 818,86 грн., у тому числі: за
основним платежем 159 721,40 грн., за
штрафними санкціями 32 097,46 грн.;

- № 243, яким позивачу визначено до
сплати суму податкового зобов'язання в
розмірі 38 366,19 грн., у тому числі: за
основним платежем 31 944,28 грн., за
штрафними санкціями 6 421,91 грн.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції про протиправність
дій відповідача щодо прийняття
податкових повідомлень та про їх
скасування, з огляду на наступне.

Пунктом 35 статті 1 Митного кодексу
України визначено, що пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України - це дозвіл митного
органу на переміщення товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур, пов'язаних
відповідно до пункту 19 тієї самої
статті зі здійсненням митного контролю
за переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також із
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

У пункті 19 статті 1 Митного кодексу
України міститься визначення терміна
"митні процедури" - це операції,
пов'язані зі здійсненням митного
контролю за переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, митного оформлення цих
товарів і транспортних засобів, а також
із справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Згідно пункту 10.3 статті 10 Закону
України "Про податок на додану
вартість" платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митним органам.

Відповідно до пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» якщо згідно з нормами цього
пункту сума податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальність за своєчасність,
достовірність та повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на
оскарження цієї суми в порядку,
встановленому зазначеним Законом.

Відповідно до статті 313 МК України
митні органи класифікують товари,
тобто відносять товари до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими для підприємств і
громадян.

Отже, за змістом цієї статті МК України
класифікація товарів, тобто віднесення
товарів до класифікаційних групувань,
зазначених в Українській класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності, є виключною компетенцією
митних органів.

Згідно статті 69 МК України незалежно
від закінчення операцій митного
контролю, оформлення та пропуску
товарів і транспортних засобів митний
контроль за ними може здійснюватися,
якщо є достатні підстави вважати, що
мають місце порушення законодавства
України чи міжнародного договору
України, укладеного в установленому
законом порядку, контроль за
виконанням яких покладено законом на
митні органи. Такий контроль
здійснюється на підставі письмового
розпорядження керівника митного
органу або особи, яка його заміщує.

Відповідно до пункту 16 Розділу 3
"Здійснення митних процедур" Порядку
митного контролю й митного оформлення
товарів із застосуванням вантажної
митної декларації, затвердженого
Наказом Державної митної служби
України від 20 квітня 2005 року №314,
чинного на час здійснення позивачем
митного оформлення, при митному
контролі здійснюється перевірка
правильності класифікації та
кодування товарів (згідно з поданими
документами).

Аналіз наведених норм свідчить про
можливість митного контролю після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України. Таких обставин у даній справі
не встановлено.

З 1 червня 2012 року набрав чинності
Митний кодекс України, частиною 1
статті 3 якого встановлено, що при
здійсненні митного контролю та митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення, що
переміщуються через митний кордон
України, застосовуються виключно норми
законів України та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, чинні на день
прийняття митної декларації митним
органом України.

Згідно з положенням частини 3 цієї
статті норми законів України, які
пом'якшують або скасовують
відповідальність особи за порушення
митних правил, передбачені цим
Кодексом, мають зворотну дію в часі,
тобто їх норми поширюються і на
правопорушення, вчинені до прийняття
цих законів. Норми законів України, які
встановлюють або посилюють
відповідальність за такі
правопорушення, зворотної дії в часі не
мають.

Таким чином, якщо митний орган,
приймаючи ВМД, відніс товар до певного
коду товарної номенклатури та
пропустив товар на митну територію
України (після сплати імпортером
передбачених законом податків і
зборів), то в подальшому він не мав
правових підстав для прийняття
податкових повідомлень у зв'язку з
виявленням помилки у класифікації
товару, зокрема з посиланням на
результати камеральної перевірки.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає позовні вимоги в частині
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень
Дніпропетровської митниці форми "Р" від
14 грудня 2012 року №242 та №243
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

У свою чергу акт перевірки не є
рішенням органу владних повноважень,
оскільки акт перевірки є службовим
документом, що підтверджує факт
проведення перевірки і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення, а відтак акт перевірки та
висновки, які в ньому містяться, самі по
собі не породжують для платника
податків настання будь - яких юридичних
наслідків та не впливають на його
права, обов'язки та законні інтереси у
розумінні п. 1 ч. 2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Контролюючий орган не позбавлений
права викладати в акті перевірки
власні суб'єктивні висновки щодо
зафіксованих обставин, та в подальшому
обґрунтовувати ними власну позицію
щодо наявності певних допущених
платником податків порушень у разі
виникнення спору щодо прийнятих на
підставі такого акту рішень. Оцінка
акту перевірки, в тому числі і оцінка
дій посадових осіб податкового органу
щодо його складання, викладення у ньому
висновків перевірки, а також щодо самих
висновків перевірки, надається при
вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі такого
акту, дій контролюючого органу, що
здійснюються за таким актом перевірки,
та впливають на права та законні
інтереси платника податків.

За таких обставин колегія судів
вважає, що законодавством не
передбачено можливості для оскарження
в судовому порядку та, відповідно, для
визнання протиправними дій
контролюючого органу щодо викладення в
акті перевірки відповідних висновків
контролюючого органу.

Проведення перевірки з оформленням
акта про її результати не призводить до
виникнення певних обов'язків у
платника податків, оскільки здійснення
перевірки є лише процедурою
встановлення обставин, які необхідні
для контролю за правильністю
нарахування і сплати податків та інших
обов'язкових платежів.

Отже, складення відповідачем акту
перевірки за наслідками проведеної ним
перевірки не може вважатися
неправомірною дією, оскільки це
передбачено чинним законодавством,
отже правові підстави для задоволення
позову у цій частині відсутні.

Неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм права, що призвело до
неправильного вирішення спору,
відповідно до ст.202 КАС України є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції підлягає частковому
скасуванню, а апеляційна скарга
частковому задоволенню.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2013 року у справі № 804/1867/13-а
скасувати в частині визнання
протиправними дій Дніпропетровської
митниці щодо складання акту перевірки
від 23.11.2012 року № Н81/12/110000000/33858057 та
відмовити у задоволенні позовних вимог
в цій частині.

В іншій частині постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року у справі № 804/1867/13-а залишити без
змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 4 червня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов